Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 28 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 49. Позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з 08.06.2008 в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, тому проживають окремо як зовсім чужі люди, перестали спілкуватись. Збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подавала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про розгляд справи в суді, про що свідчить відмітка в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання та про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, слід провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, актовий запис № 49. Від даного шлюбу сторони мають дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] . Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. IV. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1ст. 110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, з підстав, що наведені в позові, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. V. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. А тому, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 908 грн судового збору сплаченого ним за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved