Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною компенсацією фізичним особам, які надають соціальні послуги. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] звернулася до управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради із заявою №1114 від 23.07.2015 року про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги. Отримувачем соціальних послуг є її мати - [PERSON] , [INFO] . Відповідач була повідомлена, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею компенсації, вона зобов`язана повідомити органи праці та соціального захисту населення, про що засвідчила своїм підписом в заяві від 23.07.2015 року. Відповідно до ст.7 Закону України «Про соціальні послуги» №966-1V від 19 червня 2003 року, та пунктів 1, 2 «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558, рішенням управління від 24.07.2015 року [PERSON] з 23.07.2015 року призначена довічно компенсація по догляду в розмірі 121,80 грн. щомісячно (відповідно до довідки №60/6 від 14.07.2015 виданої Комунальним закладом Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8). У зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму управлінням проводився перерахунок розміру компенсації за надання соціальних послуг. На виконання Постанови КМУ від 21.08.2001 року №1091 (у редакції від 25.08.2004 №1098), якою затверджено «Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора», з метою здійснення контролю за цільовим використанням державних коштів, державним соціальним інспектором в березні 2019 року проведено перевірку особової справи одержувача соціальної допомоги [PERSON] (о/р № [NUMBER] ). У результаті проведеної перевірки було встановлено, що [PERSON] з 01.02.2015 року зареєстрована як приватний підприємець, про що свідчить Витяг із державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з п.4 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуг», компенсація не призначається самозайнятим особам. Відповідно до вищезазначених норм законодавства [PERSON] втратила право на отримання компенсації з 01.10.2015 року, в зв`язку із зайнятістю підприємницькою діяльністю. У зв`язку з тим, що відповідач своєчасно не повідомила управління про зміни, які могли вплинути на призначення компенсації, виникла переплата. На виконання пункту 15 Порядку та на підставі отриманих даних, розпорядженням управління від 27.03.2019 року [PERSON] було припинено виплату компенсації з 01.10.2015 року та виставлено переплату. Сума, яка підлягає поверненню відповідачем за період з 01.10.2015 року по 30.03.2019 рік, становить 6880,70 гривень. 15.04.2019 року за вих. №2032 державним соціальним інспектором на адресу відповідача направлено повідомлення про повернення на рахунок управління суми надміру виплаченої компенсації в розмірі 6880,70 грн.. Повторно 21.09.2020 року за вих. №1141/12, 30.07.2021 року за вих. №7/12-1640 на адресу відповідача було надіслано повідомлення рекомендованим листом про повернення надміру виплачених коштів компенсації. На повідомлення відповідач не відреагувала. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надміру виплачену суму компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги в розмірі 6880,70 грн., а також стягнути судові витрати. Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради із заявою №1114 від 23.07.2015 року про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги (а.с.18). Отримувачем соціальних послуг є мати відповідача - [PERSON] , [INFO] . Відповідач була повідомлена, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею компенсації вона зобов`язана повідомити органи праці та соціального захисту населення, про що засвідчила своїм підписом у заяві від 23.07.2015 року. Відповідно до ст.7 Закону України «Про соціальні послуги» №966-1V від 19 червня 2003 року, та пунктів 1, 2 «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558, рішенням управління від 24.07.2015 року [PERSON] з 23.07.2015 року призначена довічно компенсація по догляду в розмірі 121,80 грн. щомісячно (а.с.17). У зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму управлінням проводився перерахунок розміру компенсації за надання соціальних послуг. На підставі рішення Дніпровської міської ради від 23.01.2019 N 40/40 «Про внесення змін до рішень міськох ради стосовно структури міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міької ради та її виконавчих органів» було затверджено виконавчий орган міської ради зі статусом юридичної особи - Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради. 18.02.2019 прийнято рішення сесії VII скликання Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради за №7/20-VII «Про припинення діяльності виконавчого органу юридичної особи управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради шляхом приєднання до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з 24.04.2019». На виконання Постанови КМУ від 21.08.2001 року №1091 (у редакції від 25.08.2004 №1098), якою затверджено «Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора», з метою здійснення контролю за цільовим використанням державних коштів, державним соціальним інспектором в березні 2019 року проведено перевірку особової справи одержувача соціальної допомоги [PERSON] (о/р № [NUMBER] ). У результаті проведеної перевірки було встановлено, що [PERSON] з 01.02.2015 року зареєстрована як приватний підприємець, про що свідчить Витяг із державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.12). Згідно з п.4 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуг», компенсація не призначається самозайнятим особам. Відповідно до вищезазначених норм законодавства [PERSON] втратила право на отримання компенсації з 01.10.2015 року, у зв`язку із зайнятістю підприємницькою діяльністю. На виконання пункту 15 Порядку та на підставі отриманих даних, розпорядженням управління від 27.03.2019 року [PERSON] було припинено виплату компенсації з 01.10.2015 року та виставлено переплату (а.с.9). Сума, яка підлягає поверненню відповідачем за період з 01.10.2015 року по 30.03.2019 рік, становить 6880,70 гривень (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, безпідставно виплачена компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги підлягає примусовому стягненню із набувача за умови недобросовісності останнього, зокрема подання ним недостовірних даних для отримання такої допомоги або умисного приховування відомостей, які впливають на призначення та виплату компенсації. Отже, судом установлено, що відповідач не повідомила Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про наявність підстави для припинення нарахування та виплати їй компенсації, що розцінюється судом як недобросовісність дій із її боку. Внаслідок недобросовісних дій відповідача, державі заподіяно шкоду на суму зайво виплаченої компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги в розмірі 6880,70 гривень. З урахуванням викладених обставин, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги та стягнути із [PERSON] на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надмір виплачених коштів за призначеною компенсацією фізичним особам, які надають соціальні послуги у розмірі 6880,70 гривень. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved