Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що вона перебувала у\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем.Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час донька проживає разом з позивачкою та навчається у Криворізькому державному педагогічному університеті на заочній формі навчання з 15.09.2020 року. Строк закінчення навчання 30.06.2024 рік. Крім того, вона є студенткою 3 курсу денної форми навчання Криворізького факультету Національного університету «Одеська юридична академія» на контрактній основі. Термін навчання: з 01.09.2019 року по 30.06.2023 рік. У зв`язку з викладеним, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 3000 грн. щомісячно від усіх видів доходу відповідача, до закінчення навчання, а також понесені судові витрати. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони по справі 07.07.2001 року зареєстрували шлюб, який було розірвано 31.08.2010 року (а.с. 11,12). Від шлюбу сторони по справі мають доньку [PERSON] . (а.с. 10). На даний час, [PERSON] є студентом 3 курсу Криворізького факультету Національного університету «Одеська юридична академія» за спеціальністю «Право». Термін навчання: з 01.09.2019 року по 30.06.2023 рік. Форма навчання денна (а.с. 15). А також вона є студенткою 2 курсу Криворізького державного педагогічного університету, факультету - іноземних мов. Термін навчання для здобуття ступеня «бакалавр» по 30.06.2024 рік. Форма навчання заочна (а.с.16). [PERSON] мешкає разом з матір`ю, що свідчить про те, що донька перебуває на утриманні позивачки (а.с. 14). Статтею 198 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із\~ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Як зазначено у\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. За положеннями ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146\~Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, позивачкою надані докази того, що донька знаходиться на її утриманні, однак вона не спроможна надати належне матеріальне забезпечення для повноцінного навчання доньки. Пояснень та заперечень зі сторони відповідача, відомостей щодо його матеріального стану та стану його здоров`я до суду стороною відповідача не надано. Приймаючи рішення, суд керується ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексі України, згідно якої суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких, обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольни та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Щодо вимог позивача про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 1200,00 грн., що підтверджується договором про надання правничої (правової) допомоги від 20.09.2021 року, Додатком 1 до договору, Актом прийому-передачі наданих послуг від 22.09.2021 року та квитанцією №0.0.2273860334.1 від 20.09.2021 року (а.с. 22-25, 26, 27-28, 29). Вказані витрати у зв`язку із задоволенням позовних вимог підлягають компенсації позивачу стороною відповідача. Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. У зв`язку з викладеним, аналізуючи в сукупності надані докази, що містяться в письмових матеріалах справи, суд доходить висновку, що подана заява є обґрунтованою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до\~ст.430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved