Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення - 12.11.1979. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що в грудні 2021 року вона мала вийти на пенсію за віком, у зв`язку з чим в жовтні звернулася до відділу обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Луганській області, де спеціаліст при перевірці документів в усній формі повідомив їй, що при обчисленні пенсійних виплат не може бути взята до уваги її трудова книжка [NUMBER] від 12.11.1979, так як на першій сторінці відсутня печатка підприємства, на якому вона заповнювалася. Встановлення факту належності зазначеної трудової книжки має для заявника юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на отримання пенсії за віком. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 06.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 10.01.2022. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник в заяві просила розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надала суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі, справу розглянути без її участі. В обґрунтування відзиву представник заінтересованої особи зазначила, що заявник звернулася до ГУПФУ в Луганській області з метою оформлення пенсії за віком. Після перевірки заявнику було вказано про такі недоліки: в трудовій книжці [NUMBER] заявника відсутня печатка підприємства на першій сторінці. Тому в даному випадку виникає має місце спір про право, тому заявнику необхідно звернутися з позовом до суду щодо зарахування в стаж роботи періодів, вказаних в трудовій книжці. Встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії, що є метою встановлення факту належності заявнику трудової книжки, здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а вирішується у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури. Представник також зазначає, що відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1999 № 637, у судовому порядку встановлюється лише факти приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Враховуючи заяви учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з\~паспортом громадянина\~України серії\~ [NUMBER] ,\~виданим Новопсковським\~РВ УМВС\~України в\~Луганській області\~06.04.2000,\~заявник \~ [PERSON] ,\~російською мовою\~ « [PERSON] »,\~ [INFO] , уродженка с. Павленкове Новопсковського району Луганської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.1967 « [PERSON] » (мовою оригіналу) народилася [INFO] в с.Павленкове Новопсковського району Луганської області. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Павленківською сільською радою Новопсковського району Ворошиловградської області 04.10.1980, « [PERSON] » (мовою оригіналу), [INFO] , та « [PERSON] » (мовою оригіналу), [INFO] , уклали шлюб 04 жовтня 1980 року, про що зроблено запис за № 13. Трудова книжка [NUMBER] , дата заповнення 12.11.1979, видана на ім`я « [PERSON] , дата рождения [INFO] » (мовою оригіналу). На внутрішній обкладинці вказаної трудової книжки міститься запис про виправлення прізвища на підставі свідоцтва про шлюб від 04.10.1980 № [NUMBER] . Звертаючись до суду з цією заявою заявник посилалася на те, що на першій сторінці трудової книжки [NUMBER] , дата заповнення 12.11.1979, виданій на її ім`я, відсутній відтиск печатки підприємства, на якому заповнювалася трудова книжка, у зв`язку з чим трудова книжка не може бути взята до уваги при обчисленні пенсійних виплат. Встановлення факту належності трудової книжки необхідно заявнику для оформлення пенсії. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 вказаної статті визначено категорії справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо. Необхідності встановлення факту належності заявнику трудової книжки [NUMBER] , дата заповнення 12.11.1979, суд не вбачає, оскільки зазначені в цій трудовій книжці прізвище, ім`я та по-батькові заявника співпадають з прізвищем, ім`я та по-батькові заявника, вказаними у свідоцтві про народження та в паспорті. При цьому, належність вказаної трудової книжки саме заявнику ніким під сумнів не ставиться, що також випливає зі змісту відзиву. Поряд з цим, ч. 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, під час розгляду цієї справи суд враховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №198/623/18. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ. Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У судовому порядку відповідно до п. 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Отже,\~встановлення факту\~наявності трудового\~стажу для\~призначення пенсії\~ здійснюється\~виключно органами\~Пенсійного фонду\~України під\~час прийняття\~рішення про\~призначення пенсії. І судові органи не мають право підміняти своїми рішеннями дії інших державних органів. Суд звертає увагу заявника на те, що встановлення належності правовстановлюючого документа особі та встановлення належності змісту правовстановлюючого документа особі не є тотожними питаннями. Вимоги поданої заяви фактично зводяться до встановлення факту наявності у заявника трудового стажу, що має здійснюватися органами ПФУ відповідно до норм Порядку. У п. 18 Порядку № 637 зазначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх через ліквідацію підприємства, установи, організації або відсутність архівних даних з інших причин, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які би знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі, колгоспі) або в одній системі й мали документи про свою роботу за час, щодо якого вони підтверджують роботу заявника. Що стосується звернення до суду, то в судовому порядку може бути оскаржена виключно відмова відповідного органу Пенсійного фонду України від встановлення факту наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог заявника про встановлення факту належності трудової книжки, а тому в задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed