Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на таке. [INFO] помер двоюрідний дядько позивача [PERSON] , який на день смерті проживав в смт Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області. Після його смерті залишилася спадщина - дві земельні ділянки: кадастровий номер: 2323355100:28:005:0003, площею 9,2024 гектарів та кадастровий номер: 2323355100:29:002:0040, площею 0,7739 гектара, які розташовані на території Михайлівської селищної ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які спадкодавця посвідчувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЗП №158955 від 13 вересня 2005 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010527301864. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2021 року, справа № 321/838/21 (провадження №2-о/321/26/2021), встановлено наявність родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в наслідок чого була відкрита спадкова справа №29 за 2021 рік. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки у спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно земельні ділянки: кадастровий номер: 2323355100:28:005:0003, площею 9,2024 гектарів та кадастровий номер: 2323355100:29:002:0040, площею 0,7739 гектара, які розташовані на території Михайлівської селищної ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які спадкодавця посвідчувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЗП №158955 від 13 вересня 2005 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010527301864, що залишились після смерті двоюрідного дядька [PERSON] , що помер [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилась, від його представника - адвоката Бондарєва О.Г. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно до ч.3, ч.4\~ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~ЦПК України. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в підготовчому засіданні. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 15 жовтня 2020 року, актовий запис № 264, [PERSON] помер [INFO] , у віці 55 років. (а.с.6). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2021 року, справа № 321/838/21 (провадження №2-о/321/26/2021), встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: що померлий [INFO] [PERSON] є двоюрідним дядьком [PERSON] , [INFO] . (а.с.7-8). У відповідності до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЗП №158955, [PERSON] на підставі розпорядження голови Михайлівської райдержадміністрації від 22 червня 2004 року № 251, є власником земельної ділянки площею 9,9763 га, розташованої на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.9). З повідомлення за №0-17-0.193-1178/356 управління у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області 22.10.2021 року вбачається, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю за реєстраційним номером №010527301864 від 13 вересня 2005 року зареєстровані земельні ділянки площами 9.2024 га та 0,7739 га з кадастровими номерами 2323355100:28:005:0003 та 23233355100:29:002:0040 відповідно на території Михайлівської селищної ради на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Михайлівської райдержадміністрації від 22 червня 2004 року № 251 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 158955. У зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства з 01 січня 2013 року такі правовстановлюючі документи, як державні акти на право власності на землю, не виготовляються та не реєструються. (а.с.12). З копії спадкової справи № 29/2021 рік, вбачається, що позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після померлого [INFO] двоюрідного дядька [PERSON] , яка прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори. Заповіт спадкодавцем не складався. Інших спадкоємців за законом немає. Постановою Державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 30 вересня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] двоюрідного дядька [PERSON] , оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За приписами\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1217,\~1218 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.\~1265\~ЦК України\~у п`яту чергу право на спадкування за законом мають родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до\~ст.67 Закону України «Про нотаріат»\~видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved