Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна донька [PERSON] , [INFO] , яка на сьогоднішній день є повнолітньою, проживає із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Починаючи із 01.01.2020 року [PERSON] у Навчально - науковому морському гуманітарному інституті Одеського національного морського університету за спеціальністю «Філологія», з денною формою навчання, про що позивачем [PERSON] та Одеським національним морським університетом в особі проректора Маркова В.В. було укладено Договір № 615-8-20 від 16.09.2020 року про надання освітніх послуг. Відповідно до вказаного договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 73000,00 грн., у зв`язку з чим дитина потребує матеріальної допомоги на період навчання. Однак, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на навчання дитини не надає. Оскільки відповідач є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на період навчання в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), розпочавши стягнення з 20 березня 2021 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. Суд констатує, що від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позову заяву, в якому просить суд відмовити в задоволені даного позову. Обґрутовуючи свої заперечення відповідач вказує на те, що відповідач не працює, не отримує будь - які доходи, а тому у нього відсутня можливість надавати будь - яку допомогу на навчання доньки [PERSON] . Позивачем не було надано до суду будь - якого доказу про те, що [PERSON] потребує допомоги на навчання, а також не надано доказу про те, що відповідач [PERSON] може надавати таку допомогу. Також представник відповідача у відзиві зазначав про те, що [PERSON] знаходиться на утриманні у свого батька [PERSON] , [INFO] , та джерелом існування відповідача є саме кошти, що отримує його батько. У зв`язку з цим, просив суд відмовити в задоволенні даного позову. В подальшому, в ході розгляду даної справи представником позивача [PERSON] було подано до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить суд задовольнити позову та ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на період навчання в розмірі 1113 грн. щомісячно, розпочавши стягнення з 24 березня 2021 і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 07.04.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позові. Просила суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на період навчання в розмірі 1113 грн. щомісячно, розпочавши стягнення з 24 березня 2021 і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позову заяву, просив суд ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна донька [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 16.04.2003 року), яка на сьогоднішній день проживає із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Дана обставина стороною відповідача не заперечувалася. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття. З наявної в матеріалах справи Довідки № 2772 від 22.12.2020 року, виданої Одеським національним морським університетом, вбачається, що [PERSON] є студенткою 1-го курсу Навчально - наукового морського гуманітарного інституту Одського національного морського університету, навчається за спеціальністю «Філологія», денної форми навчання, контракт, термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року. Окрім того, судом встановлено, що 16.09.2020 року між [PERSON] , в інтересах [PERSON] , та Одеським національним морським університетом в особі проректора Маркова В.В. було укладено Договір № 615-8-20 від 16.09.2020 року про надання освітніх послуг, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного договору. Відповідно п. 8 Договору № 615-8-20 від 16.09.2020 року про надання освітніх послуг загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 73000,00 грн., зокрема, 1 курс - 17150 грн.; 2 курс - 17850 грн.; 3 курс - 18600 грн.; 4 курс - 19400 грн. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України. Згідно приписів ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. У контексті обставин цієї справи, суд враховує можливість утримання й матір`ю повнолітньої дитини. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. В судовому засіданні позивач [PERSON] повідомила суд, що донька [PERSON] не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, а у вільний час займається підготовкою до навчального процесу. А тому суд критично відноситься до твердження представника відповідача про те, що не має жодного доказу, який підтверджує факту потреби доньки сторін у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням з огляду на те, що [PERSON] здобуває вищу освіту на платній основі, не працює у зв`язку з денною формою навчання, що потребує щоденної підготовки до навчального процесу, відповідного матеріального забезпечення всім необхідним навчальним приладдям. Представник відповідача у поданому відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні вказував на те, що [PERSON] не працює, а також позивач знаходиться на утриманні у свого батька [PERSON] , [INFO] , та джерелом існування відповідача є саме кошти, що отримує його батько. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, суду не було надано жодного належного доказу про те, що [PERSON] знаходиться на утриманні у свого похилого віку батька [PERSON] , [INFO] . В той же час, на запитання суду чи знаходиться [PERSON] на обліку у центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, представником відповідача суд повідомлено, що відповідач на обліку у центрі зайнятості не знаходиться на допомоги не отримує. Окрім того, обґрунтовуючи даний позов [PERSON] вказувала на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.07.2013 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/6067/13-ц з [PERSON] було присуджено стягнення аліменти на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття. Відповідачем виконувалося рішення суду справно, жодної заборгованості по аліментам за вказаним рішення на день подання даного позову у відповідача немає, що свідчить про його платоспроможність. Враховуючи викладене, з огляду на те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання на платній основі та потребує матеріальної допомоги, суд приходить до переконання, що заявлений позивачем розмір аліментів у розмірі 1113,00 грн. є достатньою мірою допомоги повнолітньої доньки [PERSON] до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. Таким чином, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його донька є повнолітньою і працездатною, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2021 року (рік звернення до суду з даним позовом). На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивача аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved