Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з лютого 1987 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Крім того, позивач проживає разом з іншою людиною, з якою вони виховують спільну дитину [INFO] , та має намір взяти шлюб з матір`ю цієї дитини. З огляду на викладене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить їхнім інтересам. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 квітня 2021 року вказану справу передано для розгляду судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 травня 2021 року вищевказану позовну заву було залишено без руху. На виконання зазначеної ухвали 26 травня 2021 року позивачем надано до суду квитанцію про сплату судового збору, а також засвідчені у встановленому чинним законодавством порядку копії всіх документів, що додаються до позовної заяви, та які необхідні для відправки відповідачеві. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони в судове засідання не викликались. Згідно з даними зворотнього повідомлення про вручення поштових відправлень, відповідач 30 листопада 2021 року отримала копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. У встановлений судом строк відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 21 лютого 1987 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) від 12 січня 2021 року, виданим Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області серії [NUMBER] , актовий запис № 265. Після одруження прізвище відповідача « [PERSON] ». Від шлюбу мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , що підтверджується актом про народження № 559 від 06 лютого 2012 року, виданим Мерією Парижу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Згідно із статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене та

Outcome: approved