Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 02.08.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що 02.08.1997 року складено відповідний актовий запис №1197, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08.07.1999 року. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача відсутні спільні інтереси з жінкою, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Стверджує, що на даний час вони фактично припинили подружні відносини, існування сім"ї залишається формальним, оскільки примирення між ними не можливе, просить строк для примирення подружжя, передбачений ст.111 Сімейного кодексу України, не призначати з огляду на те, що це буде суперечити інтересам як його так і відповідача. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 13.12.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження /а.с.15/. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася. При цьому, подала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 02.08.1997 року між [PERSON] до [PERSON] зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що 02.08.1997 року складено відповідний актовий запис №1197, що підтверджується\~повторно виданим\~свідоцтвом про\~одруження серії\~ [NUMBER] \~від 08.07.1999\~року /а.\~с. 5/. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами по народження / а. с. 6-7/. 10.09.2021 року між [PERSON] до [PERSON] укладено договір про поділ майна подружжя / а. с. 8/. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося, через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують, припинили вести спільне господарство, почали проживати окремо один від одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю сторони не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved