Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просить: -визнати [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] батьком дитини [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження №1132 від 22.10.2014 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, зазначивши в графі «відомості про батька» [PERSON] , [INFO] , громадянин України; відомості про батько [PERSON] - виключити; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000 грн. щомісячно, починаючи з 06.08.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Позивач [PERSON] разом з відповідачем [PERSON] вели сімейне життя без укладання шлюбу. Від сімейних відносин, [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.10.2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про народження №1132 від 22.10.2014 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Як вбачається із вказаного свідоцтва про народження дитини, батьком дитини записано [PERSON] . Під час реєстрації народження дитини, відомості про батька дитини були записані за вказівкою позивача відповідно до ч.1 ст.135 СК України, оскільки на момент народження дитини позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі та була відсутня спільна заява батьків, а отже батьківство з юридичної точки зору по відношенню до дитини не встановлено. Однак, позивач переконана, що справжнім біологічним батьком дитини є саме відповідач [PERSON] .. Враховуючи викладені правові підстави, той факт, що наразі батьківство не встановлено та запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, у зв`язку з тим, що дитина походить від відповідача, в судовому порядку останній має бути визнаний батьком дитини, про що мають бути включені відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану щодо народження дитини. Позивач також зазначає, що відповідач відмовляється сплачувати аліменти на утримання спільного неповнолітнього сина, тому позивач звернулась до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн.. На теперішній час, спільна дитина проживає разом із позивачем, перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСББ «ТІРА-2» від 02.08.2021 року №37. Починаючи з часу народження дитини та до припинення будь-яких відносин між позивачем та відповідачем, останній перестав брати участь в утриманні спільної дитини, будь-якої матеріальної допомоги відповідач не надає, будь-яких грошових коштів від відповідача на утримання спільної дитини не надходило до теперішнього часу. Тягар утримання дитини на сьогоднішній день ліг виключно на позивача, а відповідач у свою чергу ухиляється від будь-яких домовленостей із позивачем щодо утримання та грошового забезпечення ним спільної дитини та визнання ним свого батьківства в установленому законом порядку на добровільній основі, шляхом подачі спільної заяви до органів державної реєстрації актів цивільного стану. На думку позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в даному випадку буде доцільним стягувати у розмірі 7 000 грн. щомісячно, виходячи за наступного. Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, його діяльність як суб`єкта підприємницької (господарської) діяльності не припинена, таку діяльність він здійснює з 02.06.2005 року, вид діяльності: КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (основний). Від здійснення підприємницької діяльності відповідач отримує доходи, розмір від отримання яких позивачу не відомий, з огляду на зберігання таких відомостей в органах Державної податкової служби України, яка з огляду на відповідні положення Податкового кодексу України та Закону України «Про захист персональних даних» не має законний підстав надати таку інформацію позивачу або її представнику, в тому числі на адвокатський запит, оскільки така інформація містить обмежений доступ. В той же час, як вбачається зі Звіту про виконання договору про закупівлю сформованого 02.01.2020 року, відповідач [PERSON] у 2019-2020 роках отримав дохід у розмірі 20 800 грн. лише тільки за виконання договору про закупівлю від 19 квітня 2019 року №127. Також згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєс тру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 01.08.2021 року №268494854, відповідач [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, необхідність стягнення зазначеної суми аліментів позивач обґрунтовує станом здоров`я дитини. З листа КНП «Білгород-Дністровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Білгород-Дністровської міської ради від 04 серпня 2021 року №439 про стан здоров`я [PERSON] , [INFO] , вбачається наступне: «Дитина від других пологів, народилася з вагою 4020 г з загрозою ВУІ. Перенесла часті ГРВІ. 19.04.2016 року дитини консультована онкологом та обстежена в національному інституті раку. Встановлено діагноз: «новоутворення м`яких тканин тулуба та правового плеча». Проведено УЗД м 'яких тканин плеча, магнітно-резонансна томографія з контрастуванням. Останнє обстеження в клініці Святої Катерини [INFO] : магнітно-резонансна томографія м`яких тканин плеча та тулубу з контрастуванням. Доплплерографія вен правої верхньої кінцівки. Заключний діагноз: «судинна мальформація м`яких тканин тулуба та правого плеча. Пухлина правого плеча». Надалі дитина потребує: «консультацію онколога 2 рази на рік; магнітно-резонансна томографія з контрастуванням 1 раз на рік; доплерографія вен правої верхньої кінцівки 1 раз на рік». Поряд з цим, витрати також пов`язані із подальшими медичними обтсженнями дитини, а саме: проведення консультацій онколога 2 рази нарік; магнітно-резонансної томографії з контрастуванням 1 раз на рік; доплерографія вен правої верхньої кінцівки 1 раз на рік, необхідність у проведенні яких вбачається з листа КНП «Білгород-Дністровський центр первинної медико-санітарної допомоги». Також спільна дитина потребує значних витрат на утримання, забезпечення та розвиток. Відповідно до довідки ФОП [PERSON] від 03.08.2021 року [PERSON] відвідував заняття з англійської мови з 01.06.2021 року по 30.07.2021 року в дитячому навчально-розвивальному клубі Jungle KIDS (ФОП [PERSON] ), вартість занять за червень складає 1 040 грн., вартість занять за липень - 1 170 грн.. Також позивачем були здійснені витрати на оплату відвідування дитячого садочку; придбання одягу, продуктів харчування; проведення дозвілля тощо. Відповідач має задовільний стан здоров`я, є працездатною людиною, має задовільне матеріальне становище та отримує достатні доходи, які б забезпечували сплату ним мінімального рекомендованого розміру аліментів та навіть більше, інших утриманців не має, а тому на думку позивча є доцільним стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000 грн.. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України та на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно [INFO] у нього з позивачем народився син [PERSON] . Незважаючи на відсутність з позивачем офіційного шлюбу, відповідач ніколи не заперечував свого батьківства відносно дитини, хоча й не вказаний у графі «батько» в актовому записі при народженні дитини та у відповідному свідоцтві про народження дитини. Будучи свідомими громадянином та порядною людиною, відповідач ніколи не заперечував проти свого батьківства відносно спільного сина [PERSON] , [INFO] , тому необхідності у проведенні будь-яких експертних досліджень не має, оскільки він є батьком вказаної дитини. Щодо заявленої вимоги позивача щодо стягнення аліментів у розмірі 7 000 грн. на місяць, то цей розмір аліментів є завищеним, а вимога є необгрунтованою та не є доведеною з огляду на наступне. Від попереднього шлюбу відповідач має неповнолітнього сина та в Білгород-Дністровському ВДВС перебуває виконавче провадження, за яким з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти. Як зазначає позивач, що стан здоровя відповідача є задовольним, хоча з цим не можливо погодитись, оскільки відповідач має невиліковне захворювання, а саме: часткова атрофія зорового нерву та супутній діагноз «арахноїдальна ретроцеребеллярна кіста», що підтверджено довідкою №34 від 03.08.2015 року, медичним висновком №18049, результатами магнитно-резонансної томографії головного мозоку та орбит. Вказаний стан здоров`я потребує постійних витрат на медичні препарати та проходження обстежень, в звязку з чим, відповідач постійно вимушений витрачати кошти на підтримку свого здоров`я. Наявність статусу фізичної особи-підприємця не вказує про велики статки чи крупні доходи, проте вказаний факт свідчить про те, що відповідач має мінливий дохід. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання сина, з урахуванням того, що відповідач офіційно не працевлаштованний, а також те, що відповідач має інші аліментні зобов`язання, з врахуванням стану здоров`я платника аліментів, відповідач вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини у відповідності до ст.184 СК України у розмірі 1 700 грн. щомісячно. На думку відповідача, саме така сума аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище та відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини. Крім того, позивачем не доведено, що відповідач на даний час має можливість сплачувати на користь сина аліменти у зазначеному позивачем розмір аліментів. Рух справи у суді Протоколом автоматизованого розподілу судової справи міжсуддями від 06.08.2021 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.08.2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено попереднє судове засідання. Відповідно до Рішення ВРП від 12.10.2021 року №2072/0/15-21 суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І. відряджена до Козівського районного суду Тернопільської області для здійснення правосуддя строком на один рік з 02.11.2021 року. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №414 від 04.11.2021 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа №495/6427/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2021 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі прийнята до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2021 року у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] та об`єднання з первісним позовом - відмовлено. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2021 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Васильєв П.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини які зазначені в позову та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти свого батьківства відносно спільного сина [PERSON] , [INFO] . Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі 7 000 грн. на місяць, заперечував та зазначив, що такий розмір аліментів є завищеним. В обгрунтування заперечення вказав, що він офіційно не працевлаштованний, має інші аліментні зобов`язання, крім того має незадовольний стан здоров`я, який потребує постійних витрат на медичні препарати, проходження обстежень, в звязку з чим, відповідач постійно вимушений витрачати кошти на підтримку свого здоров`я, а тому відповідач вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини у відповідності до ст.184 СК України у розмірі 1 700 грн. щомісячно. Згідно ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, докази, суд приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що позивач та відповідач вели сімейне життя без укладання шлюбу. Від сімейних відносин [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.10.2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про народження №1132 від 22.10.2014 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про народження №1132 від 22.10.2014 року, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , вказані: батько - [PERSON] , громадянин України, мати - [PERSON] , громадянка України. Відомості про батька записані зі слів позивача, таким чином запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Статтею 51 Конституції України, частинами 2, 3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Згідно зі ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122та125 СК України. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У постанові від 16.05.2018 року (справа № 591/6441/14-ц, провадження №61-6030св18) Верховний суд висловив позицію, відповідно до якої, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері ч.1 ст.135 СК України. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. В судовому засіданні відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги в частині батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Визнання відповідачем позову в частині батьківства відносно дитини не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Беручи до уваги викладене та оскільки відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги в частині батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] , тому в інтересах дитини позов підлягає задоволенню, а також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Щодо стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.2, 3 ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.17). Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Як зазначила в позові позивач та пояснював її представник в судовому засіданні, необхідність стягнення аліментів у розмірі 7 000 грн. щомісячно обумовлена зі станом здоров`я дитини, оскільки дитині встановлено діагноз: «новоутворення м`яких тканин тулуба та правового плеча». Значні витрати пов`язані із лікуванням та подальшими медичними обстеженнями дитини, а саме: проведення консультацій онколога 2 рази нарік; магнітно-резонансної томографії з контрастуванням 1 раз на рік; доплерографія вен правої верхньої кінцівки 1 раз на рік. Також спільна дитина потребує витрат на утримання, забезпечення та розвиток, відвідування дитячого садочку, придбання одягу, продуктів харчування, проведення дозвілля тощо. Відповідач має задовільний стан здоров`я, є працездатною людиною, є фізичною особою-підприємцем, має задовільне матеріальне становище та отримує достатні доходи та є власником 1/2 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.49 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проте, позивач та її представник в порушення статті 81 ЦПК України не надали до суду належних та допустимих доказів що відповідач дійсно на теперішній час спроможній сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Докази, на які посилається позивач та її представник, доводять потреби дитини, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача сплачувати аліменти в вказаному розмірі. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати неповнолітніх дітей, не враховуючи матеріальний стан платника, сама по собі не може бути підтавою для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 7 000 грн.. Судом також встановлено, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти, але зазначений позивачем розмір аліментів є завищеним, оскільки він офіційно не працевлаштуванний, має мінливий дохід, має інші аліментні зобов`язання, крім того має незадовольний стан здоров`я, який потребує постійних витрат на медичні препарати та проходження обстежень. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач являється батьком дитини та в силу закону також зобов`язаний утримувати дитину та забезпечувати їй належний рівень життя, що стаття 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, мінімальний передбачений законодавством розмір аліментів, необхідність захисту інтересів неповнолітньої дитини, з метою забезпечення дотримання права неповнолітньої дитини на належне утримання, стан здоров`я дитини, якій необхідне лікування з подальшими медичними обстеженнями, а відтак дитина має право на відповідне утримання від відповідача, як батька, з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та в даному випадку доцільним буде стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню та аліменти підлягають стягненню з дати подачі позову - з 06.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial