Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 30.06.2021 року у розмірі 3520,54 грн., інфляційних втрат в розмірі 247,12 грн., трьох відсотків річних в розмірі 86,01 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] . Відносини між Оператором газорозподільної системи та споживачами регулюються, зокрема, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, зі змінами, на підставі Типового договору розподілу природного газу, форма якого затверджена постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 1-98, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, Договір укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та Оператора ГРМ (AT «Чернігівгаз») і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. У випадку із побутовим споживачем [PERSON] фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору) є документальне підтвердження споживання природного газу, відображене у витягу з відомості про зняття показників лічильника газу. Боржник, являючись споживачем в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексу газорозподільних систем, своїх обов`язків по оплаті за розподілений йому природний газ не виконує, у зв`язку з чим у нього станом на 28.07.2021 року виникла перед позивачем заборгованість, яка становить 3520,54 грн. Дана заборгованість утворилася в зв`язку із відсутністю оплати зі сторони боржника за період: з 01.01.2020 року по 30.06.2021 року, що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку. Від представника відповідача надійшов Відзив на позовну заяву (а.с.41-43), у якому останній просив у задоволенні позовних відмовити в повному обсязі. Зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено типовий договір розподілу природного газу, відповідно до якого позивач надавав відповідачу послуги з розподілу природного газу і відповідач до певного часу сплачував за надані послуги. 30 червня 2018 року сталася надзвичайна ситуація, за інформацією Чернігівського центру гідрометеорології державної служби України з надзвичайних ситуацій Чернігівської області спостерігалося проходження південного циклону, який супроводжувався грозовими дощами. За класифікацією гідрометеорології дане явище є стихійним явищем природи, протокол №8 від 20.07.2018. Відповідно до протоколу від 20.07.2018 №8, 30 червня 2018 року сталося підтоплення домогосподарств, одне з яких знаходиться по [ADDRESS] . Пунктом 10.1 Типового договору розподілу природного газу передбачено: «Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо невиконання є наслідком непереборної сили (форм-мажорних обставин)». За пунктом 10.2 Типового договору розподілу природного газу: «Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбаченими умовами цього Договору». Наслідки надзвичайної ситуації від 30.06.2018 року не ліквідовані, тому відповідач не може виконувати зобов`язання за типовим договором розподілу природного газу. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.09.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Представник позивача у вступному слові позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача у вступному слові заперечували щодо позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши учасників справи, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Прокоф`євою О.М., спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] є її дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з 3/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належить спадкодавцю на праві приватної власності (а.с.8). Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та являється споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», тобто між сторонами виникли певні права та зобов`язання, що не заперечується сторонами у справі. Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, а також Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Пунктом 3, 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634,641,642Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно відомостей зняття показників лічильника газу по особовому рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] слідує, що за значено адресою відбувалось споживання газу та 03.09.2020 року покази лічильника були 27769,00 (а.с.13-15). Відповідно до п.5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. За п.9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. Відповідач із заявою до позивача про припинення розподілу природного газу на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , не зверталася, а отже відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються позивачем, оскільки фактичне споживання відповідачем природного газу свідчить про приєднання відповідачем умов типового договору розподілу природного газу. Внаслідок відсутності своєчасної оплати послуг з розподілу природного газу, за відповідачем утворилася заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2021 року включно у розмірі 3520 гривень 54 копійки, що підтверджується розрахунком заборгованості за розподіл (доставку) природного газу (а.с.7). Відповідачем іншого розрахунку його заборгованості надано не було. Враховуючи відсутність доказів на підтвердження погашення відповідачем станом на момент розгляду справи заборгованості за послуги з розподілу природного газу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Так, відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу та має заборгованість перед позивачем, доказів які б спростували протилежне суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 247 гривень 12 копійок та 3% річних у розмірі 86 гривень 01 копійка обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд не приймає доводи сторони відповідача про відмову у позові на підставі ст.617 ЦК України, п.10.1 Типового договору розподілу природного газу, оскільки як вказаними положеннями ЦК України, так і Типового договору розподілу природного газу передбачена можливість звільнення особи, яка порушила зобов`язання, саме від відповідальності за його повне чи часткове невиконання, а не безпосередньо від виконання самого зобов`язання. Разом з тим, слід зауважити, що надзвичайна ситуація, на яку посилається сторона відповідача, сталася в м. Чернігові 30 червня 2018 року внаслідок проходження південного циклону, який супроводжувався грозовими дощами, тобто мала строковий, обмежений певним проміжком у часі характер. Положеннями ч.1, ч.2 ст.81 Кодексу цивільного захисту передбачено, що заходи життєзабезпечення постраждалих здійснюються під час надзвичайних ситуацій, а також під час ведення воєнних (бойових) дій або внаслідок таких дій ; життєзабезпечення постраждалих полягає у створенні і підтриманні умов, мінімально необхідних для збереження життя і здоров`я населення в зонах надзвичайних ситуацій, на маршрутах евакуації і в місцях розміщення евакуйованого населення, за встановленими нормами і нормативами та включає забезпечення населення водою, продуктами харчування, предметами першої необхідності, місцем для тимчасового проживання, виробами медичного призначення, лікарськими засобами та комунально-побутовими послугами, а також транспортне та інформаційне забезпечення. Згідно ч.2 ст.84 Кодексу цивільного захисту, заходи соціального захисту та відшкодування матеріальних збитків постраждалим внаслідок надзвичайної ситуації включають: 1) надання (виплату) матеріальної допомоги (компенсації); 2) забезпечення житлом; 3) надання медичної та психологічної допомоги; 4) надання гуманітарної допомоги; 5) надання інших видів допомоги. При цьому, за приписами ч.3 ст.81 Кодексу цивільного захисту, види та норми майна, а також види та обсяги послуг щодо життєзабезпечення постраждалих встановлюються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, для осіб, які постраждали внаслідок надзвичайних ситуацій, передбачено ряд законодавчо встановлених гарантій, таких, як відшкодування завданих збитків та інше. Однак, вказані гарантії не передбачають виконання органами державної влади або ж місцевого самоврядування зобов`язань за договорами про надання житлово-комунальних послуг, укладеними особами, що постраждали внаслідок надзвичайних ситуацій. А відтак, доводи сторони відповідача, наведені у судовому засіданні, про те що позов заявлено до неналежної особи також не є слушними. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір згідно положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved