Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем, уклали шлюб 04 листопада 2005 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 507, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між позивачкою та відповідачем не складалося у зв`язку з різними поглядами на життя та обов`язками. У зв`язку з чим у сім`ї відбувалися сварки, які поступово привели до того, що подружжя втратило взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться з 20 грудня 2020 року. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду для розірвання шлюбу. У судове засідання позивачка не з`явилася. Через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У зв`язку із клопотаннями сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність учасників провадження, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст. 115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що 04 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 507, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між позивачкою та відповідачем не складалося у зв`язку з різними поглядами на життя та обов`язками. У зв`язку з чим у сім`ї відбувалися сварки, які поступово привели до того, що подружжя втратило взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться з 20 грудня 2020 року. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду для розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як не ведення спільного господарювання, небажання позивача надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 908 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved