Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

08.07.2021 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання фізичної особи - [PERSON] недієздатною, заінтересована особа: орган опіки і піклування Копачівська сільська рада Луцького району Волинської області, мотивуючи свою заяву тим, що [PERSON] , її мамі, у зв`язку з тяжким психічним захворюванням та потребою постійого стороннього догляду, встановлена 2-га група інвалідності. Її мама є тяжко психічно хворою, не в повній мірі усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, а тому [PERSON] необхідно визнати недієздатною та призначити опікуна. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 09.07.2021 року заява [PERSON] прийнята до розгляду Рожищенським районним судом Волинської області та відкрито провадження у справі, до участі у справі було залучено як заінтересовану особу [PERSON] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 09.08.2021 року провадження у справі було зупинено на час проведення судово-психіатричної експертизи. 13.12.2021 року до суду надійшов висновок експерта № 327 від 15.11.2021 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 11.01.2022 року провадження по справі поновлено і призначено судове засідання. [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала з підстав, наведених у ній, яку просила задовольнити у повному обсязі. Представник органу опіки і піклування - Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області у судове засідання не з`явився, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи. 11.01.2022 року подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять заяву [PERSON] задовольнити ( ас 68, 69). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не викликалася, оскільки згідно висновку експерта № 327 від 15.11.2021 року [PERSON] в силу свого психічого стану не може брати особисто участь у розгляді цивільної справи ( ас 60-61). Заслухавши думку [PERSON] , суд ухвалив розглядати справу у відсутності заінтересованих осіб. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. Заявниця [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , у якої розлади зі сторони психіки позбавляють її можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Дані обставини підтверджуються паспортом заявниці ( ас 4), паспортом [PERSON] ( ас 6-7), Свідоцтвом про народження від 25.07.1959 року ( ас 8), Свідоцтвом про народження від 17.04.1984 року ( ас 9), Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 08.10.2020 року ( ас 10), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану ( ас 11), довідкою про склад сім`ї від 11.05.2021 року ( ас 12), Витягом з Акту огляду у МСЕК від 28.09.1992 року ( ас 13-14), Свідоцтвом про шлюб від 29.01.2006 року ( ас 15). Відповідно до статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно частини 1 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі - Закон) кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (частина 1 статті 7 Закону). Статтею 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 327 від 15.11.2021 року [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервно-прогредієнтного перебігу, афективно-параноїдного синдрому з явищами емоційно-вольового зниження. Наявний психічний розлад позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до частини 1 статті 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, то наявні підстави для визнання її недієздатною. Щодо вимоги заявниці про призначення [PERSON] опікуна, то суд зазначає таке. Правилами статті 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до частини 1 статті 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно статті 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. У відповідності до частини 1 статті 55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно частини 4 статті 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що до Копачівської сільської ради, як органу опіки та піклування, звернулась [PERSON] із заявою про підготовку подання до суду про призначення її опікуном над матір`ю [PERSON] . Вивчивши подані документи, сімейні обставини, умови проживання заявниці, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] . Так, [PERSON] , [INFO] , на диспансерному наркологічному обліку та під диспансерним, консультативним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятою чи непогашеної судимості не має та за станом здоров`я може бути опікуном. [PERSON] і [PERSON] є дочкою та матір`ю, спільно проживають. Дані обставини підтверджуються Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ( ас 16), Висновком органу опіки та піклування від 18.05.2021 року ( ас 17), довідкою з КП « Рожищенська багатопрофільна лікарня» від 14.05.2021 року ( ас 18), довідкою з КП « Рожищенська багатопрофільна лікарня» від 14.05.2021 року ( ас 19), Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням інтересів [PERSON] , перешкод для встановлення опіки та призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , відповідно до статті 64 ЦК України, судом не встановлено. Роз`яснити [PERSON] , що відповідно до статті 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення такого строку. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Outcome: approved