Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського району Київської області 28.02.1998 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 83, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 28.02.1998 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського району Київської області 28.02.1998 року, запис № 83. Від шлюбу позивач та відповідач мають дитину - [PERSON] (далі - [PERSON] ), [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинено, спільного господарства позивач і відповідач не ведуть. Згоди щодо розірвання шлюбу сторонами не досягнуто, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Позивач зазначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, не змінить стан правовідносин між позивачем та відповідачем, оскільки спроби примирення, вчинені в минулому, результатів не дали, збереження шлюбу за даних обставин неможливо. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.08.2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2021 року прийнято до провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.01.2022 року. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій щодо задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 28.02.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 83, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 28.02.1998 року, серія [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації одруження змінено на [PERSON] . Від шлюбу у подружжя [INFO] народилась дитина - [PERSON] , про що 14.01.2014 року складено відповідний актовий запис № 81 та 14.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач щодо розірвання шлюбу свою позицію не виклала. За положеннями ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Як визначено у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 54989590 від 24.03.2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: approved