Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 07.08.1999 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.10.2021 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Позивач [PERSON] надала письмову заяву в якій повідомила, що позов підтримує, просить задовольнити, з підстав, що зазначені. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про дату розгляду справи повідомлялась належним чином - засобами рекомендованого потового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 07 серпня 1999 року в Палаці шлюбів м Кременчука між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №605 Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер, що постає з пояснень сторін. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач змінювала прізвище при реєстрацію шлюбу, то після розірвання шлюбу сторони надалі іменуються цим прізвищем. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати розподіляються згідно ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved