Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги газопостачання за період з 01.10.2017 року по 31.12.2020 року у розмірі 10964,59 грн., пеню у розмірі 9,38 грн., 3% річних у розмірі 745,62 грн., інфляційні витрати у розмірі 1119,04 грн. та судові витрати у справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Харківгаз збут» з 01.07.2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно Постанови №1588 від 21.05.2015 року, та з 11.05.2017 року згідно Постанови №633 від 11.05.2017 року, виданої на постачання природного газу на території України. Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут». На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 02.04.2020 року, послуги з газопостачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Пункт 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону встановив обов`язок споживачів сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Однак, внаслідок систематичного невиконання відповідачем своїх обов`язків по сплаті послуг з газопостачання виникла заборгованість за період з 01.10.2017 року по 31.12.2020 року у розмірі 10964 грн. 59 коп. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити борг з урахування індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, а саме 745 грн. 62 коп. 3% річних, 1119 грн. 04 коп. інфляційні витрати та 9 грн. 38 коп. пеня. З урахування викладеного просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала частково, а саме в розмірі заборгованості, що утворилася за період з 01.10.2017 року по 31.12.2020 року у розмірі 10964 грн. 59 коп. Щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат заперечувала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Судом встановлено, відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Відповідачка була споживачем послуг з газопостачання, особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я відповідачки [PERSON] . Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз Збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua). Відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2500, цей типовий договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником ( п.1.1), розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць ( п. 4.3), при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена Споживачем в термін, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунку ( п. 4.6.). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.4), за період з 01.10.2017 року по 31.12.2020 року у [PERSON] перед ТОВ «Харківгаз збут» виникла заборгованість за послуги з газопостачання будинку [ADDRESS] у розмірі 10964 грн. 59 коп. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань щодо сплати зазначених послуг, позивачем у відповідності до законодавства України було нараховано пеню у розмірі 9 грн. 38 коп., 3% річних у розмірі 745 грн. 62 коп. та інфляційні витрати у розмірі 1119 грн 04 коп. (а.с.4) Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до п. 5 статі 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. За вимогами п. 5 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015року № 2496, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Згода споживача про приєднання до умов договору підтверджується фактом споживання природного газу, визначеного Оператором ГРМ згідно пункту 13 розділу ІІІ Правил. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувалися ним. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18. Наведене свідчить, що відповідач зобов`язана була своєчасно і в повному обсязі оплачувати спожитий природний газ. Відповідно до положень ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610,612\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Положеннями статті 611\~цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625\~ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене, позивач має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь заявлений час прострочення. Приймаючи до уваги вищевикладене, що відповідачкою зобов`язання по сплаті наданих послуг з газопостачання відбувалося з порушеннями, що відповідачка в період часу з 01.10.2017 року по 31.12.2020 року отримувала послуги з газопостачання, але не сплачувала за користування ними, суд позовні вимоги задовольняє в повному обсязі. При цьому, безпідставними є посилання відповідачки на сплив строків позовної давності виходячи із наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості та пояснень відповідачки вбачається, що останньою протягом заявленого періоду заборгованості періодично вносилися платежі на сплату комунальних послуг, а також за поточний період відповідачкою були внесені кошти. Вказані обставини свідчать про переривання загального строку позовної давності, а тому строк позовної давності не сплинув. Щодо заперечень відповідачки проти задоволення позовних вимог про нарахування пені, 3% річних та інфляційних витрат, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ці заперечення не базуються на вимогах закону. Із наданого суду розрахунку (а.с.4) вбачається прострочення сплати послуг. В даному розрахунку наведені дні прострочення, встановлений індекс інфляції, та нарахування 3% річних. Відповідачка не спростовує відомості зазначеного розрахунку, а лише без обґрунтовано заперечує проти зазначених позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд зазначає, що на момент розгляду справи відповідачкою на користь позивача сплачено суму судового збору у розмірі 2270 грн., а тому суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: approved