Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

10 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з вказаним позовом, згідно якого просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем [PERSON] , 03 жовтня 2019 року, який зареєстрований цього ж дня виконавчим комітетом Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про що було внесено актовий запис за № 8. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що від цього шлюбу в них народились діти: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. На протязі вже тривалого часу шлюбні відносини між ними фактично припиненні, вони не проживають разом, з дітьми Відповідач взагалі не спілкується. На даній підставі подальше проживання та збереження шлюбу вважає неможливі, так як суперечить її інтересам. Ухвалою від 16 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала і просила його задовольнити. Просить відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, вирішено розглядати справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 03 жовтня 2019 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про що цього ж дня було складений актовий запис за № 8, що підтверджено відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 жовтня 2019 року (а.с.6). У даному шлюбі в сторін народились діти: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України,у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При цьому суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем заявлено вимогу щодо повернення дошлюбного прізвища « [PERSON] ». Згідно поданої заяви та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved