Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Каховський завод електрозварювального устаткування» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у трудових правовідносинах з 1987 року по 02.08.2021 р. За час знаходження у трудових відносинах з боку відповідача утворилась заборгованість з виплати заробітної плати в загальному розмірі 43 969,81 гривень. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами щодо виплати заробітної плати, проте йому було відмовлено, тому він був змушений звернутися до суду. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 43 969,81 гривень. Сторони належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, проте до судового засідання їх не викликали. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, перевіривши доводи позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах наданої довідки про розмір заборгованості з наступних підстав. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці [PERSON] перебувала у трудових відносинах з приватним акціонерним товариством «Каховський завод електрозварювального устаткування» з 1987 - 02.08.2021 р. (а.с.8-10). Наказом № 194К-тр від 02.08.2021 р. [PERSON] звільнено за угодою сторін (а.с.5). Відповідно до ст. ст. 116 та 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звільнена з підприємства та з нею не проведено повного розрахунку по заробітній платі. З довідки приватного акціонерного товариства «Каховський завод електрозва-рювального устаткування» №18/940 від 25.08.2021 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 38 680 гривень (а.с.7), яка станом на 12 січня 2022 року позивачу не перерахована, а тому позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати підлягають задоволенню в межах наданої довідки. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встанов-леному Кабінетом Міністрів України. Так, враховуючи, що позивач [PERSON] від сплати судового збору звільнена на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд доходить до висновку про те, що судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду слід стягнути з відповідача на користь держави, в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: partial