Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

08 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, обґрунтовуючи позов тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2002 року, який 23.10.2013 року було розірвано. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 05.07.2016 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття. В позові вказувала, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки. 17.01.2020 року рішенням Київського районного суду м.Полтави стягнуто з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 12 024 грн. 08 коп. [PERSON] з донькою не спілкується, не цікавиться її життям, навчанням та іншими необхідними у її віці питаннями, додатково не надавав фінансової допомоги на утримання дитини. У зв`язку з тим, що дитина постійно скаржилася на дискомфорт у ротовій порожнині та на зуби, вона звернулася до лікаря стоматолога. Під час консультації було встановлено, що причиною таких симптомів є западання язика внаслідок неправильного прикусу зубів та інфантильного ковтання, що в свою чергу спотворює розмову дитини, а також виштовхування верхньої челюсті вперед. 15.05.2021 року дитина розпочала ортодонтичне лікування зубів. Після оплати стоматологічних послуг, дитині встановили систему брекет, вона постійно відвідує лікаря-стоматолога для контролю процесу лікування. Всього одноразово було витрачено 22 000 грн. 20.08.2021 року вона направила відповідачу листа з проханням оплатити їй Ѕ частину понесених додаткових витрат на ортодонтичне лікування дитини у розмірі 11 000 грн. На день звернення з позовом [PERSON] не сплатив половину за лікування доньки. В зв`язку з чим просила суд стягнути з [PERSON] на її користь 11 000 грн. додаткових витрат на доньку [PERSON] , [INFO] , понесених у зв`язку з її лікуванням та понесені судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 09.09.2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.09.2021 року на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву про стягнення додаткових витрат на утримання дитини (а.с.49-51). У відзиві [PERSON] вказував на те, що [PERSON] повністю унеможливлює його спілкування з дитиною, налаштовує дитину проти нього. Він постійно намагається вирішити питання відносно побачень з дитиною, проте жодних результатів не має. Жодного ухилення від сплати аліментів з його сторони не має, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №654000 від 20.09.2021 року, складеного старшим державним виконавцем Черненко І.В. З даного розрахунку вбачається, що існує переплата по виплаті аліментів в розмірі 70 538 грн. Про лікування доньки, яке розпочалося 15.05.2021 року, він довідався лише після того, як ознайомився з позовною заявою. Проте, як батько, він мав право знати про проблеми здоров`я його дитини з самого початку, приймати участь в обговоренні, відвідувати лікаря в процесі самого лікування. Вважає, що [PERSON] звернулася з позовом безпідставно та просив відмовити у задоволенні позовних вимог до нього про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в повному обсязі. А також судові витрати, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, стягнути з позивача. 19.10.2021 року представник позивача адвокат Іванова О.І. надала суду Відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.72-74), в якому зазначила, що [PERSON] участі у додаткових витратах на утримання доньки ніколи не приймав та не цікавився щодо їх необхідності, а тому просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 02.11.2021 року [PERSON] надала суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с.88-90), в якій вказувала, що донька є студенткою 1 курсу групи ТТ 2021-2 Навчально-наукового інституту енергетичної та транспортної інфраструктури Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова на денній формі за рахунок коштів державного бюджету. Починаючи з 24.09.2021 року донька на час навчання проживає у місті Харкові. У зв`язку з тим, що виникла гостра необхідність у забезпеченні дитини комп`ютерною технікою для навчання та дистанційного навчання у зв`язку з карантинними обмеженнями, вона вимушена була придбати комп`ютерну техніку, послуги для забезпечення її функціонування та зберігання. Загальна сума придбаних товарів становить 41 196 грн. 02 коп., в яку входить ноутбук «Apple MacBook Air 13» 8/256SSD M1 Chip Space Gray MGN63 2020 (сірий) вартістю 30 999 грн.; кабель HUB USB-C Energea (AluHub HD Max) Aluminium срібний вартістю 2 799 грн.; послуга пакетOffice Bundle вартістю 5 999 грн.; послуга Microsoft Office Home&Student 2019 (В) вартістю 0,01 грн.; послуга AdLock для MacOS/Windows 12 міс. (В) вартістю 0,001 грн.; чoхол EasyStandart for MacBook 13"Midnight Blue, синій вартістю 1 399 грн. Таким чином, розмір понесених додаткових витрат на ортодонтичне лікування дитини становить 22 000 грн. та на придбання комп`ютерної техніки становить 41 196 грн. 02 коп. для навчання, що в загальному розмірі становить 63 196 грн. 02 коп., в зв`язку з чим просила суд стягнути половину понесених додаткових витрат в розмірі 31 598 грн. 01 коп. 02.12.2021 року від представника відповідача адвоката Остапенко І.О. надійшов Відзив на заяву про збільшення позовних вимог (а.с.106-108), в якому вона просила суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, покласти на позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , адвокат Остапенко І.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні за безпідставністю. Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 23.10.2013 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.2003 року, актовий запис №799 (а.с.6). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 05.07.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8). 10.08.2016 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Пилипенко А.В. відкрито виконавче провадження №51895541 з виконання виконавчого листа №552/2732/16-ц від 07.07.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 17.01.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 12 024 грн. 08 коп. за період з 1 червня 2016 року по 1 вересня 2019 року (а.с.26-28). Статтями 8, 11 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тобто суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягнення аліментів відповідно до ст.ст.181, 182 СК України. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, а також вбачається з матеріалів справи ухилення від сплати аліментів зі сторони відповідача [PERSON] не має, що також підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №654000 від 20.09.2021 року, складеного старшим державним виконавцем Черненко І.В. Навпаки, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №65000 від 20.09.2021 року вбачається, що на час розгляду справи, у [PERSON] існує переплата по аліментах в розмірі 70 538 грн. Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є студенткою 1 курсу групи ТТ 2021-2 Навчально-наукового інституту енергетичної та транспортної інфраструктури Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова на денній формі за рахунок коштів державного бюджету, що підтверджується довідкою №4017 від 25.10.2021 року (а.с.92). З довідки наданої 26.10.2021 року лікарем [PERSON] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 15.04.2021 року розпочала ортодонтичне лікування в стоматологічному кабінеті «Дантист» з діагнозом аномальний нейтральний прикус, на даний момент проводиться ортодонтичне лікування за допомогою брекет-системи на обох челюстях. Загальна вартість лікування становить 22 000 грн. (а.с.84), яке було оплачено [PERSON] . Також судом встановлено, що в зв`язку з навчанням [PERSON] , у позивача виникла необхідність забезпечити дитину комп`ютерною технікою для навчання та дистанційного навчання у зв`язку з карантинними обмеженнями, а тому нею було придбано комп`ютерну техніку, а саме: ноутбук «Apple MacBook Air 13» 8/256SSD M1 Chip Space Gray MGN63 2020 (сірий) вартістю 30 999 грн.; кабель HUB USB-C Energea (AluHub HD Max) Aluminium срібний вартістю 2 799 грн.; послугу пакетOffice Bundle вартістю 5 999 грн.; послугу Microsoft Office Home&Student 2019 (В) вартістю 0,01 грн.; послугу AdLock для MacOS/Windows 12 міс. (В) вартістю 0,001 грн.; чoхол EasyStandart for MacBook 13"Midnight Blue, синій вартістю 1 399 грн., загальна вартість витрат становить 41 196 грн. 02 коп., що підтверджується чеком №15069 від 05.09.2021 року (а.с.94). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на власний розсуд, без узгодження з [PERSON] та за власним бажанням, без обґрунтування необхідності проведення таких витрат, оплатила ортодонтичне лікування за допомогою брекет-системи на обох челюстях доньці [PERSON] , загальна вартість якого становить 22 000 грн. та придбала комп`ютерну техніку на суму 41 196 грн. 02 коп. А тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed