Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії та поновлення на квартирному облік, в якому просить: - визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини А 3840 № 83 від 27.09.2016 року, в частині щодо перенесення дати зарахування на квартирний облік майора запасу, [PERSON] та членів його сім`ї, які перебувають на обліку громадян та потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла (загальна черга), з 30.03.1993 року на 20.04.1996 року . - зобов`язати житлову комісію військової частини [NUMBER] поновити [PERSON] та членів його сім`ї: дружину, [PERSON] та сина, [PERSON] на квартирному обліку осіб та членів їх сімей, які набули право та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання (загальна черга) з 30.03.1993 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він, проходив військову службу в Збройних Силах України у період з 14.05.1983 року по 21.09.2004 року. Так, починаючи з 27.01.1993 року по 15.05.1993 року [PERSON] було переведено у розпорядження командира в/ч [NUMBER] ., яка знаходиться у м. Мелітополь. З 15.05.1993 року по 30.01.1995 року він проходив службу на посаді начальника гаражу у в/ч [NUMBER] , у період з 30.01.1995 по 12.11.1999 року його було переведено на посаду начальника автомобільної служби у в/ч [NUMBER] . З 12.11.1999 року по 30.11.2000 року проходив службу начальником радіотехнічного відділення у в/ч [NUMBER] , а з 30.11.2000 по 21.09.2004 року проходив службу на посаді інженера автомобільної та електрогазової служби тилу в військовій частини [NUMBER] . Наказом МОУ № 584 від 30.08.2004 року [PERSON] було звільнено з військової служби у запас за п. 67 п.п. «В» у зв`язку зі скороченням штатів. Строк вислуги на час мого звільнення складає 20 років. Наказом № 180 від 21.09.2004 року позивача було виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] з 21.09.2004 року. За період служби в Харківському гарнізоні з червня 1992 року по лютий 1993 року [PERSON] не було забезпечено житлом, що підтверджується копією довідки від 24.02.1993 року. По прибуттю на військову службу у в/ч [NUMBER] [PERSON] паспорта не мав, у нього було тільки посвідчення особи [NUMBER] , в якому прописка не відображалась. У розпорядження командира в/ч [NUMBER] м. Мелітополь, його було направлено 27.01.1993 року, та з цього часу по день звільнення він проходив службу у м. Мелітополь. 30.03.1993 року, проходжуючи службу у військовій частині [NUMBER] [PERSON] , подав рапорт на ім`я командира в/ч [NUMBER] про зарахування його на квартирний облік при військовій частині для позачергового отримання житла за рахунок Міністерства Оборони України на склад сім`ї з 3-х осіб. Згідно витягу з протоколу № 1 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 23.08.1995 року [PERSON] було постановлено на квартирний облік за місцем проходження служби при військовій частині [NUMBER] та КЕВ м. Запоріжжя з 30.03.1993 року, що підтверджується копією витягу з протоколу № 1 від 23.08.2005 року засідання житлової комісії. При цьому [PERSON] вже проходив службу в військовій частині [NUMBER] з 27.01.1993 року, що підтверджується витягом з послужного списку особової справи № 11078 від 20.04.2012 року, правонаступником якої у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України є в/ч [NUMBER] . Паспорт [PERSON] отримав у Мелітопольському МВ УМВС України в Запорізькій області тільки 20.04.1996 року, тобто у той час, як він вже був зарахований до особистого складу військової частини [NUMBER] з 21.01.1993 року та знаходився на квартирному обліку. Після отримання паспорту [PERSON] прописався до батьків своєї дружини, де вони проживали на той час за адресою [ADDRESS] . відомості про його реєстрацію за місцем проходження служби у в/ч [NUMBER] не збереглися. Військова частина [NUMBER] взагалі є правонаступником реформованої військової частини [NUMBER] , в/ч [NUMBER] , в/ч [NUMBER] . З військової служби у запас [PERSON] було звільнено у 2004 році у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок Міністерства Оборони України, що підтверджується копією витягу із наказу Міністра оборони України (по особовому складу) за № 584 від 30.08.2004 року. Однак, 20.06.2019 року, вже знаходячись у запасі, [PERSON] отримав довідку з військової частини [NUMBER] за № 693 від 20.06.2019 року, з якої вбачається, що він, майор запасу перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла при військовій частини [NUMBER] (в загальній черзі) з 20.04.1996 року згідно протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 27.09.2016 року № 83, тобто про те що його було переміщено в загальній черзі з 30.03.1993 року на 20.04.1996 року. У зв`язку з чим, [PERSON] тільки у 2019 році стало відомо, про перенесення дати зарахування на квартирний облік з 30.03.1993 року на 20.04.1996 року, нібито на підставі вимоги КЕВ м. Запоріжжя. Але повторне рішення житлової комісії, яке зазначено у даній довідці (№ 83 від 27.09.2016 року) йому не надсилалось у 15-ти денний строк з його прийняття відповідно до вимог Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Міністерством оборони України від 30.11.2011 року № 737, зареєстровану у Міністерстві юстиції України від 10 січня 2021 року за № 24/20337року. Перенесення дати зарахування [PERSON] на квартирний облік з 30.03.1993 року на 20.04.1996 \~ \~ \~ \~року було мотивовано відсутністю відомостей про його прописку у м. Мелітополь на час зарахування на квартирний облік, тобто станом на 30.03.1993 року. У зв`язку з отриманням даної довідки [PERSON] , 16.11.2020 року звернувся до командира в/ч [NUMBER] з заявою про видачу йому протоколу засідання житлової комісії № 83 від 27.09.2016 року про зміну дати обліку в загальній черзі поліпшення житлових умов з 30.03.1993 року на 20.04.1996 року, що підтверджується копією його заяви про витребування документів та копією запиту адвоката та отриманими документами згідно запиту. Копія витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч А-3840 № 83 від 27.09.2016 року [PERSON] отримав тільки 14.06.2021 року на запит адвоката, що підтверджується копією запиту адвоката та письмовою відповіддю на цей запит командира В-Ч [NUMBER] за № 568 від 14.06.2021 року з додатком документів. У судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. У судове засідання представник відповідача не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просив відмовити повністю. Крім того, 21.10.2021 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, ним не визнаються повністю, оскільки відповідно до пункту 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. № 470 (у редакції від 06.03.1992) на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті. У зв`язку з порушенням [PERSON] порядку зарахування на квартирний облік його було зміщено в обліку громадян та членів їх сімей, що перебувають на поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла (загальна черга) з 30.03.1993 на дату реєстрації в м. Мелітополь, вказаною у паспорті - на 20.04.1996. У судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Заяви чи клопотання не надходили. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що з 27.01.1993 року по 15.05.1993 року [PERSON] було переведено у розпорядження командира в/ч [NUMBER] ., яка знаходиться у м. Мелітополь. З 15.05.1993 року по 30.01.1995 року [PERSON] проходив службу на посаді начальника гаражу у в/ч [NUMBER] , у період з 30.01.1995 по 12.11.1999 року [PERSON] було переведено на посаду начальника автомобільної служби у в/ч [NUMBER] . З 12.11.1999 року по 30.11.2000 року проходив службу начальником радіотехнічного відділення у в/ч [NUMBER] , а з 30.11.2000 по 21.09.2004 року проходив службу на посаді інженера автомобільної та електрогазової служби тилу в військовій частини [NUMBER] , що підтверджуються копією витягу із розділу 12 послужного списку особової справи № 11078 офіцера запасу, майора [PERSON] від 20.04.2012 року, виданою військовим комісаром [INFO] та довідкою за № 656 від 16.02.2016 року, виданою військовим комісаром Мелітопольського об`єднаного міського військового комісаріату, [PERSON] (а.с.10-11). Наказом МОУ № 584 від 30.08.2004 року [PERSON] звільнено з військової служби у запас за п. 67 п.п. «В» у зв`язку зі скороченням штатів, що підтверджується копією зазначеного наказу./а.с.12/ Наказом № 180 від 21.09.2004 року [PERSON] виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] з 21.09.2004 року, що підтверджується копією зазначеного наказу. /а.с.13/ 30.03.1993 року, проходжуючи службу у військовій частині [NUMBER] [PERSON] , подав рапорт на ім`я командира в/ч [NUMBER] про зарахування [PERSON] на квартирний облік при військовій частині для позачергового отримання житла за рахунок Міністерства Оборони України на склад сім`ї з 3-х осіб, що підтверджується копією рапорту./а.с.14/ Згідно витягу з протоколу № 1 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 23.08.1995 року [PERSON] було постановлено на квартирний облік за місцем проходження служби при військовій частині [NUMBER] та КЕВ м. Запоріжжя з 30.03.1993 року, що підтверджується копією витягу з протоколу № 1 від 23.08.2005 року засідання житлової комісії./а.с.15/ 20.06.2019 року, [PERSON] , майор запасу перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання постійного житла при військовій частини [NUMBER] (в загальній черзі) з 20.04.1996 \~ \~ \~ \~року згідно протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 27.09.2016 \~ \~ \~ \~року № 83, тобто про те що його переміщено в загальній черзі з 30.03.1993 року на 20.04.1996 року, відповідно до довідки з військової частини [NUMBER] за № 693 від 20.06.2019 року. /а.с.17/ Згідно витягу зі списку станом на 10.06.2021 зараховано [PERSON] на квартирний облік з 20.04.1996 року зі складом сім`ї з 3 особи: дружина [PERSON] та син [PERSON] /а.с.24/. З матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2020 року позивач звернувся до командира в/ч [NUMBER] , щоб йому надали витяг з протоколу житлової комісії А3840 про зарахування його на квартирний облік (а.с.18). Згідно з витягом з протоколу № 83 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 27 вересня 2016, комісією було відповідно до вимог п.1.5 наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями» вирішено зарахувати майора [PERSON] (складом сім`ї 3 особи) до загальних списків осіб які потребують поліпшення житлових умов в в/ч [NUMBER] (м. Мелітополь) - з 20 квітня 1996 року (а.с.23). Згідно з частинами першою, другою статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Однією з гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення їх та членів їхніх сімей жилими приміщеннями, закріплене частиною першою статті 31 ЖК Української РСР, згідно з якою громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Відповідно до частини першої статті 9 ЖК Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Статтею 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. За змістом пункту першого та третього статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.. Особам, звільненим з військової служби і визнаним інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, або захворювання, одержаного під час проходження військової служби, жилі приміщення в населених пунктах, обраних ними для проживання з урахуванням встановленого порядку, надаються позачергово за рахунок військових формувань або органів виконавчої влади, в яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Відповідно до п. 8 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання. Відповідно до п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і прописані у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків). Відповідно до п. 18 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, заява про взяття на квартирний облік подається відповідно до виконавчого комітету Ради народних депутатів за місцем проживання громадян та адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації за місцем їх роботи. Заява підписується членами сім`ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого приміщення і бажають разом стати на облік. До заяви додаються: довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку (додаток N 2), видана організацією, яка здійснює експлуатацію жилого будинку, або громадянином, який має у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру; довідки про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчому комітеті місцевої Ради). Інші документи при необхідності запитуються виконавчим комітетом місцевої Ради або адміністрацією підприємства, установи, організації. Відповідно до п. 22 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, громадяни вважаються взятими на квартирний облік: у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів - з дня винесення рішення виконавчого комітету, за місцем роботи - з дня винесення спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету, затвердженого виконавчим комітетом місцевої Ради. Відповідно до п. 24 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, на кожного громадянина (сім`ю), взятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, у якій містяться необхідні документи. Обліковій справі дається номер, відповідний номеру у книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилого приміщення. Облікові справи є документами суворої звітності. Відповідно до п. 25 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення. Відповідно до п. 11 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 та в подальшому викладеного в новій редакції на підставі наказу Міністра оборони України від 03 грудня 1995 року № 20, військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік. В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення. Відповідно до п. 12 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 та в подальшому викладеного в новій редакції на підставі наказу Міністра оборони України від 03 грудня 1995 року № 20, на кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на облік; довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад). Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій. Відповідно до п. 13 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 та в подальшому викладеного в новій редакції на підставі наказу Міністра оборони України від 03 грудня 1995 року № 20, військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік. Відповідно до п. 34 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 та в подальшому викладеного в новій редакції на підставі наказу Міністра оборони України від 03 грудня 1995 року № 20, всі питання, пов`язані із забезпеченням жилою площею військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби. З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на квартирному обліку (обліку осіб та членів їх сімей, які набули право та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання (загальна черга) з 30 березня 1993 року. За цей період житлом за рахунок Міністерства оборони він не забезпечувався. В теперішній час рішення житлової комісії військової частини, що оформлене протоколом від 23 січня 1995 року № 1, відповідно до якого позивача було зараховано на квартирний облік з 30 березня 1993 року, не скасовано. Тобто, враховуючи положення п. 11 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 та в подальшому викладеного в новій редакції на підставі наказу Міністра оборони України від 03 грудня 1995 року № 20, та аналогічні положення п. 22 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, вбачається, що датою постановки позивача на квартирний облік є дата винесення рішення житловою комісією військової частини, а тому саме з 22 липня 1993 року має визначатись черговість надання жилого приміщення позивачу за часом постановки його на облік. Жодних сумнівів у тому, що позивач ще станом на березень 1993 року вважався таким, що потребує надання житла та у зв`язку з цим постановлення на облік для його отримання, матеріали справи не надають. Таке перебування позивача на квартирному обліку не заперечувалося протягом всього часу перебування на обліку, законність постановки на квартирний облік не оскаржувалась відповідачем. Посилання представника відповідача на правомірність підстав переміщення позивача в черзі на отримання житла на день його реєстрації в м. Мелітополі Запорізької області суд не приймає до уваги, оскільки такі посилання є необґрунтованими та безпідставними. Так, нормами Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 та в подальшому викладеного в новій редакції на підставі наказу Міністра оборони України від 03 грудня 1995 року № 20, чітко визначено, що датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесено рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік, а всі питання, пов`язані із забезпеченням жилою площею військовослужбовців, мають вирішуватися за місцем проходження ними служби. На кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформляється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку, довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи. Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій. Аналогічні положення містяться й у Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470. При цьому жоден із цих нормативно-правових актів не ставить в залежність постановку на квартирний облік від дня реєстрації в населеному пункті, а лише визначає перелік документів, які повинні додаватись до заяви та знаходитися у обліковій справі. До того ж, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод або підставою для їх обмеження. Таким чином, наявність чи відсутність прописки не може бути визнана законною підставою для переміщення особи у черзі квартирного обліку. Переглядаючи 27 вересня 2016 року вказані рішення на засіданні житлової комісії військової частини [NUMBER] та зміщуючи [PERSON] у черзі на більш пізній період, комісія не вмотивувала таких своїх висновків, оскільки не встановила винних у цьому осіб з огляду на те, що сам [PERSON] неправомірних дій при його первісній постановці на облік у березні 1993 року не вчиняв та неправдивих відомостей комісії не надавав. Тому останній не може в такий спосіб відповідати за будь-які помилки або упущення посадових осіб військової частини та створеної у ній житлової комісії. Будь-які належні і допустимі докази того, що позивач був зарахований на квартирний облік внаслідок подання ним відомостей, що не відповідають дійсності, або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік, у матеріалах справи відсутні. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Вимоги ч.1 ст. 33 Конституції України гарантують кожному вільний вибір місця проживання, що не пов`язується з наявністю прописки особи для набуття права на житло. Верховною Радою України ухвалено Постанову «Про засади державної політики України в галузі прав людини» від 17.06.1999 року за № 757, в якій, зокрема передбачено приведення законодавства у відповідність до універсальних стандартів прав людини ООН та Ради Європи. Передбачається також посилення реальності права людини на свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зокрема шляхом скасування дозвільного порядку вибору місця проживання (інституту прописки). Конституційний Суд України 14.11.2001 року визнав неконституційним положення підпункту 1 п. 4 Положення про паспортну службу органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 10.10.1994 року № 770, щодо прописки (виписки), згідно з яким паспортна служба ОВС застосовує як загальне правило дозвільний порядок вибору особою місця проживання. Тобто, наявність чи відсутність прописки не може бути підставою для визнання будь-якого житлового права та не є підставою для зняття з квартирного обліку або переміщення у черзі. Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, або підставою для їх обмеження. З огляду на викладене суд вважає, що перенесення дати зарахування на квартирний облік позивача з 30.03.1993 на дату його реєстрації у м. Мелітополі - 20.04.1996, яка взята з паспорту про реєстрацію, відповідно до рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 27.09.2016 (протокол № 83) є безпідставним та незаконним, оскільки обмежує право позивача в реалізації права на поліпшення житлових умов. На підставі викладеного, проаналізувавши зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд доходить висновку, що рішення житлової комісії військової частини щодо зміщення в квартирному обліку позивача на дату реєстрації в населеному пункті, не можна визнати законними та обґрунтованими, тому зазначене рішення має бути визнане незаконним і скасоване, а позивач підлягає поновленню на квартирному обліку з 30 березня 1993 року. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved