Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач в особі селищного голови Чаплинської селищної ради Фаустова О.Г. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] та не виконує свої батьківські обов`язки щодо дитини. Так позивач зазначає, що у червні 2021 року до служби у справах дітей Чаплинської селищної ради звернулася третя особа [PERSON] та повідомила що [PERSON] покинула свою дитину у неї виїхавши на заробітки з України та понад рік не надає допомоги на її утримання, не спілкується з дочкою та не приймає участі у її вихованні. В ході проведення перевірки за даним фактом було встановлено, що [PERSON] залишила дитину в родині [PERSON] у семирічному віці, надавши заяву про згоду на утримання та виховання її дочки [PERSON] . Батько дитини є громадянином Ізраїлю та постійно проживає за кордоном. Під час бесіди, [PERSON] вказала, що батько з нею не спілкується, вона про нього нічого не знає та жодного разу не бачила,матеріальної допомоги не надає. Через відсутність матері, та батька, дитина, досягнувши 15 річного віку, не отримала паспортний документ, що порушує її права. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, завчасно. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Вказувала, що матір дитини не цікавиться її життям, тривалий час з дочкою не спілкується. Батько неповнолітньої [PERSON] їй взагалі невідомий, дівчинка його ніколи не бачила. Відсутність батьків дитини, призвело до того, що [PERSON] на даний час не може отримати паспорт громадянина України. Внаслідок неявки відповідача, та неподання у встановленому законом порядку своїх заперечень з приводу розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.03.2021 року, міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [INFO] народилася [PERSON] . Відповідно до вказаного свідоцтва матір`ю дитини є [PERSON] , а батьком відповідно вказано [PERSON] . Відповідно ж до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00030358874 від 14.04.2021 року, вбачається що під час реєстрації народження дитини відомості про батька було внесено на підставі ст. 133 СК України, так як матір дитини перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком [PERSON] .. Як вбачається із заяви від 30.12.2013 року, матір дитини [PERSON] надала згоду на утримання та виховання її дочки [PERSON] [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради №88 від 24.06.2021 року, на підставі повідомлення [PERSON] затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] . В ході перевірки обставин, вказаних [PERSON] встановлено, що [PERSON] є громадянином Ізраїлю та проживає за кордоном. Жодного разу дитину не бачив. Вжитими заходами повідомити [PERSON] про дитину, яка покинута матір`ю не надалося можливим. З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що до служби у справах дітей у червні 2021 року надійшло повідомлення [PERSON] про неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо своєї дочки та вході перевірки даного повідомлення встановлено, що неповнолітня [PERSON] з 2013 року проживає у [PERSON] та відвідує навчальний заклад за місцем проживання. Матір дитини участі у її виховання, навчання та утриманні не приймає, з дитиною не спілкується, внаслідок чого подано позов про позбавлення її батьківських прав. У свою чергу з метою захисту інтересів дитини, службою у справах дітей Чаплинської селищної ради вживалися заходи щодо повідомлення батька про ситуацію яка склалася д [PERSON] .. Проведеною перевіркою встановлено, що [PERSON] від народження дівчинки самоусунувся від своїх батьківських обов`язків щодо її виховання. За актом обстеження житлово-побутових умов від 30.04.2021 року, встановлено, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] виховує та опікується неповнолітньою [PERSON] та має у власності будинок, підсобне господарство, що дозволяє їй забезпечувати умови для проживання останньої. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 30.04.2021 року [PERSON] створила належні умови для проживання та виховання дитини, натомість її матір проживає за межами України, з дочкою не спілкується, не підтримує її як у матеріальному так і в психологічному стані. За Актом проведення оцінки потреб сім`ї від 28.04.2021 року, [PERSON] має відповідний одяг, чисту постільну білизну, проходить профілактичний огляд, має гарне самопочуття, одяг, має регулярне харчування, добре навчається у школі, активна, товариська, шкідливих звичок не має. Матір дитини проживає за кордоном, зрідка спілкується з донькою, однак допомоги на її утримання не надає, дівчинка з семи років, відповідно до заяви матері перебуває під опікою [PERSON] . Свого батька [PERSON] ніколи не бачила та не знала про нього. Матір раніше при спілкуванні вказувала що його звуть [PERSON] та лише при зверненні до служби у справах дітей дізналася. Що він є іноземним громадянином. Відповідно до довідки Чаплинської селищної ради №212 від 07.04.2021 року [PERSON] на території с. Балтазарівка не проживає та не зареєстрована, участі у вихованні дитини не приймає. Відповідно до довідки Балтазарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №74 від 06.04.2021 року [PERSON] навчається у 8 класі , а матір дитини не приймає участі у її вихованні. Згідно заяви [PERSON] , остання просила начальника служби у справах дітей Чаплинської селищної ради вжити заходів, щодо позбавлення її батька батьківських прав через неналежне виконання своїх батьківських обов`язків та вказувала що від народження його не бачила, ніколи з ним не спілкувалася, матеріально він її не забезпечував. Згідно відомостей посольства Ізраїлю в Україні, встановити місце перебування батька дитини та повідомити його про ситуацію що склалася з дочкою не вдалося, так як дипломатичне представництво не має повноважень на втручання в с особисті справи громадян. За інформацією ВП №3 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області, [PERSON] на території Херсонської області не зареєстрований та не проживає; до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався. Вказані обставини у своїй сукупності підтверджують доводи позовної заяви, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. Так, відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402, кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 12 вищезазначеного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.ст. 150, 164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №»3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Цією ж Постановою визначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що [PERSON] з народження не виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї дочки [PERSON] , що підтверджується дослідженими у судовому засідання доказами у їх сукупності та поясненнями позовної заяви, участі у вихованні дитини не приймає, допомоги на її утримання не надає, протягом тривалого часу перебуває за межами України, з дитиною не спілкується. Належних умов для проживання та виховання дитини не створив. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги те, що відповідачем не вчиняється будь-яких дій щодо виховання та утримання своєї дочки. Він не піклується про її фізичний і духовний розвиток, взагалі не цікавиться життям дитини та самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Досліджені в судовому засіданні докази, як у своїй сукупності так і кожен окремо підтверджують винну поведінку відповідача при виконанні ним своїх батьківських обов`язків, а також свідчать про нехтування [PERSON] загальноприйнятими нормами суспільної моралі в процесі виховання дитини. Суд приходить до переконливого висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а тому його доцільно позбавити батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved