Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що 26.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 239169, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Управління активами», яке, зі змісту виконавчого напису, є правонаступником ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованості в загальній сумі 43 874,51 грн. Позивач вказує на відсутність будь-яких договірних відносин із стягувачем, в тому числі, заснованих на нотаріально посвідченому правочині, відсутності будь-яких вимог з боку вказаного кредитором у виконавчому написі особи, математичній некоректності поданого до нотаріусу розрахунку заборгованості, що, як окремо, так і за своїм сукупнім значенням унеможливлює видачу виконавчого напису нотаріусом виходячи з приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та, у зв`язку з цим, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 239169, вчинений приватним Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 26.06.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Управління активами» заборгованості за договором в загальній сумі 43 874,51 грн. Ухвалою суду від 14.12.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників. Судом встановлено наступні обставини. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 26.06.2021 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 239169, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Управління активами», якому ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 року відступило право вимоги за кредитним договором № 3944745 від 22.12.2020 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , суми заборгованості в загальному розмірі 43 874,51 грн., з них: 14 844,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 29 005,51 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 25 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Напис вчинено на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відповідно до ст.ст. 87-88 закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний пункт внесено в зміст переліку документів на підставі п.2 «Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662. («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявлених позивачем вимог, суд виходить з передбачених положеннями ст. 2 ЦПК України принципів цивільного судочинства, що полягають, зокрема, у змагальності сторін , диспозитивності. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд звертає увагу, що за викладених позивачем обставин на підтвердження заявлених вимог, які полягають у фактичній відсутності виниклих договірних правовідносин між сторонами, саме відповідачем, без надмірного процесуального обтяження, об`єктивно могли доводитись відомості на спростування зазначених доводів позивача, доведення обставин укладення з особою нотаріально посвідченого кредитного договору. За таких обставин, суд позбавлений можливості з`ясувати необхідні для правильного застосування ст.ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» питання: чи існувала заборгованість узагалі; чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладене, суд вважає необхідним задовольнити позов.

Outcome: approved