Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не відповідає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 50688 від 30.03.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованість в розмірі 25 915,00 грн. приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 611728-А від 22.07.2019 р., укладеним із ТОВ «СС Лоун», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Строк платежу за кредитним договором настав, допущено прострочення платежів за період з 28.12.2020 р. по 10.03.2021 р., сума заборгованості складає 24 715,00 грн. Вважає, що виконавчий напис № 60688 від 30.03.2021 р. приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. є протиправним, так як винесений з порушенням вимог чинного законодавства з огляду на наступні обставини. Приватний нотаріус в порушення вимог, визначених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не перевірив чи подано на обґрунтування безспірності стягнення заборгованості необхідні документи, визначених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р. і вчинив виконавчий напис на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений і не підписаний позивачем. Просить визнати таким, що не підлягає викоанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. № 50688 від 30.03.2021 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 915,00 грн. та судові витрати. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 листопада 2021 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просить задовольнити. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно судовою повісткою, відзив на позов не подав. Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно судовою повісткою, відзив на позов не подав. Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно судовою повісткою, відзив на позов не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 30 березня 2021 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинила виконавчий напис за реєстровим номером № 50688 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 611728-А від 22 липня 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 40071779-23 від 30 жовтня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1220-01 від 28 грудня 2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 611728-А від 22 липня 2019 року. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 28 грудня 2020 року по 10 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 24 715,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9 735,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 4 980,00 грн. Постановою від 11.10.2021 р. приватним виконавцем Банадигою В.В. відкрито виконавче провадження ВП № 67108487 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № № 50688, виданого 30.03.2021 р. Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст. 87 Закону ЗаконуУкраїни «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1 ст. 88 Закону «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині вказаних змін. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18). Зібрані докази вказують на те, що приватний нотаріус Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис від 30 березня 2021 року № 50688 про стягнення з [PERSON] грошових коштів на підставі кредитного договору № 611728-А від 22 липня 2019 року, який не був посвідчений нотаріально та не вказує на безспірність заборгованості боржника. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису. Матеріалами справи підтверджено, що 22 липня 2019 р. між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] укладено кредитний договір № 611728-А за допомогою відповідного електронного сервісу. За умовами договору строк, на який видається кредит - 30 календарних днів. Із змісту виконавчого напису не вбачається, коли настало право вимоги стягувача до боржника, отже нотаріус вчинив виконавчий напис із зазначенням загальної фрази, що строк платежу настав, а також не зазначений період за який стягується заборгованість за кредитним договором. Відповідно п 6 Прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. Враховуючи наведене, заявлена до стягнення сума заборгованості не є безспірною. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON] , тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно зчастинами 1-3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження всіх здійснених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги, укладений 13.10.2021 року між [PERSON] та адвокатським бюро «Калінін і Партнери», акт виконаних робіт від 04 листопада 2021 року, меморіальним ордером №@2PL035112 від 21.10.2021 року, №@2PL413089 від 06.12.2021 року, №@2PL719315 від 08.11.2021 року. Згідно з Актом виконаних робіт від 04.11.2021 сторони підтвердили, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 13 жовтня 2021 року щодо надання правової допомоги в цивільній справі виконано наступний обсяг робіт: спілкування з клієнтом з метою з`ясування його позиції щодо спору у справі, направлення адвокатських запитів, ознайомлення з документами, які надані клієнтом, складання позову оформлення та його друк, складання оформлення та друк заяви про забезпечення позову (15 год. 00 хв.). Жодних претензій та зауважень щодо надання правової допомоги у сторін немає. Оплата послуг адвоката підтверджується меморіальними ордерами №@2PL035112 від 21.10.2021 року, №@2PL413089 від 06.12.2021 року, №@2PL719315 від 08.11.2021 року. Враховуючи сукупність викладених обставин, суд доходить висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню, розмір у розмір 5000 грн., який, за висновком суду, є співмірним з особливостями спору та обставинами в даній цивільній справі. Відповідно до п. 3, ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог що становить 908 грн. + 454 грн. = 1362 грн. судового збору.

Outcome: approved