Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернувся в суд із позовом до [PERSON] , в якому просив суд зменшити розмір аліментів, стягнутий судовим наказом Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року до розміру однієї чверті заробітку (доходу), стягнути з відповідача аліменти на одну дитину в розмірі однієї чверті заробітку (доходу). Свої вимоги обґрунтовує тим, що судовим наказом Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/9195/20-ц з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти в розмірі однієї третини частини заробітку (доходу), не менше п`ятдесяти відсотків, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання дитини, сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 25.02.2020 року до досягнення дітей повноліття. Натомість, як зазначає позивач, [PERSON] з 2007 року іі по теперішній час проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Зазначений факт, за його словами, підтверджується актом депутат Боярської міської ради [PERSON] . Таким чино, враховуючи той факт, що старший син досяг віку, з якого він сам може визначити місце свого проживання та проживає із позивачем, позивач має право на зменшення суми аліментів, які були стягнуті відповідно до судового наказу, а відтак просив зменшити розмір аліментів до розміру 1/ 4 заробітку (доходу), стягнути з відповідача аліменти на одну дитину в розмірі однієї чверті заробітку (доходу). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику. 01.11.2021 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , у якому вона зазначила, що не заперечує щодо зменшення розміру аліментів з 1/ 3 частини до 1/ 4 частини від доходу заробітку на утримання меншого сина, оскільки старшим сином було досягнуто повновліття. Стосовно доводів позивача щодо того, що старший син проживає разом із позивачем, відповідач заперечувала, зазначивши, що він весь час проживав разом із нею, а акт депутата Боярської міської ради [PERSON] про спільне проживання старшого сина і позивача, вважає безпідставним, оскільки цим депутатом було складено два акти, зокрема і такий, відповідповідно до якого старший син проживає і з матір`ю, тобто такі які суперечать один одному. За таких обставин, відповідач вважає даний акт недостовірним та неналежним доказом. Тому просила суд, відмовити у задоволенні позовних вимог, крім зменшення розміру аліментів до 1/ 4 частини, але не з тих підстав, що зазначає позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що судовим наказом Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі однієї третини частини заробітку доходу, не менше п`ятдесяти відсотків, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання дитини, сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 25.02.2020 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5). Відповідно до акту депутата Боярської міської ради VII скликання Києво-Святошинського району Київської області від 10.06.2020 року, з 2007 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [PERSON] , про що свідчать і сусіди (а.с. 4). Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається, позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на тій підставі, що старший син проживає разом із ним, про що свідчить акт депутата Боярської міської ради [PERSON] про їх спільне проживання. Однак, при подачі відзиву, відповідач також подала до суду зокрема акт депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] від 21.02.2020 року про те, що відповідач проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, але є її власником, має двох дітей, які проживають з нею та перебувають на її утриманні : [PERSON] , 2003 р.н. [PERSON] , 2010 р.н., про що свідчать сусіди. Згідно акту депутата Боярської міської ради Фастівського району Київської області [PERSON] від 20.07.2021 року, ним було складено акт про те, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом із своїми дітьми: [PERSON] та [PERSON] , які знаходяться на її повному матеріальному утриманні та забезпеченні. Станом на 19.07.2021 року батько [PERSON] сплачує аліменти на молодшого сина та відмовляється сплачувати аліменти на старшого сина на період його навчання у вищому навчальному закладі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, поданих сторонами, вважає за необхідне зазначити, що позивач не надав до суду належних доказів того, що старший син проживає разом із ним, зокрема акт про їх спільне проживання (позивача і старшого сина), суд вважає неналежним доказом, оскільки депутатом, яким було підписано цей акт, було складено два акти, які суперечать один одному, а відтак не можуть вважатися належними доказами у справі. Однак, беручи до уваги той факт, що старший син [PERSON] , 2003 року народження, під час розгляду даного провадження у суді досягнув повноліття та те, що відповідач, у зв`язку із досягненням сином повноліття, не заперечує щодо задоволення позовної вимоги про зменшення розміру аліментів з 1/ 3 частини від доходу до 1/ 4 частини від доходу на утримання дітей, а саме залишити стягнення аліментів на утримання молодшого сина [PERSON] в розмірі 1/ 4 частини від доходу і до повноліття сина, щомісячно.

Outcome: partial