Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Мар`янівської селищної ради про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зазначаючи у позовній заяві про те, що [INFO] померла її матір [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,60 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, що була передана у приватну власність [PERSON] згідно витягу з рішення Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 04 лютого 1994 року № 15/1. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері, однак оскільки правовстановлюючих документів на вказане майно немає, а нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, то позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом першої черги право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на своє ім`я вищевказаної земельної ділянки після смерті [PERSON] . Представник відповідача Мар`янівської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із витягу з рішення Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 04 лютого 1994 року №15/1 (а.с.14) вбачається, що сільська рада вирішила передати [PERSON] у приватну власність безоплатно земельну ділянку площею 0,60 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 липня 2009 року Бужанівською сільською радою Горохівського району (а.с.8), [PERSON] померла [INFO] в с.Бужани Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки Мар`янівської селищної ради №613 від 16.07.2021 року вбачається, що [PERSON] проживала до дня смерті з дочкою [PERSON] в [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом є дочка [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як вбачається із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 67760036 від 14 грудня 2021 року, виданої Горохівською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] не посвідчувався. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи № 443/2012, заведеної після смерті [PERSON] стверджується, що крім позивачки із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Крім того, [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1.2559 га та право на пайовий фонд майна СС «Батьківщина». Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). За таких обставин, суд вважає, що позивачка, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останній, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Отже, судом встановлено, що [PERSON] як спадкоємець майна померлої [INFO] [PERSON] за законом першої черги, має право на спадкування її майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачкою право на завершення приватизації і реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,60 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, наданої у приватну власність [PERSON] згідно рішення Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 04.02.1994 року за № 15/1.

Outcome: approved