Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

15.10.2020\~Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України звернулося\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди в\~порядку регресу\~в розмірі\~39993,46\~грн.\~та судовий\~збір у\~розмірі 2102\~грн.,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що 03.11.2017\~року о\~20\~год.\~24\~хв.\~трапилася дорожньо-транспортна\~пригода,\~а саме\~ [PERSON] ,\~керуючи транспортним\~засобом «ВАЗ»,\~державний номерний\~знак « [NUMBER] »,\~допустив зіткнення\~з транспортним\~засобом «Mercedes»,\~державний номерний\~знак « [NUMBER] ».\~Внаслідок вищевказаної\~дорожньо-транспортної\~пригоди транспортним\~засобам було\~завдано механічних\~пошкоджень.\~Постановою Ізмаїльського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~за №520/14133/17\~від 21.12.2017\~року відповідача\~визнано винним\~у скоєнні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~Кодексу України\~про адміністративне\~правопорушення. Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» від\~01.07.2004р.\~№ 1961-IV\~регулює відносини\~у сфері\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів і\~спрямований на\~забезпечення відшкодування\~шкоди заподіяної\~життю,\~здоров`ю,\~майну потерпілих\~при експлуатації\~наземних транспортних\~засобів на\~території України.\~Цивільно-правова\~відповідальність відповідача\~на момент\~настання дорожньо-транспортної\~пригоди не\~була застрахована. Потерпіла особа\~повідомила позивача\~про настання\~дорожньо-транспортної\~пригоди та\~надала останньому\~усі необхідні\~документи,\~зокрема заяву\~про відшкодування\~шкоди,\~заподіяної внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди.\~Позивач визначив\~розмір заподіяної\~шкоди та\~здійснив регламентну\~виплату потерпілій\~особі.\~Відповідно до\~Звіту №\~6095\~встановлено,\~що вартість\~матеріального збитку,\~завданого транспортному\~засобу «Mercedes»,\~державний номерний\~знак « [NUMBER] »\~становить 42333,63\~грн.\~Сума витрат\~на збір\~документів складає\~1600\~грн.\~Загальний розмір\~витрат з\~урахуванням витрат\~на збір\~документів та\~визначення розміру\~шкоди складає\~39993,46\~грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 39993,46 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, проте 17.12.2021 року надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 03.11.2017 року о 20 год. 24 хв. в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, 51, [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дані обставини встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2017 року, якою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відомості про те, що дана постанова суду оскаржувалась сторонами суду надано не було. Постанова набрала законної чинності 03.01.2018 року. Отже, судом встановлено, що з вини [PERSON] сталася ДТП, в результаті якої транспортний засіб «Mercedes», державний номерний знак « [NUMBER] », отримав механічні пошкодження. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/1302450, укладеного між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та [PERSON] , було застраховано автомобіль «Mercedes», державний номерний знак « [NUMBER] ». Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована (постанова БР №040256 від 03.11.2017р.). Згідно матеріалів справи власником транспортного засобу «Mercedes», державний номерний знак « [NUMBER] », є [PERSON] 06.11.2017 року до моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) звернувся [PERSON] з повідомленням про ДТП. 14.02.2018\~представник власника\~автомобіля «Mercedes»,\~державний номерний\~знак « [NUMBER] »,\~звернувся до\~МТСБУ із\~заявою про\~відшкодування оціненої\~шкоди,\~заподіяної в\~результаті ДТП\~від 03.12.2017\~в м.\~Одеса Фонтанська дорога,\~51,\~за участю\~транспортного засобу\~«Mercedes»,\~державний номерний\~знак « [NUMBER] »,\~під керуванням\~ [PERSON] ,\~та транспортного\~засобу «ВАЗ»,\~державний номерний\~знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Відповідно висновку експерта № 6095 від 10.12.2017 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes», державний номерний знак « [NUMBER] » становить 82319,09 грн. та вартість 42333,63 грн. матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Mercedes», державний номерний знак « [NUMBER] » становить 42333,63 грн. Моторне (транспортне) страхове бюро України на підставі висновку № 6095 від 10.12.2017 та ремонтної калькуляції №6095 від 10.12.2018р. наказом від 04.04.2018 за №3122 здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 39173,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням №903469 від 04.04.2018 року. Частиною 1 ст.990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 (п.п. 9.1., 9.2.) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом «в» ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування» серед обов`язків страховика визначено, що при настанні страхового випадку він має здійснити страхову виплату або страхове відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Так, відповідно до Закону України № 1961-IV, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснених діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно, з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією - транспортного засобу з місці дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата зі послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягам 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Outcome: approved