Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Представник заявника звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя із вказаною заявою, посилаючись у її обґрунтування на те, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 23 листопада 2001 року, під час якого народились діти, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На початку 2014 року, коли почалися військові дії на території Донецької області, [PERSON] та [PERSON] покинули місце постійного проживання та реєстрації, [ADDRESS] , переїхавши до м. Маріуполя, де проживали по [ADDRESS] . Однак, після народження [PERSON] сімейні стосунки погіршились, внаслідок чого [PERSON] залишив місце свого постійного проживання у місті Маріуполі та поїхав у невідомому напрямку. Заявниця підтримувало із ним лише телефонний зв`язок до вересня 2019 року. Про місце свого перебування [PERSON] її не повідомляв та з його родичами вона зв`язок не підтримувала. Однак, з жовтня 2019 року телефонний зв`язок із [PERSON] у заявниці було перервано. Зазначала при цьому, що малолітній [PERSON] проживає разом із нею, якого [PERSON] самостійно утримує, має намір забезпечити повноцінний відпочинок сина у країні Євросоюзу за для підвищення рівня світогляду дитини та покращення стану його здоров`я з метою забезпечення інтересів дитини. Таким чином через те, що [PERSON] не знає про місцезнаходження [PERSON] , отримати від нього згоду на перетин сином державного кордону не має можливості. Окрім того визнання батька дитини безвісно відсутнім дасть можливість заявниці реалізувати права малолітнього сина, [PERSON] , а іншого способу захистити права дитини наразі не має. Таким чином просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецька, безвісно відсутнім з 1 жовтня 2019 року. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши заяву з проханням розгляд спавши провести за її відсутністю у присутності представника, адвоката Карпової Н. В., наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених нею вимог. Представник заявниці, адвокат Карпова Н. В., підтримуючим вимоги [PERSON] , надала пояснення аналогічні тим, що вказані у заяві [PERSON] , яку просила суд задовольнити. Від представників Державної прикордонної служби України надійшла заява з проханням вирішити справу за відсутності представників зацікавленої особи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 23 листопада 2001 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1517 від 23 листопада 2001 року, вбачається, що 23 листопада 2001 року [PERSON] та [PERSON] одружились (а. с. 11). За свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 305 від 31 травня 2002 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). На підставі свідоцтва про народження, виданого Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 20 від 19 січня 2017 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказані [PERSON] та\~ [PERSON] (а. с. 16). За паспортами\~громадян України\~ [PERSON] (серія [NUMBER] ) та [PERSON] (серія [NUMBER] ) вбачається, що подружжя [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] з 7 вересня 2005 року (а. с. 7-8, 10). На підставі відповіді Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 8 листопада 2021 року та від 13 грудня 2021 року натомість вбачається, що [PERSON] та малолітній [PERSON] в м. Маріуполі не зареєстровані (а. с. 18, 35). За інформацією від 3 листопада 2021 року відділу поліції № 2 Маріупольського районного управління поліції ГУ НП в Донецькій області вбачається, що відомості про зникнення [PERSON] були внесені до журналу обліку заяв та повідомлень (а. с. 20). Найм квартири [ADDRESS] [PERSON] у період часу з 6 червня 2013 року по 6 червня 2018 року підтверджується копією відповідного договору оренди житла від 6 червня 2013 року (а. с. 34). За інформацією Державної прикордонної служби України від 10 грудня 2021 року та від 20 грудня 2021 року вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями окремих районів Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 1 жовтня 2019 року по 20 грудня 2021 року громадянином України, [PERSON] , [INFO] , не виявлено (а. с. 44). На підставі інформації з ГУ ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України від 22 грудня 2021 року вбачається, що відомості про доходи громадянина України [PERSON] , [INFO] , за період з 1 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року відсутні. Згідно із інформацією від 24 грудня 2021 року Управління соціальної підтримки Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на обліку, як внутрішньо переміщена особа, або отримувач будь-якої соціальної допомоги не перебуває та державної допомоги не отримує. Свідок [PERSON] пояснювала в суді, що вона з 2009 року знайома із [PERSON] , оскільки познайомилась із нею на роботі ще в м. Донецьку. Однак внаслідок подій на сході України вона із родиною також як заявниця була вимушена переїхати до м. Маріуполя, де продовжила підтримувати зв`язок із [PERSON] . Таким чином вона від заявниці довідалась, що у 2016 році після народження сина, [PERSON] , через погіршення сімейних стосунків у [PERSON] із чоловіком, останній покинув родину заявниці, після чого більше, починаючи з 2017 року, не повертався. Додавала, що заявниця підтримувала деякий час телефонний зв`язок зі своїм чоловіком, однак у 2019 році навіть телефонний зв`язок із [PERSON] було перервано, внаслідок чого більше заявниця не знає відомостей про місце перебування та долю [PERSON] . Де може перебувати [PERSON] свідку також невідомо. Додавала, що із чоловіком заявниця в м. Маріуполі мешкала у Лівобережному районі, де знімала квартиру у своєї подруги, а свідок мешкала у Центральному районі м. Маріуполя. Вказувала, що зараз [PERSON] із сином перебуває за межами країни, однак із нею свідок продовжує підтримувати зв`язок. Відповідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. На підставі наведених норм та встановлених обставин справи суд встановив, що починаючи з 1 жовтня 2019 року в місці постійного проживання [PERSON] ,\~ [INFO] , немає відомостей про місце його перебування. Відповідно до встановлених обставин справи вбачається, що інформації про місце перебування [PERSON] не було з жовтня 2019 року до теперішнього часу, коли [PERSON] покинув свою дружину з дітьми та перестав виходити із ними на зв`язок, тобто більше року за місцем постійного проживання [PERSON] , від якого на той момент, а також після цього не було звісток про його долю, тому встановити, де він може перебувати наразі неможливо. Отже, суд дійшов висновку, що для забезпечення інтересів заявниці та її малолітнього сина, [PERSON] , з метою безперешкодного перетину ними державного кордону, є можливим задовольнити заяву [PERSON] про визнання безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] . Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає доцільним встановити, що [PERSON] , [INFO] , є безвісно відсутнім, починаючи з 1 жовтня 2019 року.

Outcome: approved