Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

13 грудня 2021 року вказана позовна заява надійшла до суду. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02.07.2012 року вона уклала договір кредиту з АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» на суму 3000 грн. строком на 24 місяці до 02.07.2014 року. Для сплати кредиту їй було видано кредитну картку зі строком дії 2 роки. Вона вчасно сплачувала всі платежі та все сплатила. Потім банк був позбавлений банківської ліцензії. Жодних вимог про сплату заборгованості вона не отримувала, наявність заборгованості не визнає. 30.11.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №11619 про стягнення з неї, як боржника за кредитним договором №26252018880332 від 02.07.2012 року, укладеним\~ із АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», заборгованість за кредитним договором №26252018880332 від 02.07.2012 року в сумі 14900 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 430 грн., а всього про стягнення 15330 грн. У 2021 році вона вирішила продати наявні у неї на праві власності паї та дізналась, що виконавцем було накладено обтяження через борг перед банком. Вона почала встановлювати підстави стягнення та звернулась до приватного виконавця, який надіслав на її адресу копії документів. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, в редакції, яка діяла на час вчинення вищевказаного виконавчого напису, передбачено можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а кредитний договір, за яким вчинено спірний виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально. Крім того, з моменту закінчення строку договору (02.07.2014 року) та завершення строку дії картки (липень 2014 року) до часу вчинення нотаріусом виконавчого напису (30.11.2018 року) минуло 4 роки та майже 4 місяці, тобто сплив строк позовної давності, що було підставою для відмови у вчиненні виконавчого напису. Тому позивач просила вказаний виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 17.12.2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує /а.с.2-5/. Тому розгляд справи проведено у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином /а.с.18, 20/. Тому суд визнає причини їх неявки в судове засідання неповажними і тому відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у їх відсутність. Третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Харі Наталії Станіславівні направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою розташування робочого місця нотаріуса, в порядку, передбаченому п.1 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.19/. За інформацією, наявною у відкритому доступі в Єдиному реєстрі нотаріусів, відомості щодо приватного нотаріуса Хари Наталії Станіславівни не знайдено. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору вважається належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, однак\~ в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Тому суд визнає причини неявки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни неповажними і тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у її відсутність. Дослідивши докази по справі, суд\~ прийшов до такого. Судом були\~ встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 02.07.2012 року між АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26252018880332 з лімітом 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 36 відсотків річних /а.с.8/. 30.11.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №11619 про стягнення з неї, як боржника за кредитним договором №26252018880332 від 02.07.2012 року, укладеним\~ із АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», заборгованість за кредитним договором №26252018880332 від 02.07.2012 року в сумі 14900 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 430 грн., а всього про стягнення 15330 грн. /зворот а.с.8/. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58026656 від 09.01.2019 року /а.с.9/. Станом на 26.11.2021 року позивач перебуває на обліку як безробітна в Подільському МРЦЗ з 20.09.2021 року /а.с.11/. Відповідно до ст. 18 ЦК України\~ нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону) і правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначене\~ Главою 14 Закону та Главою 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус мав право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін, а постанова Київського апеляційного адміністративного суду\~ набрала законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Таким чином, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису 30.11.2018 року Перелік передбачав можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, до якого мають надаватися документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (п.1 Переліку), однак укладений між АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем відповідних документів, за якими стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року по справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19): оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові ВС від 15.04.2020 року № 158/2157/17. На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Так як позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Посилання позивача на те, що на момент вчинення спірного виконавчого напису сплив строк позовної давності, так як кредитний договір було укладено 02.07.2012 року на строк 24 місяці, не можуть бути прийнятими судом до уваги, так як в долученій до матеріалів справи копії кредитного договору, за яким вчинено виконавчий напис, в п.2.4 частини 2 нечітко визначено строк кредитування, а саме: зазначено «24», однак не конкретизовано: дні, місяців чи років. Крім того, відповідно до п.2 договору, [PERSON] було надано Банку право змінювати строк користування овердрафтом та ліміт овердрафту в межах, визначених згідно з попереднім пунктом (до 50000 грн.), у зв`язку з чим за долученими позивачем до позовної заяви матеріалами неможливо встановити початок строку позовної давності, а отже і перевірити чи його не пропущено.

Outcome: approved