Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

03 листопада 2020 року Комунальне підприємство «Житлосервіс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території у сумі 4669 грн. 52 коп., мотивуючи це тим, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] . Балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг, які надаються для утримання вказаного багатоквартирного будинку, являється Комунальне підприємство «Житлосервіс». Комунальне підприємство «Житлосервіс» відповідно до тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Ізяславської міської ради нараховувало щомісячну плату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідно до переліку послуг, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради. Позивач посилається, що між Комунальним підприємством «Житлосервіс» та [PERSON] встановилися та існують фактичні зобов`язальні правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та, відповідно, їх оплати. Хоча між Комунальним підприємством «Житлосервіс» та [PERSON] відсутній письмовий договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, однак позивач такі послуги надає, а відповідач такі послуги отримує. Комунальне підприємство «Житлосервіс» щомісячно нараховує оплату за надання зазначених послуг, однак [PERSON] оплату отриманих послуг проводила нерегулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01 жовтня 2017 року по 01 жовтня 2020 року у сумі 4669 грн. 52 коп. Позивач просить стягнути зі [PERSON] суму заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4669 грн. 52 коп. та судовий збір у сумі 2102 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням за адресою перебування відповідачки, зазначеною самою [PERSON] . Відповідачка звернулась до суду з письмовою заявою, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги не визнала, повідомила, що за адресою реєстрації не проживає, послуги Комунального підприємства «Житлосервіс» не отримує. Допитавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 03 листопада 2020 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою звернулося Комунальне підприємство «Житлосервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та прийняте рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; норми Конституції України є нормами прямої дії; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Спірні правовідносини регламентуються законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Цивільним кодексом України, тому суд вважає за необхідне застосовувати до розглядуваних правовідносин правові норми, визначені у вказаних нормативно-правових актах. Відповідно до п.п. 2, 5, 6, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» уцьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 2) виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; 5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; 6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; 11) плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. У ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні), виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є, зокрема, суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку. Обов`язки індивідуального споживача визначені у ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до них, серед іншого, відносяться обов`язки укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) співвласники зобов`язані: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 3) використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; 4) додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; 5) виконувати рішення зборів співвласників; 6) забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; 7) відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; 8) додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; 9) забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. За вимогами ст. 322 Цивільного Кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підстави звільнення від доказування визначені ст. 82 ЦПК України. [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями договору купівлі-продажу та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, доданими до матеріалів справи. Факт передачі на баланс Комунального підприємства «Житлосервіс», зокрема, будинку [ADDRESS] підтверджується актом від 01 серпня 2007 року, відомістю наявності житлових будинків, копії яких додані до матеріалів справи. Рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради № 96 від 01 серпня 2012 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді» Комунальне підприємство «Житлосервіс» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з управління житловими будинками комунального житлового фонду; з утримання та ремонту житлових будинків комунального житлового фонду, утримання прибудинкових територій; вивезення твердих побутових відходів, що підтверджується копією вказаного рішення, доданого до матеріалів справи. Мета створення і діяльності Комунального підприємства «Житлосервіс» зазначено у Статуті підприємства та у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується копіями вказаних документів, доданих до матеріалів справи. Перелік послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій Комунального підприємства «Житлосервіс» затверджено рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради від 16 червня 2010 року № 63 та від 22 грудня 2010 року № 133, що підтверджується копією відповідного переліку, доданою до матеріалів справи. Згідно довідкиКомунального підприємства «Житлосервіс», доданої до матеріалів справи, за адресою квартира [ADDRESS] на [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Сума заборгованості з надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території встановлена з довідки та розрахунку Комунального підприємства «Житлосервіс», доданої до матеріалів справи. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлювались рішеннями виконавчого комітету Ізяславської міської ради № 114 від 14 жовтня 2014 року та № 46 від 10 квітня 2018 року «Про встановлення тарифів Комунальне підприємство «Житлосервіс» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», що підтверджується копіями вказаних рішень, доданими до матеріалів справи. Суду також були надані обґрунтування вартості одного квадратного метра площі. [PERSON] подала до суду письмові пояснення, у яких зазначила, що ніяких послуг від позивача не отримувала, повідомила, що з 2016 року фактично проживає по [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] ніким на використовується, зауважила, що позивач не надав суду доказів надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачка не подала заперечень щодо встановлених тарифів та нарахованої суми заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. На підтвердження своїх доводів про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території позивач надав суду копії нарядів-завдань із зазначенням найменувань робіт, інформацією про їх виконання та вартість за 2018 - 2020 роки. Крім того, позивач надав суду копію журналу вихідної кореспонденції, згідно якого [PERSON] 27 квітня 2012 року направлявся примірник договору про надання послуг з додатками та пропозиція підписати такий договір, однак вказана пропозиція залишилась без належного реагування з боку [PERSON] . Суд прийшов до висновку, що власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг. Крім того, стаття 322 ЦК України покладає на власника майна тягар його утримання. Зокрема власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки належна на праві власності [PERSON] квартира розташована у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг за утримання будинку та прибудинкової території, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежить від того, проживає власник у цій квартирі чи ні. Аналогічний висновок містится у Постанові КЦС ВС від 10 грудня 2018 року у справі № 638/11034/15-ц, Постанові КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц. Для звільнення від оплати за комунальні послуги особа повинна у встановленому порядку відмовитись від таких послуг та не здійснювати фактичного користування ними, а не посилатися лише на відсутність договору та неналежну якість послуг. Аналогічна позиція міститься у Постанова КЦС Верховного суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц. Відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного-процесуального кодексу України: при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Окрім цього в ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено: висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території у сумі 4669 грн. 52 коп. Позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати, які складаються зі сплаченого при подачі позову судового збору. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються зі сплаченої суми судового збору у сумі 2102 грн.

Outcome: approved