Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Дубинського В.М., звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом (в подальшому уточненій його редакції від 05.04.2021р. (а.с.24) до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що відповідно до рішення Придніпровського районного 05.11.2019р. між нею та відповідачем шлюб розірвано. 17.02.2021р. вона зареєструвала другий шлюб, після реєстрації якого нею змінено прізвище на - [PERSON] . Позивач вказує, від шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні. В обгрунтування своїх вимог зауважує, що відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Між тим звертає увагу, що згідно переписки відповідача [PERSON] із їхнім сином [PERSON] , на теперішній час, він працює у Словаччині (займається дорожнім покриттям). Має заробіток - 5 євро за годину, і згідно змісту переписки, працює по 10 годин в день. Тож, в день він заробляє 50 євро, а у місяці 24 робочих дні, а відповідно він заробляє 1200 євро, що на сьогоднішній день по курсу НБУ становить 39,516грн. (1 євро на 25.03.2021р. дорівнює 32,93грн.). Разом з тим, позивач переконана, що з відповідача щомісячно можливо стягувати 8000,00грн., що становить лише 1/5 частину його доходів. Додає, що лише в цьому випадку, вона матиме можливість утримувати їхніх дітей та забезпечувати їх гармонійний розвиток. На підставі зазначеного вище, позивач просить суд стягувати щомісячно на її користь з відповідача [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] 8000,00грн. до їх повноліття. Крім того, просить покласти на відповідача витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 30.04.2021 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи сторони не надали. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідачем [PERSON] , через свого представника адвоката Кожем`як М.О., надано суду відзив на позовну заяву, в якому він свою позицію часткового визнання позову обґрунтовує тим, що між сторонами шлюб розірвано згідно рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.11.2019 року, справа № 711/7412/19. У шлюбі у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з вересня 2019 року він завжди допомагав позивачу матеріально на утримання їхніх спільних дітей по мірі його можливостей і за домовленістю між позивачем. Вважає неправдивою інформацію щодо розміру його доходу, згідно якого, він мав би можливість щомісячно сплачувати 8000,00 грн. на утримання дітей, оскільки позивач не надає жодного доказу того, що відповідач отримує дохід у розмірі 39516,00грн. Відповідач наразі, не має змоги надати довідки про доходи, оскільки офіційно є безробітнім і перебуває у пошуку постійної роботи. Лише у разі офіційного працевлаштування, вважає за можливе сплачувати 1/3 частину від свого доходу або у твердій грошовій формі за домовленістю з позивачем. Звертає увагу суду, що він є офіційно не працевлаштованим, не має стабільного заробітку, і погоджується з тим, що аліменти на утримання сина мають стягуватися у твердій грошовій формі. Проте, відповідач категорично не погоджується з розміром, який вказує позивач, а саме, 8000,00 грн., оскільки такий розмір аліментів є завищеним і необгрунтованим, позивачем не надані докази матеріального становища відповідача, які б свідчили про його можливість сплачувати аліменти у даному розмірі. Додає, що за останні роки не придбав нерухомого майна або рухомого, на суму, яка перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, окрім того, вказує, що він не має у власності нерухомого майна, заощаджень. Тож, підсумовуючи викладене, відповідач зазначає, що він визнає, що має обов`язок утримувати своїх дітей до їх повноліття і на даний час він має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1300,00 грн. щомісячно на утримання кожної дитини. Зауважує, що саме така сума не є меншою, ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років на 2021 рік (січень-червень 2395 грн., липень-листопад 2510 грн., грудень 2618 грн.), що передбачено ст. 182 Сімейного кодексу України. Таким чином, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню. В продовження обґрунтування своєї позиції, вказує, що у разі часткового задоволення позову, вважає витрати по справі та витрати на правничу допомогу, які позивач просить стягнути з нього (відповідача), також мають бути задоволені частково і покладені на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі п. 3 ст. 141 ЦПК України. Окрім того, розмір аліментів відповідач просить зменшити з 8000,00грн. до 2600,00 грн., що саме становитиме 1/3 частину, а отже - витрати на правничу допомогу у розмірі 4378,00 грн. мають бути зменшені на третину і можуть становити 1460,00 грн. 03.06.2021р. судом отримано відповідь на відзив, в якому свою позицію заперечення проти доводів сторони відповідача представник позивача адвокат Дубинський В.М. обґрунтовував наступними доводами. Так, автор відповіді на відзив звертає увагу, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в сумі 8000,00грн. щомісяця на двох дітей, адже як вбачається з переписки з контактних мереж між відповідачем та його сином, він працює у Словаччині (м.Синці), ремонтуючи дорогу. Працює по 10 годин на день, заробіток його становить 5 євро/1год., тобто за місяць при 25 робочих днях заробіток його становить 1250,00євро, що складає 41,887грн. (1250х33,51грн. за курсом євро на час подання відповіді на відзив). В підсумку викладу своїх доводів у відповіді на відзив, представник позивача адвокат Дубинський В.М. наполягав на необхідності задоволення позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача адвокат Дубинський В.М. позовні вимоги, в їх уточненій редакції від 05.04.2021р. (а.с.23-24) підтримав в повному обсязі. Пояснив суду, що відповідач працює за межами України, має дохід 5 євро за годину роботи, тривалість його робочого дня становить - 10 год., а тому аліменти в розмірі 4000,00грн. на кожну дитину він сплачувати має можливість. В даний час він матеріально дітям не допомагає. Позивач має дохід - 7000,00грн. в місяць, а відповідач -15000,00 євро на рік, що не є співмірним. Додав, що доводи відповідача, про те, що він не працює - не відповідають дійсності. Тож, в підсумку, представник переконаний, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 4000,00грн. на кожну дитину щомісяця, яку і просить стягнути з відповідача на користь позивача. Вказує, що коли відповідач працював в Україні він сплачував позивачу аліменти в розмірі 5000,00грн. щомісяця на двох дітей. Крім того, просить покласти на відповідача судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала думку свого представника в повному обсязі. Додала, що не погоджується зі сплатою відповідачем аліментів в розмірі по 1500,00грн. на кожну дитину, просить також задовольнити її вимоги про стягнення з відповідача на свою користь понесені нею витрати на оплату правничої допомоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Представник відповідача, адвокат Кожем`як М.А. в судовому засіданні звернула увагу, що прожитковий мінімум з січня 2022 року становить 2618,00грн. З часу розірвання шлюбу між сторонами, відповідач матеріально допомагав дітям, сплачуючи по 2500,00грн. Проте, в певний час, через відсутність роботи і запровадження карантину у зв`язку із розповсюдженням COVID-19, він повідомив позивачу, що затримує виплати. Звернула увагу суду на те, що позивачем не доведено доказами, що відповідач має відповідні доходи, в т.ч. і що заробіток його становить 5євро/1год. роботи. Суму аліментів в загальному розмірі 8000,00грн. вважає некоректною, так як діти мають різний вік. Крім того, зауважила, що аліменти на 2-х дітей стягуються у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку). Також зазначила, що відсутні докази того, що відповідач є працевлаштованим, чи має заощадження. Заявлений позивачем розмір аліментів вважає завищеним. Відповідач, перебуваючи за межами України, має можливість вільно пересуватися, погоджується на сплату аліментів в сумі 1500,00грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття. [PERSON] пільг ніяких немає. Також вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, у зв`язку з тим, що відповідач згоден сплачувати аліменти - 1500,00грн. щомісяця на кожну дитину, а судові витрати- пропорційно до задоволених. Допит неповнолітнього свідка - [PERSON] , [INFO] здійснено судом з дотриманням вимог ст.232 ЦПК України, за участі психолога ДНЗ «Черкаське вище професійне училище будівельних технологій» [PERSON] . Свідок суду пояснив, що його батько - є відповідачем по даній справі. По переписці засобами телефонного зв`язку з ним, він вважає, що батько не цікавився їхньою із сестрою (дочкою відповідача) долею, сестра віком 11 років. Вказав, що дійсно він з ним по [PERSON] (додаток-месенджер) спілкувався, він мешкає у м.Братислава, останній раз спілкування між ними відбувалося 1(один) рік потому. Спілкування припинилося по причині того, що відповідач почав ображати його вітчима, а також діда з бабусею, тому він (свідок) і заблокував його номер, і вже рік від нього, відповідно, ніяких sms-повідомлень не отримує, сестра також з батьком не спілкується. Разом з тим, свідок додав, що відповідач поїхав за кордон у грудні 2019 року на заробітки. Як живе батько протягом року, йому не відомо, оскільки вони не спілкуються. До цього батько повідомляв, що працює на укладці асфальту, отримує 5 євро за годину, робочий день становить - 10 годин. Начебто він проживає у м.Братислава. Як тільки він поїхав за межі України, то ніякі кошти не надсилав. Батько відповідача, який був дідом свідка, на даний час помер, а зі слів бабусі - батько (відповідач) перебуває за кордоном. Заслухавши пояснення сторін та інших учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.11.2019 року по справі №711/7412/19, яке набрало законної сили 06.12.2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28.01.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 106 - розірвано (а.с.6). Сторони мають неповнолітніх дітей, сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 17.05.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №456; дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 08.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1025 (а.с.7-8). Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає. Позивачем [PERSON] 17.02.2021р. зареєстровано шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.02.2021р. Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №181 (а.с.25). Судом також встановлено, що сторони разом не проживають і їх спільні діти проживають з їх матір`ю за адресою: [ADDRESS] і є зареєстрованими за вказаною адресою, що підтверджується повідомленням Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 15.03.2021р. №5138-01-10, а також даними довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 19.03.2020р. №674927-2021 (а.с.9,55), та знаходяться на її утриманні. На даний час позивач [PERSON] не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей. Зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] , [INFO] є адреса: [ADDRESS] , але за даною адресою він не проживає більше 10 років і його місцезнаходження не відомо, що підтверджується повідомленням Виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 15.04.2021р. №71 (а.с.27). Судом встановлено, що у матеріалах справи наявні копії платіжних документів (квитанцій) (а.с.41 - 53), які свідчать про періодичне перерахування відповідачем та отримання позивачем коштів на її картковий рахунок, і даний факт нею не заперечується. Крім того, встановлено, що [PERSON] є студентом ДНЗ «Черкаське вище професійне училище будівельних технологій». Також встановлено, що за даними закордонного паспорта відповідача, - [PERSON] перебуває за межами України (а.с.98-99). Судом врахована позиція відповідача про те, що він не відмовляється від обов`язку утримувати дітей і згоден сплачувати аліменти по 1500грн. щомісяця. При прийнятті рішення по справі, суд враховує той факт, що відповідач є працездатним, оскільки у матеріалах справи відсутні письмові докази, які б свідчили про інше. Крім того, інформації про наявність у відповідача інших утриманців немає, відсутні відомості про те, що з нього проводиться стягнення за виконавчими документами. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України). За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні тощо. Разом з тим, за загальновідомою статистичною інформацією середня заробітна плата по Черкаській області у 2021 році складала близько 12000,00грн. (у 2022 році дані відсутні). В такому разі, розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання 2-х неповнолітніх дітей становить 1/3 частину його заробітку (доходу), і на кожну дитину, відповідно по 1/6 частини, а тому на кожну дитину припадатиме сума в розмірі 2000,00грн. (1/6 частина від 12000,00грн.). Крім того, в ході розгляду даної справи встановлено, що позивачем належними доказами не підтверджено рівень отримуваних саме нею доходів, відповідачем також не надано відомостей про отримуваний ним дохід, сторони обоє є працездатними. Тож, зважаючи на встановлені судом обставини, а також те, що позивач просила в рахунок стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі по 4000,00грн. на кожну дитину, а відповідач погоджується на стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі по 1500,00грн., враховуючи встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць з 01 січня - 2393,00 гривні, то суд вважає, що до задоволення підлягає сума на рівні 2000,00грн. на кожну дитину. В іншій частині слід відмовити. Встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази дають суду підстави для часткового задоволення уточнених позовних вимог. Враховуючи позицію позивача та відповідача, та їхніх представників, працездатність відповідача, його наміри та бажання утримувати спільних з позивачем неповнолітніх дітей, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд вважає за необхідне задовольнити частково уточнені позовні вимоги у заявленому позивачем та відповідачем через його представника розмірі, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Таким чином, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, у тому числі, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом враховуються також ті обставини, що неповнолітні діти проживають разом з позивачем, фактично перебувають на повному її утриманні, даних, які б свідчили про неможливість відповідача утримувати дітей до суду не надано. Кім того, позивачем не доведено належними, допустимими та переконливими доказами той факт, що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж по 2000грн. на кожну дитину. Що стосується належності та допустимості доказів у вигляді скріншотів, наданих до позову позивачем, то на думку суду, вони не відповідають вимогам ст.100 ЦПК України, оскільки не засвідчені у порядку, визначеному законом, зокрема, як передбачено Національним стандартом ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» і складається з: слова «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати посвідчення копії. Також, відповідне листування жодним чином не підтверджує факту щодо розміру доходів відповідача, у розумінні ч.2 ст.78 ЦПК України. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи позицію сторін, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення уточнених позовних вимог, а саме слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2000грн. 00коп. на кожного, щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 29.03.2021 року до повноліття дітей. В іншій частині вимог необхідно відмовити. Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітніх дітей. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу: статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.(ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу від 22.03.2021р. (а.с.15-16), також долучено договір про надання правової допомоги від 17.02.2021, укладений позивачем із адвокатом Дубинським В.М. (а.а.17-18), попередній розрахунок понесених витрат на надання правничої допомоги по даній справі, до якого включено наступні витрати: консультація, узгодження правової позиції (1 год.) - 1094,50грн.; складання позовної заяви (1год.) - 10.94,50год.; ведення справи в суді (2год.) - 2189,00грн. (2х1094,00грн.), а всього - 4378,00грн. (а.с.26) оплата вартості наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 17.02.2021 року в сумі - 2600,00 грн. (а.с.19). Враховуючи викладене вище, а також зважаючи на те, що судом частково задоволено вимоги позивача (50%), то до стягнення з відповідача підлягає сума 2189,00грн., що відповідає 50% загальної суми витрат на правничу допомогу, заявленої до стягнення позивачем (4378,00грн./2). Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково на 50% від заявлених вимог, то з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі - 454 грн. 00коп. Крім того, рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ст. 430ЦПК). На підставі викладеного та

Outcome: partial