Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за наступними підставами. Як вказує позивач, 15.04.2021 року йому стало відомо про існування виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бершацького І.В. за №6657 від 27.01.2021 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості у розмірі 12376,50 гривень. При цьому позивач вказує, що ніяких кредитних відносин з відповідачем він не мав, що жодних вимог від ТОВ «Українські фінансові операції» з приводу погашення кредиту він не отримував. Також не отримував він вимог щодо будь-якої заборгованості від нотаріуса. Також позивач не згоден із сумою заборгованості. На підставі викладеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бершацьким І.В. за №6657 від 27.01.2021 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості у розмірі 12376,50 гривень, а також стягнути з відповідача бузпідставно набуті ним кошти при проведенні виконавчого провадження за зазначеним виконавчим листом. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, про причини неявки не повідомив, про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Треті особи жодних відзивів з приводу позовної заяви до суду не надали, до судового засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином. До судового засідання представником позивача було подано заяву з проханням розглядати справу у відсутність сторони позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, в судовому засіданні не було встановлено наявність будь-яких кредитних правовідносин між позивачем та відповідачем по справі. Ухвали суду про витребування матеріалів виконавчого провадження щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису у приватного нотаріуса Бершацького І.В. та з Київського нотаріального архіву виконані не були. Таким чином, жодних відомостей щодо підстав для набуття права вимоги за кредитним договором ТОВ «Українські фінансові операції» (копії договору, реєстру та т.і) надано не було. Оскільки за ухвалою суду про витребування доказів приватним нотаріусом Бершацьким І.В. не були надані матеріали нотаріальної справи щодо вчинення оспорювваного виконавчого напису, у суду відсутня об`єктивна можливість встановити, які документи були подані нотаріусу разом із завою про вчинення виконавчого напису. Так, відповідно до вимог Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року за №296/5, та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. У відповідності до положень п.3.1 вказаного Порядку, основною умовою вчинення виконавчого напису нотаріусом є безспірність заявлених грошових вимог. Проте, як вбачається з матеріалів справи, обгрунтованими є доводи позивача щодо того, що кредитних правовідносин між ним та відповідачем не існувало, встановити правомірність заявлених вимог відповідача за кредитним договором щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису, у суду можливості не має через неподання витребуваних судом доказів третьою особою. З огляду на наведене, судом робиться висновок про обґрунтованість доводів позивача та наявність підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також позивачем заявлено вимогу щодо стягнення на його користь з відповідача безпідставно набутих ним коштів за виконавчим провадженням по оспорюваному виконавчому напису. Однак, по-перше, обгрунтування цієї вимоги позивачем у позові не наведено. По-друге, не надано доказів отримання відповідачем коштів за виконавчим провадженням. По-третє, не зазначено суму таких коштів. З огляду на наведене, суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню як жодним чином не обгрунтована та не конкретизована стороною позивача. Крім того, з матеріалів справи випливає, що за заявою позивача ухвалою суду йому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. У відповідності до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача, а саме з заявлених двох вимог судом задовольняється одна. Таким чином, судовий збір, що підлягає сплаті при розгляді цієї сплати, у даному разі покладається на сторони у рівних частках. Згідно до Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору при поданні позову немайнового характеру становить 908,00 гривень (станом на момент звернення до суду з позовом). З огляду на наведене, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 гривень з позивача та 454,00 гривень з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial