Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] народився позивач [PERSON] і в свідоцтві про народження батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Свідоцтво про народження видане на російській мові. При заміні паспортів батьками була допущена помилка і в перекладі прізвища на українську мову в паспорті матері та батька на українській мові було вказане прізвище [PERSON] , а на російській мові вказане прізвище [PERSON] . Відповідно в паспортних даних позивача було вказано прізвище на українській мові [PERSON] також на дане прізвище була видана картка платника податків. В 2012 році вони всі були зареєстровані за адресою [ADDRESS] і вирішили використати своє право на приватизацію квартири та відповідно ними були надані документи, а саме паспорта, ідентифікаційні коди. Для оформленні приватизації з архіву КП ДОС «Криворожское БТИ» ними була взята довідка, яка оформлена на російській мові і всі прізвища зазначені як [PERSON] . При оформленні технічного паспорту на квартиру та свідоцтва про право власності на квартиру посадовими особами КП Криворізьке БТІ була допущена автоматично опечатка і в правовстановлюючих документах в прізвищі позивача було вказано прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». В той час на вказаний факт ніхто не звернув уваги. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина. При прийнятті спадщини в нотаріальній конторі була виявлена опечатка, а саме в позивача на українській мові вказано прізвище [PERSON] і в прізвищах померлого батька та в прізвищі матері вказано [PERSON] і відповідно нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, а позивач не може відмовитись від своєї частки у спадковому майні в користь своєї матері. Нотаріус порекомендував йому звернутися з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючих документів до суду при цьому не видаючи постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії У зв`язку з викладеним, позивач просила суд встановити факт належності правовстановлюючих документів а саме свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] та технічного паспорту на вказану квартиру як одному із співвласників [PERSON] . В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За правилами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається зі змісту ч. 4 ст. 315 ЦПК України , якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право , то вказана заява подається не як заява про встановлення даного факту, а подається позовна заява і розгляд її проводиться в порядку позовного провадження. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] прізвище позивача зазначено як « [PERSON] » (російською мовою) (а.с. 6). Відповідно до паспорту громадянина України та картки платника податків прізвище позивача « [PERSON] » (а.с. 3,9). Як вбачається із довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ», свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , прізвище позивача зазначено як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », який є одним із співвласників квартири . Дана помилка перешкоджає позивачу користуватися його власністю на свій розсуд. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 76 ЦПК України). Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для позивача юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд доходить до висновку, що позов про встановлення належності правовстановлюючих документів особі є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved