Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Виконавчий комітет Корабельної районної у місті Херсоні ради орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом, в якому просив відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав від матері [PERSON] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку на кожну дитину, на особисті рахунки дітей або на користь особи, яка буде опікуватися дітьми. В обгрунтування позову вказано, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які фактично мешкають за адресою: [ADDRESS] . Дирекція Херпсонського навчально-виховного комплексу-загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 Херсонської міської ради звернулася з повідомленням до служби у справах дітей про те, що учениця 1 класу [PERSON] з 01.09.2021 р. не відвідує школу з невідомої причини. Спеціалістами служби у справах дітей спільно з представниками Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, неодноразово здійснювалися виїзди за адресою проживання дітей, але мати не йшла на контакт, спілкувалася через зачинені двері. Іноді, ці перемовини з матір`ю закінчувалися приступами агресії та погрозами облити працівників служб кислотою. Психоемоційний стан матері викликав занепокоєння служб за життя та здоров`я дітей, які перебували у квартирі. З опитування сусідів стало відомо, що мати не приділяє дітям належної уваги, не турбується про їх здоров`я, не виводить їх на свіже повітря, не водить до дитячого садочка, школи. Діти не соціалізовані. Більш того, сусіди дуже часто спостерігають у квартирі сторонніх чоловіків в стані алкогольного сп`яніння, чують вночі сварки та бійки. 16.09.2021 р. інспекторами відділу ювенальної превенції Херсонського районного відділу поліції, спеціалістами служби у справах дітей, фахівцями із соціальної роботи Херсонського міського центру соціальних служб, інспектором Управління патрульної поліції в Херсонській області вдалося умовити матір обстежити умови проживання дітей, які виявилися несумісними з перебуванням дітей у помешканні. Всі кімнати, кухня, ванна, туалет засипані сміттям, відсутнє світло та газопостачання, разом з мешканцями у квартирі у сімбіозі проживають колонії тарганів. Діти брудні, з ознаками хвороб педикульозу, виявили рани на потилиці. Вдома, окрім сухої хлібини відсутні продукти харчування. Фахівцями складено акт проведення рівня безпеки дітей за результатами якого зроблено висновок щодо рівня безпеки дитини - дуже небезпечно. Мати ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості у їх подільшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, лікування, тощо. Виконавчим комітетом 16.09.2021 р. прийнято рішення про негайне відібрання малолітніх дітей від матері, діти були влаштовані до дитячого відділення КПН "Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних" для медичного обстеження та подальшого влаштування до сімейних форм виховання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2021 р. закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду за суттю. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримала, просилп їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.09.2014 р. (арк. справи 4). [PERSON] народилася [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2017 р. (арк. справи 5). Згідно повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00032621551 від 16.09.2021 р. та №00032621461 від 16.09.2021 р., відомості про батька дітей [PERSON] та [PERSON] проведено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (арк. справи 6-9). 02.09.2021 р. за вих. №04-04/223 Херсонським навчально-виховним комплексом - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №9 Херсонської міської ради на адресу Служби у справах дітей надіслано інформаційне повідомлення, згідно якого адміністрація школи повідомила, що учениця 1 класу [PERSON] , 2014 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] з 01.09.2021 р. не відвідує школу з невідомої причини. З метою з`ясування причин відсутності дитини, за місцем проживання дитини були направлені класний керівник 1 класу [PERSON] та соціальний педагог [PERSON] та складено акти відвідування дитини вдома. Двері працівникам не відчиняли. За словами сусідів, відомо, що у вказаному помешканні проживає 2 дитини (шкільного і дошкільного віку), одна з них є ученицею комплексу. Через двері спілкувався чоловік. На телефонні дзвінки не відповідають. Просили негайного втручання для з`ясування обставин відсутності дитини у комплексі (арк. справи 10). Згідно акту обстеження умов проживання від 16.09.2021 р., комісією у складі начальника служби у справах дітей Котько С.В., старшим інспектором відділу ювенальної превенції Херсонського РУП Мірончуком А.О., фахівцем із соціальної роботи ХМЦ СССДМ [PERSON] , інспектором 1 роти батальйону УПП в Херсонській області Анцибором А.О. проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] та встановлено, що житло розміщене на 6 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 3 кімнат. Квартира знаходиться в антисанітарному стані, відсутнє світло та газопостачання, в наявності старі та дуже брудні меблі, сміттям захламлений туалет та ванна кімната. Кухня засмічена та немає проходу. Квартира кишить тарганами. Сміття та брудний одяг розкидані по всіх кімнатах. Їжа відсутня. Для дітей не створено належних умов, відстутні ліжка та постільна білизна, відсутні дитячий одяг та взуття, діти голодні та брудні, мати не виводить дітей на свіже повітря. З їжі наявна черства хлібина. Єлизавета не пішла до школи 01 вересня. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зі слів сусідів, мати дітей, її брати та чоловік вживають алкогольні напої, дуже часто в родині бувають сторонні чоловіки, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння разом з мешканцями квартири. Житлово-побутові умови проживання та стосунки в родині несумісні з перебуванням малолітніх у помешканні. Мати відмовилася підписати акт (арк. справи 11). На фотокартках (арк. справи 12-14) зображено помешкання, зокрема кухня, туалет, кімната, ванна, що повністю захламлені мусором, посуд брудний, речі розкидані, невідомий чоловік лежить на брудному матраці. 16.09.2021 р. [PERSON] подано на ім`я начальника Служби у справах дітей пояснення, у яких вказала, що в квартирі [ADDRESS] знаходяться діти [PERSON] та [PERSON] , батьки яких не виводять їх на вулицю, не водять до садка, школи. Діти не соціалізовані, не вміють спілкуватися, у квартирі постійно знаходяться сторонні чоловіки в стані наркотичного та алкогольного сп`яніння. Протягом 6 років вночі періодично бійки, сварки, крики. Просила вжити заходи (арк. справи 15). 16.09.2021 р. [PERSON] подано на ім`я начальника Служби у справах дітей пояснення, у яких вказала, що в квартирі [ADDRESS] знаходяться діти [PERSON] та [PERSON] , батьки яких не виводять їх на вулицю, не водять до садка, школи. Мати їх не доглядає за ними, веде не вірний спосіб життя, приходять до квартири сторонні люди. Відбуваються у підїзді бійки за наркотики, які вони, скоріш за все розповсюджують. Просила вжити заходи (арк. справи 16). За актами проведення оцінки рівня безпеки дітей [PERSON] та [PERSON] надано висновок щодо рівня безпеки дітей - дуже небезпечно (арк. справи 17-26). Рішенням Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради №146 від 16.09.2021 р. "Про негайне відібрання малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вирішено у зв`язку з безпосереднім виникненням загрози життю та здоров`ю дітей негайно вібірати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] (арк. справи 27). За висновком Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради №02-14-346-25 від 23.09.2021 р. орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав (арк. справи 28-29). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Передбаченими пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України підставами для відібрання дитини від батьків є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічний алкоголізм або наркоманія; експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків ч. 2 ст. 170 СК України. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками (наприклад, той з батьків, хто був психічно хворим, видужав, батьки перестали бути хронічними алкоголіками або наркоманами), суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. З огляду на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Дитина може бути розлучена з матір`ю у виняткових випадках, така позиція викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України». Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав матері, є виникнення в сім`ї небезпечної для дітей обстановки: їх життя, здоров`я і морального виховання. За таких обставин, суд дійшов переконання, що нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дітей, а саме: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не забезпечення здорового їх зростання та розвитку, є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою, в якнайкращих інтересах дітей, для відібрання в неї дітей без позбавлення батьківських прав. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно вимог ст.ст.141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідност. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від доходу (заробітку) відповідачки, при цьому, вказну суму жодних чином не обгрунтовує. Суд зазначає, що за ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, суд звертає увагу, що за ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто не звернувся з позовом про визначення розміру аліментів на дитину, що не досягла повноліття, аліменти стягуються в подальшому за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, що досягла повноліття. Доказів наявності у відповідачки доходів не надано, а тому, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 24.09.2021 р. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн. За п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; та за п. 5 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині відібрання дітей. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 13 січня 2022 року.

Outcome: partial