Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням народних депутатів Великолепетиської селищної ради Херсонської області від 17.11.1995 року №130 він отримав у власність земельну ділянку площею 0,087 га, розташовану на території смт Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області для будівництва та обслуговування масло бойні, державний акт на право приватної власності на землю ХС, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на землю за №33 від 10.06.1996 року. У подальшому на відведеній для будівництва території [PERSON] побудував приміщення олійниці з підсобними будівлями та спорудами займаючись технологією виробництва олії. Починаючи з часу завершення будівництва, тобто з 1999 року і по даний час він використовує відведену земельну ділянку за призначенням здійснюючи виробництво олії. Крім того, з часу забудови приміщення олійниці з підсобними будівлями та спорудами і по даний час він звертався до Великолепетиської селищної ради з вимогою реєстрації за ним права власності на приміщення масло бойні, але кожного разу отримував відмову з невідомих причин. На даний час йому вдалося отримати право власності на вищевказану земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу №НВ-6501691862016 від 03.03.2016 року, кадастровий номер земельної ділянки №6521255100:01:001:0344. Рішенням виконавчого комітету Великолепетиської селищної ради №44 від 05.05.2016 року приміщенню олійниці та прилеглими до неї спорудам було присвоєно адресний номер [ADDRESS] . Також йому вдалося виготовити технічний паспорт на виробничий будинок олійниці з підсобними будівлями та спорудами по [ADDRESS] розташовано літ. А приміщення олійниця загальною площею 152,8 кв.м., літ. А1 основне 6,0 кв.м., літ. А2 основне 12,9 кв.м., літ. А3 основне 7,6 кв.м., літ. А4 основне 85,5 кв.м., літ. А5 коридор 16,0 кв.м., літ. А6 основне 6,5 кв.м., літ. А7 підсобне 1,7 кв.м., літ. А8 коридор 7,5 кв.м., літ. А9 основне 9,1 кв.м.; літ. Б приміщення складу загальною площею 35,2 кв.м., літ. Б1 основне 35,2 кв.м.; літ. В приміщення складу загальною площею 63,2 кв.м., літ. В1 основне 32,4 кв.м., літ. В2 основне 30.8 кв.м., рік забудови приміщень 1999 рік, але внаслідок змін у законодавстві, які відбулися у 2012 році, державний реєстратор може видати свідоцтво про право власності тільки на об`єкти, стосовно яких рішення прийняті органами місцевого самоврядування до 1992 року. Отже, на сьогоднішній день він не має іншого способу окрім судового для визнання права власності на приміщення олійниці. Таким чином, маючи на руках документи, які підтверджують його право на нерухоме майно, але він не може оформити право власності на приміщення олійниці, та не має можливості розпоряджатися ним як власник, а тому просить суд визнати за ним [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на виробничий будинок олійниці з підсобними будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] та складаються з: літ. А - приміщення олійниці загальною площею 152,8 кв.м., літ. А1 - основне 6,0 кв.м., літ. А2 - основне 12,9 кв.м., літ А3 - основне 7,6 кв.м., літ. А4 - основне 85,5 кв.м., літ. А5 - коридор 16,0 кв.м., літ. А6 - основне 6,5 кв.м., літ. А7 - підсобне 1,7 кв.м., літ. А8 - коридор 7,5 кв.м., літ. А9 - основне 9,1 кв.м.; літ. Б - преміщення складу загальною площею 35,2 кв.м., літ. Б1 - основне 35,2 кв.м., літ. В - приміщення складу загальною площею 63,2 кв.м., літ. В1 - основне 32,4 кв.м., літ. В2 - основне 30,8 кв.м., рік забудови 1999. \~ \~ \~ \~У підготовче\~судове засідання\~позивач [PERSON] \~не з`явився,\~але у\~позові зазначив,\~що у зв`язку з оголошеним карантином просить розгляд справи провести у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача Великолепетиської селищної ради - Мошенець І.Є. у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву у якій зазначила, що позов [PERSON] визнає, не заперечує проти його задоволення та просить суд розглянути справу у відсутність представника Великолепетиської селищної ради. Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання відповідачем позову та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення народних депутатів Великолепетиської селищної ради Херсонської області від 17 листопада 1995 року №130 [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 0,087 га, розташовану на території смт Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області для будівництва та обслуговування масло бойні, державний акт на право приватної власності на землю ХС, який зареєстровано в книзі записів державних актів на землю за №130 від 10.06.1996 року. Позивач зазначає, що у подальшому на відведеній для будівництва території він побудував приміщення олійниці з підсобними будівлями та спорудами займаючись технологією виробництва олії. Починаючи з часу завершення будівництва, тобто з 1999 року і по даний час використовує відведену земельну ділянку за призначенням здійснюючи виробництво олії. Крім того, з часу забудови приміщення олійниці з підсобними будівлями та спорудами і по даний час [PERSON] звертався до Великолепетиської селищної ради з вимогою реєстрації за ним права власності на приміщення масло бойні, але кожного разу отримував відмову з невідомих причин. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу №НВ-6501691862016 від 03.03.2016 року, кадастровий номер земельної ділянки №6521255100:01:001:0344 [PERSON] отримав право власності на вищевказану земельну ділянку. Рішенням виконавчого комітету Великолепетиської селищної ради №44 від 05.05.2016 року приміщенню олійниці та прилеглим до неї спорудам було присвоєно адресний номер [ADDRESS] . Також [PERSON] вдалося виготовити технічний паспорт на виробничий будинок олійниці з підсобними будівлями та спорудами по [ADDRESS] розташовано літ. А приміщення олійниця загальною площею 152,8 кв.м., літ. А1 основне 6,0 кв.м., літ. А2 основне 12,9 кв.м., літ. А3 основне 7,6 кв.м., літ. А4 основне 85,5 кв.м., літ. А5 коридор 16,0 кв.м., літ. А6 основне 6,5 кв.м., літ. А7 підсобне 1,7 кв.м., літ. А8 коридор 7,5 кв.м., літ. А9 основне 9,1 кв.м.; літ. Б приміщення складу загальною площею 35,2 кв.м., літ. Б1 основне 35,2 кв.м.; літ. В приміщення складу загальною площею 63,2 кв.м., літ. В1 основне 32,4 кв.м., літ. В2 основне 30.8 кв.м., рік забудови приміщень 1999 рік. Але внаслідок змін у законодавстві, які відбулися у 2012 році, державний реєстратор може видати свідоцтво про право власності тільки на об`єкти, стосовно яких рішення прийняті органами місцевого самоврядування до 1992 року. Отже, на сьогоднішній день позивач не має іншого способу окрім судового для визнання права власності на приміщення олійниці. Таким чином, маючи на руках документи, які підтверджують його право на нерухоме майно, він не може оформити право власності на приміщення олійниці, та не має можливості розпоряджатися ним як власник. З набранням чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ІУ від 01.07.2014 року обов`язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно (ч.1 ст.4), а інформація про право на нерухоме майно підлягає внесенню до державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч. 1 ст. 3). Крім того, ч. 4 ст. 3 вказаного Закон №1952-ІУ передбачено, що право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнається дійсним, у зв`язку з чим у [PERSON] виник обов`язок зареєструвати права власності на вищевказане нерухоме майно. Таким чином, на даний час внесення відомостей до Державного реєстру про право власності, як власника вищевказаного майна не можливо, через зміни у законодавстві. Згідно технічного\~паспорту на виробничий будинок олійниці з підсобними будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] та складаються з: літ. А - приміщення олійниці загальною площею 152,8 кв.м., літ. А1 - основне 6,0 кв.м., літ. А2 - основне 12,9 кв.м., літ А3 - основне 7,6 кв.м., літ. А4 - основне 85,5 кв.м., літ. А5 - коридор 16,0 кв.м., літ. А6 - основне 6,5 кв.м., літ. А7 - підсобне 1,7 кв.м., літ. А8 - коридор 7,5 кв.м., літ. А9 - основне 9,1 кв.м.; літ. Б - преміщення складу загальною площею 35,2 кв.м., літ. Б1 - основне 35,2 кв.м., літ. В - приміщення складу загальною площею 63,2 кв.м., літ. В1 - основне 32,4 кв.м., літ. В2 - основне 30,8 кв.м., рік забудови 1999. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, даний ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми законів, які діяли до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4 закону України «Про власність» №697-ХІІ від 07.02.1991 р., який діяв на час виникнення цивільних відносин, власник на свій розсуд володіє, користується, розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 4 Закону № 697-ХІІ власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист права власності на даний час регулюються нормами діючого ЦК України, а саме ст. 392 ЦК України, згідно якої власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із вищевикладеного слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, ст. 86 ЦК України (в ред. 1963 року), ст. 392 ЦК України, ст. 4, 26 Закону України Про власність, суд вважає можливим визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на виробничий будинок олійниці з підсобними будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] та складаються з: літ. А - приміщення олійниці загальною площею 152,8 кв.м., літ. А1 - основне 6,0 кв.м., літ. А2 - основне 12,9 кв.м., літ А3 - основне 7,6 кв.м., літ. А4 - основне 85,5 кв.м., літ. А5 - коридор 16,0 кв.м., літ. А6 - основне 6,5 кв.м., літ. А7 - підсобне 1,7 кв.м., літ. А8 - коридор 7,5 кв.м., літ. А9 - основне 9,1 кв.м.; літ. Б - преміщення складу загальною площею 35,2 кв.м., літ. Б1 - основне 35,2 кв.м., літ. В - приміщення складу загальною площею 63,2 кв.м., літ. В1 - основне 32,4 кв.м., літ. В2 - основне 30,8 кв.м., рік забудови 1999, крім того, представник відповідача позов визнала, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, п.\~4\~прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України,\~який набрав\~чинності 01.01.2004\~року,\~ст.\~86\~ЦК України\~(в\~ред.\~1963\~року),\~ст.\~392\~ЦК України,\~ст.ст.\~4,\~26\~Закону України\~Про власність,\~

Outcome: approved