Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

у березні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила: визнати припиненим зобов?язання за кредитним договором № 2619/0408/71-017 від 21.04.2008 року; визнати припиненим зобов?язання за іпотечним договором № 2619/0408/71-017-Z-1 від 21.04.2008 року; виключити запис про іпотеку № 8447022 від 21.04.2008 року та запис про обтяження № 8447043 від 21.04.2008 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначено про те, що 21.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено договір № 2619/0408/71-017, згідно п.1.1 якого банк зобов?язувавсянадати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 200 000 доларів США, на строк з 14.04.2008 року по 14.04.2038 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов?язувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов?язання у повному обсязі у терміни передбачені договором. З метою забезпечення виконання зобов?язань за вказаним кредитним договором 21.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 2619/0408/71-017-Z-1, за умовами якого в іпотеку банку передано квартиру [ADDRESS] . 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором та договором забезпечення, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, ПАТ «Сведбанк» відступає АТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним та іпотечними договорами. У зв?язку із порушенням позичальником умов кредитного договору, 01.03.2013 року АТ «Дельта Банк» направлено [PERSON] досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. 07.06.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис про задоволення вимог АТ «Дельта Банк» за рахунок предмета іпотеки за зобов?язанням у розмірі 1 558 608,70 грн. 23.01.2019 року [PERSON] сплачено 1 558 608,70 грн. Позивач зазначає, що з дати направлення досудової вимоги відповідачем, останній не мав права нараховувати передбачені договором відсотки та пеню. Позивач зазначає, що нею виконано в повному обсязі вимоги за виконавчим написом та проведено повну сплату стягнутого боргу за ним 23.01.2019 року у сумі 1 558 608,70 грн., внаслідок чого зобов?язання за кредитним договором припинено в порядку ст. 599 ЦК України у зв?язку із належним його виконанням, а відтак припинена і іпотека у зв?язку із припиненням основного зобов?язання. Позивач вказує, що наявність записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про іпотеку № 8447022 від 21.04.2008 року, та про обтяження № 8447043 від 21.04.2008 року, порушують права позивача на вільне розпорядження належним йому майном, у зв?язку із чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.04.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 02.05.2019 року до суду надійшов відзив на позов від представника АТ «Дельта Банк», в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що станом на 24.04.2019 року у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором від 21.04.2008 року у розмірі 7 353 110,15 грн. У зв?язку із чим твердження позивача про повне і належне виконання кредитного договору є безпідставним та не підтверджується доказами. У досудовій вимозі АТ «Дельта Банк» порушено вимогу про сплату простроченої заборгованості, а не дострокового повернення кредиту. Станом на 06.02.2013 року прострочена заборгованість позивача становила 20 311,97 доларів США. 22.05.2020 року до суду надійшли пояснення від представника ТОВ "Фінансова компанія "Інвест - кредо", в яких зазначено про те, що за виконавчим написом № 8331 від 07.06.2013 року нотаріусом вказано про те, що стягнення здійснюється в межах суми боргу у розмірі 194 996,71 доларів США, таким чином нотаріусом визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті. Відтак, сплата [PERSON] 1 558 608,70 грн. в якості погашення боргу саме в національній валюті не відповідає вимогам ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а твердження позивача про належне виконання зобов?язання - дійсності. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.07.2020 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 640/12665/20. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2021 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 640/12665/20. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року поновлено провадження у справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] та представник третьої особи АТ "Дельта Банк" надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач ТОВ "Фінансова компанія "Інвест - кредо" в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] , як позичальником, укладено кредитний договір № 2619/0408/71-017, згідно з п. 1.1 якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 200 000 доларів США на строк з 14 квітня 2008 року по 14 квітня 2038 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у терміни передбачені цим договором (т. 1 а.с. 9-14). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 21 квітня 2008 року між банком та позичальником укладено іпотечний договір № 2619/0408/71-017-Z-1, за умовами якого позичальником передано в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 15-18). Між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» 25 травня 2012 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитом та договором забезпечення, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» відступає ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором№ 2619/0408/71-017 та іпотечним договором № 2619/0408/71-017-Z-1. 06.02.2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Кредо" укладений договір № 2154/К про відступлення прав вимоги. Згідно умов вказаного договору право вимоги по кредитному договору 2619/0408/71-017 від 21.04.2008 року та Іпотечному договору № 2619/0408/71-017-Z-1 перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Інвест - Кредо", яке згідно умов договору набуло права вимогати замість первісного кредитора належного виконання боржником зобов"язань в межах переданого права вимоги. (а.с. 93-96) За змістом п.п. 3.10 укладеного між сторонами кредитного договору, у випадку порушення умов п.п. 3.8 та/або п. 3.9 та/або п. 6.1.2 цього договору та/або умов іпотечного договору, що укладається між банком і позичальником у відповідності до п. 2.1 цього договору, вимога про виконання порушеного зобов?язання направляється банком позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника, зазначеною у реквізитах цього договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв?язку при відправленні листа з повідомленням про вручення або дата, зазначена в повідомленні, яке отримано позичальником особисто у банку. Право дострокової вимоги банку щодо виконання зобов?язань передбачено п.п. 3.10 кредитного договору, згідно якого при порушенні умов, передбачених п. 5.1.8 цього договору, та/або у випадках, в яких чинним законодавством України (в тому числі у випадках, передбачених Законом України «Про іпотеку») передбачено право дострокової вимоги виконання зобов?язань, забезпечених іпотекою, та/або якщо позичальник порушує строки платежів, встановлені п. 3.1 цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник зобов?язаний виконати зазначені зобов?язання в порядку, передбаченому цим пунктом цього договору (а.с. 11). 01 березня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» направив [PERSON] досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 06.02.2013 р. складав 190 651,50 доларів США, та попередженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса (т. 1 а.с. 20) 07.06.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. вчинено виконавчий напис, відповідно до змісту якого за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, пропонується задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Дельта Банк» в сумі розміром 1 558 608 (один мільйон п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч шістсот вісім) гривень 70 копійок, в тому числі сума заборгованості за кредитом - 173 087 доларів США 51 цент, що згідно курсу НБУ складає 1 383 488 гривень 47 копійок; сума заборгованості за відсотками -21 909 доларів США 20 центів, що згідно курсу НБУ складає 176 120 гривень 24 копійок (т. 1 а.с. 21). Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві 10 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження № 48667701 на підставі вказаного вище виконавчого напису №8331 в межах суми боргу 1 558 608,70 грн. (т. 1 а.с. 22). [PERSON] 23 січня 2019 року сплачено 1 558 608,70 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1249072720.1 від 23.01.2019 року (т. 1 а.с. 23). Постановою від 29 січня 2019 року головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Задорожною Т.А. виконавче провадження №48667701 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв?язку із тим, що борг фактично сплачено (т. 1 а.с. 24-25). 04.03.2020 р. в.о. начальника Голосіївського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Менчиць Н.Є. прийнято постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження ВП № 48667701, за наслідками чого постановлено висновки про те, що є необхідним: "Визнати дії державного виконавця Кияниці Н.М. в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 48667701 від 10-.09.2015 р. такими, що вчинені з порушенням Закону України "Про виконавче провадження", а саме щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з зазначенням суми боргу еквівалентної національній валюті у розмірі 1 558 608,70 грн., без врахування встановленої виконавчим документом вимоги у розмірі 14 996,71 доларів США. Визнати дії головного державного виконавця Задорожної Т.А. такими, що вчинені з порушеннями Закону України "Про виконавче провадження", а саме щодо винесення постанови по закінчення виконавчого провадження, як фактично виконаного в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління стиції у м. Києві Задорожної Т.А. про закінчення виконавчого повадження № 48667701 від 29.01.2019 р. Зобов"язати головного державного виконавця Задорожну Т.А. Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) забезпечити подальше проведення вчинення дій у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Централного міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Київ Задорожною Т.А. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 48667701 від 05.03.2020 р. Позивач, звертаючись у суд з даним позовом про визнання припиненим зобов?язання за кредитним договором № 2619/0408/71-017 від 21.04.2008 року, укладеним між нею та ВАТ «Сведбанк», визнання припиненим зобов?язання за іпотечним договором № 2619/0408/71-017-Z-1 від 21.04.2008 року, укладеним між нею та ВАТ «Сведбанк», та виключення запису про іпотеку № 8447022 від 21.04.2008 року та запису про обтяження № 8447043 від 21.04.2008 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, посилається на те, що правомірність закриття виконавчого провадження № 48667701 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та сплата нею боргу у повному обсязі у розмірі 1 558 608,70 грн. встановлено рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.06.2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 року, постановлених у адміністративній справі № 640/12665/20. Разом з тим, суд не погоджується з доводами позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що [PERSON] у повному обсязі виконала взяті на себе зобов"язання за кредитним договором № 2619/0408/71-017 від 21 квітня 2008 року, укладеним між нею та ВАТ «Сведбанк», згідно з п. 1.1 якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 200 000 доларів США. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За загальним правилом, встановленим ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 600 ЦК України зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. Статтею 604 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надана позивачем квитанція № 0.0.1249072720.1 від 23.01.2019 року лише підтверджує сплату нею суми у розмірі 1 558 608,70 грн. в рамках виконавчого провадження № 48667701 з примусового виконання виконавчого напису № 8331, вчиненого 07.06.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. Відповідно до частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На думку суду, наявність виконвчого напису про задоволення вимог кредитора, яке виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. [PERSON] не спростувала факт несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 21 квітня 2008 року. [PERSON] лише 23 січня 2019 року сплачено 1 558 608,70 грн., що також надає право стягувачу порушувати питання про застосування до боржника положень статті 625 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов?язання і є дійсною до припинення основного зобов?язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов?язання (ст. 17 Закону України «Про іпотеку»). Доводи позивача про порушення майнових прав та інтересів позивача, оскільки відповідач не має правових підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором, а позивач не має можливості вільно розпоряджатися предметом іпотеки, який належить йому на праві власності через обтяження його іпотекою, суд відхиляє, оскільки позивач має добросовісно виконувати свої кредитні зобов`язання. В разі погашення кредитної заборгованості, позивач набуде права вільно, на власний розсуд, розпоряджатися належним йому нерухомим майном. Таким чином, в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed