Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

15 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути з [PERSON] у якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої останньому внаслідок хуліганських у розмірі 90 000 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 08.01.2021 року, о 16-00 годині, відповідач [PERSON] , під час своїх протиправних дій, вчинив дрібне хуліганство, у відношенні позивача висловлювався нецензурною лайкою, чим спричинив йому моральну шкоду. Факт незаконних протиправних дій відповідача та його вини підтверджується постановою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2021 року, де останнього визнано винним за ст. 173 КУпАП України. Після образ зі сторони відповідача висловлених в його сторону в публічному місці, позивач перебував в стані емоційного пригнічення та тривалий час відчував страх за особисту безпеку. Внаслідок вказаного протиправного діяння зі сторони відповідача він переніс стрес, була спричинена моральна шкода, яка полягала у фізичних та психологічних стражданнях. Враховуючи, вищевикладене просить стягнути з відповідача 90 000,00 гривень моральної шкоди. Позивач [PERSON] , до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить такого. Судом встановлено, що згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №214/913/21 від 02 квітня 2021 року, встановлено, що 08.01.2021 року о 16-00 год. [PERSON] перебуваючи у дворі будинку [ADDRESS] , висловлювався у відношенні [PERSON] нецензурною лайкою, чим вчинив дрібне хуліганство та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. (а.с.7-8). Положенням ч.4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, обставини, встановлені в постанові суду додатковому доказуванню не підлягають. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. При цьому, суд, керується роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до п.3 якої під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п.5 цієї постанови визначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справи про відшкодування моральної шкоди підлягають наступні обставини: чи підтверджується факт заподіяння моральної шкоди чи фізичних страждань немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі оцінюється заподіяна моральна шкода. Згідно з п.9 цієї Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як встановлено в ході судового розгляду справи, 08.01.2021 року об 16-00 год. [PERSON] перебуваючи у дворі будинку [ADDRESS] , вчинив відносно [PERSON] дрібне хуліганство, а саме: висловлювався в його адресу нецензурною лайкою. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2021 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн. Постанова набрала законної сили 13.04.2021 року. Позивач, внаслідок діяння зі сторони відповідача переніс стрес, після образ в його сторону в публічному місці він перебував в стані емоційного пригнічення, тривалий час відчував страх за особисту безпеку, розуміючи свою незахищеність від протиправних посягань, призвело до порушення звичного способу життя, до необхідності нераціонально використовувати свій час та життєві ресурси. Свої моральні страждання, пов`язані з фактом умисного протиправного діяння відповідача, позивач оцінює в розмірі 90 000,00 гривень. Таким чином, установивши, що позивачу було завдано хуліганськими діями відповідача збитків, вина, якої підтверджується постановою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2021 року має право на відшкодування моральної шкоди. Враховуючи вищезазначені обставини, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає співмірною моральним стражданням позивача суму в розмірі 10 000 грн. З огляду на вищенаведене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з наведеним, з відповідача на користь позивача належить стягнути 100,88 грн. судового збору. (сплачений судовий збір 908 грн. х суму задоволеного позову 10 000 грн. / на загальну суму позову 90 000 грн. = 100,88 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial