Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

У жовтні 2021р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з її матір`ю [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову посилалася на те, що від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . На сьогодні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на початку червня 2021р. чоловік пішов з сім`ї та з його слів повертатися не збирається. Протягом останнього часу сторони не знаходять порозуміння стосовно спільної доньки [PERSON] . Відповідач неодноразово заявляв, що донька буде проживати з ним. Позивач не створює перепон у спілкуванні відповідача з дитиною, але вважає за необхідне визначити, що постійним місцем проживання дитини має бути саме проживання з матір`ю за адресою її постійної реєстрації, а саме у квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 03.11.2021р. відкрито провадження у справі в спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.18/. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має у власності квартиру [ADDRESS] /а.с.21-22/. [PERSON] навчається в спеціалізованій школі № 196 м.Києва у 7-В класі/а.с. 25/. Відповідно до довідки президента КМБО «Ансамбль танцю «Вітамінчики» [PERSON] дійсно займається у народному художньому колективі України «Ансамблю танцю «Вітамінчики» з 2013р. і є учасницею його основного складу. Мама [PERSON] бере активну участь у вихованні дитини, особисто привозить дитину на танці і відвозить додому, цікавиться її успіхами, часто їздить з нею і колективом на концерти/а.с.26/. Відповідно до довідки голови правління ПрАТ «Готельни й комплекс «Братислава» [PERSON] працює за основним місцем роботи з 06.11.2018р. по теперішній час, та займає посаду головного бухгалтера/а.с.27/. За ч. ч. 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 судам роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] ,які підлягають задоволенню. Крім того у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved