Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20 вересня 2021 року звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 6253 гривень та моральної шкоди у розмірі 20000 гривень, а також витрат на надання правової допомоги у розмірі 1400 гривень. В обґрунтування позову посилалася на те, що 08 березня 2018 року відповідачі, будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні під`їзду № 2 будинку [ADDRESS] , умисно побили її, спричинивши легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого вона знаходилася на стаціонарному лікуванні у міській лікарні № 4 міста Маріуполя. За даним фактом було порушено кримінальне провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 05 червня 2020 року вказане кримінальне провадження закрите у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Від отриманих тілесних ушкоджень на лікування нею було витрачено 6253 гривень. Також їй спричинена моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях, порушенні життєвого вкладу та образу життя, приниженні її честі та гідності. Крім того, відповідачі на протязі 4-х років не вибачилися перед нею, та не визнали свою провину. Спричинену моральну шкоду вона оцінює в 20000 гривень. У позовній заяві міститься клопотання про витребування доказів: справи № 265/4132/18 за обвинуваченням відповідачів з Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 21 вересня 2021 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені за місцем їх реєстрації відповідно до вимог ст.ст. 128, 130\~ ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 червня 2020 року за клопотанням захисника кримінальне провадження відносно [PERSON] в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, закрито, звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Цивільний позов потерпілої [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишено без розгляду. (а.с. 6-7). Також ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 квітня 2021 року за клопотанням захисника кримінальне провадження відносно [PERSON] в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, закрито, звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с. 8-9). З описової частини вказаних ухвал вбачається, що 08 березня 2018 року [PERSON] та [PERSON] , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні під`їзду № 2 будинку [ADDRESS] , в ході сварки, яка виникла на грунті особистих неприязних відносин з раніше незнайомою [PERSON] , [INFO] , діючи умисно, спричинили останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку синець та набряк м`яких тканин в лобній області зліва, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а також подряпини у верхньому відділі шиї справа на передній поверхні, синця у нижньому відділі шиї по центру, на передній поверхні, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.\~ Вищевказані обставини не спростовані відповідачами. Таким чином, враховуючи, що ухвали суду про звільнення [PERSON] та [PERSON] від кримінальної відповідальності та закриття відносно них кримінального провадження набули законної сили, а звільнення обвинувачених у зв`язку з закінченням строків давності не є звільненням з реабілітуючих підстав, суд приходе до висновку про доведеність вини відповідачів у заподіянні позивачці тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку синець та набряк м`яких тканин в лобній області зліва, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а також подряпини у верхньому відділі шиї справа на передній поверхні, синця у нижньому відділі шиї по центру, на передній поверхні, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мало місце 08 березня 2018 року. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З кримінального провадження, оглянутого судом у судовому засіданні вбачається, що в межах розгляду кримінального провадження позивачка зверталася з позовом до [PERSON] та [PERSON] , але у зв`язку із закриттям кримінальної справи позов було залишено без розгляду. Згідно довідки КЗ «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполь» від 08.03.2018 року [PERSON] консультована в НХО КУЗ «ОЛІЛ» з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку,\~ забій м`яких тканей голови\~ (а.с. 10). Як вбачається з виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 259, [PERSON] знаходилася на лікуванні в неврологічному відділенні МЛ № 4 з 09.03.18 року по 19.03.18 року внаслідок побиття її 08 березня 2018 року біля квартири. Призначене відповідне лікування, рекомендовано Д нагляд невролога та лікування (а.с. 11). Оглянутими матеріалами кримінального провадження № 265/4132/18 встановлено, що на лікування, призначене [PERSON] , останньою витрачено 3597 гривень 76 копійок, що підтверджено фіскальними чеками (а.с. 13-14 справи № 265/4132/18). На підставі викладеного, суд вважає, що солідарному стягненню з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] підлягає матеріальна шкода у розмірі 3597 гривень 76 копійок, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. Що стосується вимог щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. У відповідності із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що з вини відповідачів позивачці було спричинено моральні страждання, які полягали у завданні останній тілесних ушкоджень та виразилися у порушенні нормальних життєвих зв`язків [PERSON] , яка була змушена застосовувати додаткові зусилля для організації свого повсякденного життя. При цьому, суд враховує, що попри доведеності спричинення тілесних ушкоджень відповідачами, вони не понесли кримінального покарання, а звільнені від відповідальності за строком давності, тому повинні нести цивільно-правову відповідальність, а також те, що моральна шкода спричиняється позивачці на протязі майже 3 років під час досудового слідства та судового слідства. З урахуванням наведеного, суд приходе до висновку про солідарне відшкодування відповідачами моральної шкоди у розмірі 10000 гривень, та вважає, що такий розмір відшкодування відповідає засадам розумності і справедливості. Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 10000 гривень, в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у задоволенні позову на позивача, у разі часткового задоволення позову -\~ на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням наведеного, враховуючи, що позивачка згідно ч.1 ст. 5 Закону України\~ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 570,90 гривень за вимоги майнового характеру та 496,20 гривень за вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, а всього 1067 гривень 10 копійок, по 533 гривни 55 копійок з кожного. Що стосується витрат на правову допомогу у розмірі 1400 гривень, які просить стягнути позивачка, суд зазначає наступне. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивачкою не надано до суду документів, підтверджуючих повноваження адвоката (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер) та доказів щодо обсягу наданих послуг (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.). На підставі викладеного суд не вбачає підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 1400 гривень.

Outcome: partial