Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивачка просить ухвалити рішення, яким зобов`язати сільськогосподарське\~товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Дружба-Нова»\~повернути [PERSON] \~земельну ділянку\~з кадастровим\~номером 5921255100:10:001:0029\~площею 4,6815\~га.;\~скасувати запис\~про проведену\~управлінням адміністративних\~послуг Роменської\~міської ради\~державну реєстрацію\~права оренди\~земельної ділянки\~від 26.12.2018\~щодо земельної\~ділянки з\~кадастровим номером\~5921255100:10:001:0029\~площею 4,6815\~га,\~яка належить\~ [PERSON] \~та розташована\~на території\~Великописарівської селищної\~ради Великописарівського\~району Сумської\~області (номер\~запису про\~право в\~державному реєстрі\~прав 29711399);\~зобов`язати Сільськогосподарське\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Дружба-Нова»\~повернути [PERSON] \~земельну ділянку\~з кадастровим\~номером 5921255100:10:001:0027\~площею 3,9937\~га.;\~скасувати запис\~про проведену Комунальним підприємством «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» В`язівської сільської ради державну реєстрацію права оренди земельної ділянки від 08.06.2017 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5921255100:10:001:0027 площею 3,9937 га, яка належить [PERSON] та розташована на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області (номер запису про право в державному реєстрі прав 20833119). Свої вимоги мотивує тим, що у її приватній власноті знаходиться земельна ділянка площею 3,9937 га з кадастровим номером 5921255100:10:001:0027 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-СМ №048737 та земельна ділянка площею 4,6815 га з кадастровим номером 5921255100:10:001:0029 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Великописарівського районного суду Сумської облаті від 01.09.2016. Позивачка 20.02.2007 уклала договір оренди земельної ділянки (земельного паю) з ПСП «Дружба», яким передала в оренду земельну ділянку площею 3,99 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великописарівської селищної ради. Відповідно до п.6 Договору, договір укладено на 10 років. 05.01.2009 [PERSON] та ПСП «Дружба» уклали додаткову угоду до договору оренди землі від 20.02.2007, яким внесли зміни в п.7, 35, 36 Договору від 20.02.2007. Виходячи з вищезазначеного, строк договору оренди землі від 20.02.2007 заінчується 21.02.2017. У липні місяці позивачка дізналася, що відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, вищевказані належні їй земельні ділянки перебувають на праві оренди у приватному сільськогосподарському підприємстві «Дружба». Однак, позивачка будь-яких нових договорів оренди земельних ділянок та/або додаткових угод до договору оренди землі від 20.02.2007 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 5921255100:10:001:0027, 5921255100:10:001:0029 з ПСП «Дружба» не укладала, а тому дані земельні ділянки перебувають у користуванні останнього, правонаступником якого є сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова», незаконно, а тому, вважає, що земельні ділянки СТОВ «Дружба-Нова» повинно їй повернути, а запис про право оренди земельних ділянок повинен бути скасований. При цьому позивачка вважає, що обраний нею спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] \~адвокат Дереза\~М.Е.\~позовні вимогипідтримав та обгрунтував обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача сільськогосподарського товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Дружба-Нова»адвокат Литвиненко Л.Г. у судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, при цьому посилається на відзив на позовну заяву. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що договір оренди землі, укладений [PERSON] з ПСП «Дружба», закінчувався у 2017 році. Земельну ділянку [PERSON] вирішила передати для обробітку, йому, тобто [PERSON] . Працівник ТОВ «Дружба» запропонував підписати договори оренди землі від імені [PERSON] та надав пакет документів, в якому була копія доручення від імені [PERSON] . За усною домовленістю ці договори розриваються на першу вимогу сторони. Особисто йому довіреність [PERSON] не надавала, тобто оригіналу довіреності у нього не має. Довіреність надавав представник ПСП «Дружба». У відзиві на позовну заяву представник відповідача сільськогосподарського товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Дружба-Нова»адвокат Литвиненко Л.Г. зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними, виходячи з наступного. Так, 12.04.2017 між позивачкою, від імені та в інтересах якої діяв уповноважений представник по довіреності [PERSON] , як орендодавцем, та ПСП «Дружба», правонаступником якого є СТОВ «Дружба-Нова», як орендарем, було укладено два договори ореди землі відносно земельних ділянок з кадастровими номерами 5921255100:10:001:0027, 5921255100:10:001:0029. Право оренди за даними договорами було зареєстроване у передбаченому законодавством порядку 08.06.2017 та 26.12.2018, тому договори оренди землі є вчиненими, чинними, не припиненими, не визнаними не дійсними. Земельні ділянки, які є предметом договорів, передані у користування орендарю на підставі чинних договорів та відповідних актів приймання-передачі, отже перебувають у його правомірному використанні, тому відповідно до ст.396 ЦК України і ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Твердження позивачки стосовно того, що вона оспорювані договори оренди землі не підписувала, а отже їх укладення не відповідає її вільному волевиявленню, як учасника даного правочину, є помилковим і не відповідає дійсності, адже вищевказані договори були підписані уповноваженим представником позивачки [PERSON] , який пред`явив належним чином посвідчену довіреність від 08.06.2016. За довіреністю останньому було надане право, зокрема, виконання всіх дій (в тому числі відповідного оформлення договорів оренди земельної ділянки) (а.с.38-41). \~ \~ \~ \~У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії I-СМ № 048737 від 27 грудня 2001 року [PERSON] \~належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,99 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великописарівської селищної ради (а.с.23). Крім того, [PERSON] \~належитьна праві приватної власності земельна ділянка площею 4,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великописарівської селищної ради Сумської області, що підтверджується рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 01 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 12.09.2016, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.20-22). Відповідно до договору оренди земельної ділянки (земельного паю), укладеного 20 лютого 2007 року [PERSON] передала ПСП «Дружба» в оренду строком на 10 років земельну ділянку, яка належить їй на праві приватної власності, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії I-СМ № 048737, площею 3,99 га. Даний договір зареєстрований у Великописарівському відділенні Сумської регіональної філії «ДП «Центр ДЗК» 07 листопада 2007 року за №040762807085. Договір укладено строком на 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 1,5% грошової оцінки земельного паю; видається продукцією та послугами (а.с.17-18). 05.01.2009 [PERSON] та ПСП «Дружба» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 20.02.2007, яким внесено зміни в п.7, 35, 36 Договору від 20.02.2007, а саме щодо орендної плати та підстав для зміни та розірвання договору (а.с.19). Згідно довіреності, посвідченої секретарем Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумької області Матвієнко Л.І. 08 червня 2016 року, зареєстровано в реєстрі за №122, [PERSON] уповноважила гр. [PERSON] бути її представником в будь-яких установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкованості та виконувати всі дії (в тому числі відповідного оформлення договорів оренди земельних ділянок, подання, підписання та одержання документів, пов`язаних з державною реєстрацією договорів оренди в реєстраційній службі). Дана довіреність видана терміном на три роки та дійсна до 08 червня 2019 року (а.с.58). З копії листа Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області «Про надання інформації» від 05.10.2021 №3046, наданого на запит адвоката Дерези М.Е., слідує, що в журналі реєстрації довіреностей Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області за 2016 рік довіреність від 08.06.2016 [PERSON] на повіреного [PERSON] не реєструвалась (а.с.150). Відповідно договору оренди землі №450 від 12 квітня 2017 року між [PERSON] , від імені якого діє довірена особа [PERSON] , та ПСП «Дружба» земельна ділянка загальною площею 3,9900 га, кадастровий номер 5921255100:10:001:0027, передана в оренду. Цей договір діє до 31 грудня 2028 року (а.с.114-117). Реєстрація договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2017 року відносно земельної ділянки загальною площею 3,9937 га, кадастровий номер 5921255100:10:001:0027, проведена Комунальним підприємством «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» В`язівської сільської ради Сумської області 08.06.2017, номер запису про право в державному реєстрі прав 20833119. Суб`єктом речового права на земельну ділянку за правом оренди земельної ділянки є орендар: приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба», що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.24, 122). Відповідно договору оренди землі від 12 квітня 2017 року між [PERSON] , від імені якого діє довірена особа [PERSON] , та ПСП «Дружба» земельна ділянка загальною площею 4,6815 га, кадастровий номер 5921255100:10:001:0029, передана в оренду. Цей договір діє до 31 грудня 2028 року (а.с.123-126). Реєстрація договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2017 року відносно земельної ділянки загальною площею 4,6815 га, кадастровий номер 5921255100:10:001:0029, проведена Управлінням адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області 26.12.2018, номер запису про право в державному реєстрі прав 29711399. Суб`єктом речового права на земельну ділянку за правом оренди земельної ділянки є орендар: приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба», що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.25, 133). Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею. Відповідно ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Згідно ст.627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно ч.1 ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст.629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ч.1 ст.202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.203 ЦК УКрраїни зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Ст. 93 ЗК України встановлено, що\~право оренди земельної ділянки\~- це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Ч.4 ст.124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно ч.1\~ст.14 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно з ч.2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно ч.1 ст.215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Згідно ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч.2 ст.16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до\~ст.152 ЗК України\~власник земельної ділянки або користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. За змістом ст.15, ст.16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Так, звертаючись з позовом про усунення перешкоди у користуванні земельними ділянками, повернення земельних ділянок, скасування запису державної реєстрації про право оренди земельних ділянок, позивачка стверджувала, що договори оренди землі з відповідачем від 12 квітня 2017 року не укладала і не підписувала, волевиявлення та наміру на їх укладення не мала, інших осіб на вчинення правочинів щодо належних їй земельних ділянок не уповноважувала, зокрема, не уповноважувала [PERSON] укладати дані договори та довіреності на його ім`я не складала, екземпляру спірних договорів не отримувала, не знайомилася з їхнім змістом та не приймала участі у державній реєстрації таких договорів. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна ( ст. 317 ЦК України ). Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку. Тобто, і реєстрація права оренди на земельну ділянку може свідчити про перебування такої ділянки у володінні орендаря. Так, відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних\~законом\~інтересів. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту\~законом\~або договором; 3) чи передбачений\~законом\~або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений\~законом\~або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020,\~статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952 викладено у новій редакції. На відміну від частини 2 статті 26\~Закону №1952\~\~у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, з 16 січня 2020 року, тобто на час подання позовної заяви позивачкою, законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, а відтак позивачка помилково зазначила про ефективність застосування такого способу судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати їй відновлення порушеного права, а відтак не спроможний надати їй ефективний захист її прав. При таких обставинах обраний позивачкою спосіб захисту - скасування запису державного реєстратора після внесення змін до статті 26\~Закону №1952\~\~не може призвести до захисту або відновлення порушеного права позивачки, є неефективним, а тому у цих правовідносинах такі позовні вимоги не можуть підлягати задоволенню. Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі № 761/16488/19). \~ З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. \~ \~ Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1816,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки позов задоволено частково, тому на підставі ст.ст.133,\~141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені останньою та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 908,00 гривень . Документального підтвердження витрат за надання професійної правничої допомоги суду не надано. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial