Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

19.10.2021 року позивач АТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 20.01.2020 року між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , за умовами якого АТ «Укрсиббанк» надало відповідачці кредит в сумі 99260 грн., з яких: 99000 грн. - на споживчі цілі; 260 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого у неї станом на 06.10.2021 року утворилася заборгованість по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, та пені, сукупний розмір якої становить 128817,75 грн., з яких: 92621,36 грн. - заборгованість за кредитом; 35445,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 750,82 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 128817,75 грн. та судові витрати по справі. У вищевказаному позові позивач просив суд суд слухати справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує та заперечень щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 3-зворот). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином,про що свідчать відповідні поштові повідомлення, які містяться у матеріалах справи (а.с. 43, 56), клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.01.2020 року між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , за умовами якого АТ «Укрсиббанк» надало відповідачці кредит в сумі 99260 грн., з яких: 99000 грн. - на споживчі цілі; 260 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 20-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 5764 грн. відповідно до графіка, що викладений у Додатку № 1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 20.01.2025 року, (п. п. 3.4, 3.5, 3.6 Договору). Відповідно до п. 3.8 Договору, - за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 67 % річних, та відповідно п. 3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 74 % річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до п. 3.11 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього Договору та Додатку № 1 до Договору. Таким чином, уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Всупереч умов Кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку з цим, позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості, однак позичальник вимогу не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі. Станом на 06.10.2021 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, та пені, становить 128817,75 грн., з яких: 92621,36 грн. - заборгованість за кредитом; 35445,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України); 750,82 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України). Розмір, дати та суми нарахування заборгованості по кредиту, процентам, комісії, а також розмір, дати та суми погашення заборгованості, залишок заборгованості викладені у довідках розрахунках по кредиту, процентам, комісії, які сформовані шляхом витягу з електронних облікових систем банку та перенесені на паперові носії. Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем суду не надано. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за Договором про надання банківських послуг договором, чим порушує законні права позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права АТ «Укрсиббанк». За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2270 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved