Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову відзначено, що з початку січня місяця 2021 року діти [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] Рішенням суду від 25 лютого 2021 року шлюб між позивачем та відповідачем припинено. Рішенням суду від 29 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, відмовлено, проте задоволено зустрічний позов про визначення проживання сина [PERSON] , так як на час звернення до суду доньці [PERSON] вже виповнилося 14 років і вона сама вирішила проживати з батьком. Мати дітей, [PERSON] не надає та не бажає надавати кошти на утримання дітей, тому позивач був вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 20 січня 2022 року. У судове засідання 20 січня 2022 року з`явилися представник позивача та відповідач. Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 29 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у позивача з відповідачем народилася донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 15 листопада 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції. [INFO] у позивача з відповідачем народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 11 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. З січня місяця 2021 року, діти проживають разом з батьком [PERSON] Рішенням суду від 25 лютого 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинено. Рішенням суду від 29 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, відмовлено, проте задоволено зустрічний позов про визначення проживання сина [PERSON] , так як на час звернення до суду доньці [PERSON] вже виповнилося 14 років і вона сама вирішила проживати з батьком. З 01 вересня 2021 року, [PERSON] та [PERSON] навчаються у міжнародній школі «Odessa Metropolitan school» оплата за навчання в якій складає 2310,00 доларів США за одну дитину, що підтверджується Додатком № 1 до Договору про надання освітніх послуг № 143 від 27 серпня 2021 року та Додатком № 1 до Договору про надання освітніх послуг № 144 від 27 серпня 2021 року. Позивачем була сплачена вартість навчання за половину навчального року у міжнародній школі «Odessa Metropolitan school» за навчання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 62 000 грн., що підтверджується квитанцією 0.02249347563.1 від 31 серпня 2021 року. Діти [PERSON] та [PERSON] повністю знаходяться на утриманні батька, мати матеріальної допомоги дітям не надає, зазначає, що батько забезпечує дітей у повному та достатньому для них обсязі. Окрім того, відповідач зазначає, що на даний час не працює, та доходу не має, проте достатніх доказів на підтвердження відсутності у відповідача доходу ним до суду не надано. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3ст. 181 СК України(у редакції зі змінами від 08.07.2017 року), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачем було заявлено вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. На [PERSON] [INFO] - 15 000 грн. та з [PERSON] [INFO] - 10 000 грн. з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, враховуючи норми ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення аліментів. Згідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що позовна заява про стягнення аліментів була подана 24 листопада 2021 року, тому аліменти підлягають сплаті саме з цієї дати. Враховуючи зазначене, враховуючи, що батьки мають в однаковій мірі утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача та наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] [INFO] у розмірі 7 500 грн. щомісяця, з моменту подачі позовної заяви, а саме з 24 листопада 2021 року до досягнення нею повноліття, а саме [INFO] , та малолітнього сина - [PERSON] [INFO] у розмірі 5000 грн. щомісяця, з моменту подачі позовної заяви, а саме з 24 листопада 2021 року до досягнення ним повнолітті, а саме [INFO] . Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до квитанції № 27 від 18 листопада 2021 року позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908, 00 грн., виходячи з розміру, встановленого ст. 4 Закону України "Про судовий збір". У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] судового збору у сумі 908, 00 грн.

Outcome: partial