Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

У жовтні 2021 року ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернулося в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 14 929,43 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що що ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» обслуговує будинок [ADDRESS] на підставі рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 85 від 04.05.2005, розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 534 від 29.06.2005, та надає його співвласникам житлово-комунальні послуги. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку. Між позивачем та відповідачем 06.09.2005 укладено договір про участь у витратах на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, за період з листопада 2019 року по жовтень 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 14 929,43 грн., яка складається з: основної заборгованості - 13 486,34 грн., індекс інфляції - 1 072,16 грн., 3% річних - 370,93 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 11.11.2021 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, призначено справу для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 07.12.2021 до суду надійшов відзив від відповідача на позовну заяву в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки не погоджується з проведеним розрахунком заборгованості на підставі встановленого тарифу у 6,52 грн. за 1 кв.м., а також зазначив про те, що позивачем не надано доказів надання відповідачу житлово-комунальних послуг, їх переліку, виду, обсягу, вартості. 14.12.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що питання надання або ненадання послуг або їх вартість є окремим предметом позову в рамках захисту прав споживачів та не є підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості. Крім того відповідачем не надано до суду жодних актів-претензій з приводу незнання чи надання належної якості послуг. Щодо встановлення лічильника теплової енергії, то від мешканців 5 та 6 під`їздів будинку [ADDRESS] у лютому 2021 року надійшло звернення та колективна заява щодо сприяння проведенню комплексних заходів для визначення технічних умов на встановлення ВОТЕ КП «Київтеплоенерго» та реалізації технічних рішень по реконструкції існуючої системи обліку споживання централізованого опалення. У лютому 2021 року ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» затверджено кошторис витрат зі встановлення лічильника ГВП житлового будинку [ADDRESS] . Вартість робіт та обладнання складає 86 040,00 грн. Тому заперечення відповідача щодо відсутності підстав на стягнення коштів за встановлення лічильника теплової енергії у розмірі 532,78 грн не обґрунтовані. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до розпорядження № 534 від 29.06.2005 року Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації новозбудований житловий будинок [ADDRESS] передано на баланс, обслуговування та експлуатацію Товариству з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» (а. с. 12). За таких обставин ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій відповідно до умов укладених договорів із споживачами, згідно з тарифами, які затверджено розпорядженням Київської міської державної адміністрації, тобто є виконавцем послуг. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією акту прийому-передачі квартири інвестору. Вказана обставина також не заперечувалася відповідачем. Між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] 06.09.2005 було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (а. с. 19 - 20). Згідно з Договором, позивач взяв на себе зобов"язання щодо виконання всього комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та створення необхідних умов мешкання у будинку, в тому числі співвласнику та мешкаючим з ним особам, згідно з вимогами Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, а відповідач не пізніше 1-го числа наступного місяця вносити плату на рахунок підприємства пропорційно його частині власності в будинку і в розмірах, визначених чинним законодавством, за надані послуги. Відтак відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач. 01.02.2021 мешканці 5 та 6 під`їздів будинку [ADDRESS] звернулися до ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» із колективною заявою щодо сприяння проведенню комплексних заходів для визначення технічних умов на встановлення ВОТЕ КП «Київтеплоенерго» та реалізації технічних рішень по реконструкції існуючої системи обліку споживання централізованого опалення. Відповідно до кошторису витрат зі встановлення лічильника ГВП житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (5 -6 секція), вартість робіт та обладнання становить 86 040,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що у період з з листопада 2019 року по жовтень 2021 року у відповідача наявна заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, яка складає 14 929,43 грн., яка складається з заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги 13 486,34 грн.; 3% річних - 370,93 грн.; інфляційні витрати - 1 072,16 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому позовні вимоги слід задовольнити повністю. Твердження відповідача про те, що позивачем не надано доказів надання житлово-комунальних послуг, суд не приймає, оскільки відповідачем не надано до суду жодних актів-претензій з приводу незнання чи надання належної якості послуг. А посилання відповідача на визнання актів незаконними та нечинними не звільняє відповідача від обов`язку сплачувати отримані житлові послуги. Тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з наведеного вище, суд надходить до висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved