Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилається, що [INFO] помер його батько [PERSON] , та після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою [ADDRESS] . Вказує, що він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Самоплавської О.В., відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, із заявою про прийняття спадщини та подав усі необхідні документи, що підтверджують родинні відносини між ним та спадкодавцем, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі його заяви було заведено спадкову справу № 56822424 від 11.07.2019 року. Зазначає, що у нього була наявна тільки копія Свідоцтва про право власності на квартиру, а оригінал документу був втрачений ще спадкодавцем. Вказує, що отримати чи відновити документи, які підтверджують право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] неможливо, оскільки дублікат свідоцтва про право власності видається виключно за письмовою заявою власника майна, в зв`язку з чим приватним нотаріусом було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.06.2020 року. З урахуванням викладеного, просить суд позовні вимоги задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на квартиру за адресою [ADDRESS] . 03.02.2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано до провадження головуючому судді Машкевич К.В Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 22.03.2021 року представником позивача було подано до суду заяву на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2021 року. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.03.2021 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2021року було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Самоплавської О.В. матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] та витребувано від КП КМР «Київське міське БТІ» відомості, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості, за адресою [ADDRESS] , згідно з даними реєстрових книг. 09.08.2021 року на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Самоплавської О.В. надійшли матеріали спадкової справи №3/2019, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 19.07.2021 року на адресу суду надійшов лист КП КМР «Київське міське БТІ» №062/14-8844 (И-2021) від 14.-7.2021 року щодо інформації про право власності на майно. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2021року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явилася, просила суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Від відповідача на адресу суду 25.06.2021 року надійшов відзив, в якому останній просить суд на підставі поданих позивачем до суду доказів прийняти рішення, згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника відповідача. Третя особа у судове засідання не з`явилася, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] (а.с. 37-38). Вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження,серія [NUMBER] (а.с. 36). Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира, за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 15.04.1994 року (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що 11.07.2019 року та 30.06.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Самоплавської О.В. із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с. 128, 146). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Самоплавської О. В. від 30.06.2020 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою [ADDRESS] , після померлого [PERSON] , у зв`зку із ненаданням документа, який посвідчує право власності спадкодавця на зазначену квартиру (а.с. 154-155). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). У відповідності до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як було встановлено судом вище, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся його син - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] , який звернувся з заявою про прийняття спадщини . Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. При цьому інформації про інших спадкоємців крім позивача матеріали спадкової справи не містять та суду не надано. З матеріалів спадковової справи №3/2019 вбачається, що 11.07.2019 року та 31.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Самоплавською О.В. було здійснено запит до КП КМР «Київське міське БТІ» з метою встановлення факту проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , з зазначенням підстав. 14 серпня 2019 року нотаріус отримала інформаційну довідку від КП КМР «Київське міське БТІ», в якій було зазначено, шо квартира за адресою [ADDRESS] , на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого житлово-комунальним управлінням фірми «Київінвест» 15.04.1994 року. Вказане підтверджується листом КП КМР «Київське міське БТІ» направленим на адресу суду від 19.07.2021 року, в якому зазначено належність майна, а саме квартири за адресою [ADDRESS] , на праві власності за [PERSON] (а.с.124). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, 30.06.2020 року наданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Самоплавською О.В. будь - які записи про реєстрацію права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , за іншими особами на підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні (а.с.153). Таким чином вбачається, що спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме квартира [ADDRESS] , належить позивачу. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З аналізу зазначеної правової норми випливає, що позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності у неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто, метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам частини другої статті 16 ЦК України та узгоджується з дослідженими судом матеріалами справи. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з викладеного вище, прийняття позивачем спадщини після смерті батька, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved