Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просив встановити факт, що сертифікат серії ЧН № 0194885 на право на земельну частку (пай) розміром 4,44 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» с. Полісся Городнянського району Чернігівської області, виданий 07 червня 2000 року на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31.05.1996 року № 199 [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Полісся Городнянського району Чернігівської області. А також просив визнати за ним право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» (с. Полісся Городнянського району Чернігівської області), розміром 4,44 га в умовних кадастрових гектарах, яке належало за життя [PERSON] на підставі сертифікату серії ЧН № 0194885 на право на земельну частку (пай), виданого Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області на підставі рішення № 199 від 31.05.1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15.08.1996 року за № 255, в порядку спадкування за законом після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] померла баба позивача по лінії батька - [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом зі своїм сином, батьком позивача - [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входило право на земельну частку (пай) розміром 4,44 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в колективній власності КСП «Червона Зірка» (с. Полісся Городнянського району Чернігівської області). Після смерті [PERSON] її рідний син [PERSON] прийнято спадщину померлої матері. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після смерті батька позивача приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В.А. була заведена спадкова справа. Нотаріусом було виявлено, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0194885, виданий 07 червня 2000 року після смерті [PERSON] , і це позбавляє позивача оформити спадщину в нотаріальній конторі. Також при огляді документів було виявлено, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0194885 прізвище баби позивача значиться як « [PERSON] » замість « [PERSON] », а по батькові « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для позивача юридичне значення, оскільки дозволяє спадкоємцю реалізувати своє право на спадкове майно. Зазначені обставини стали причиною звернення позивача з позовом до суду. Ухвалою від 17 вересня 2021 року суд відкрив загальне позовне провадження у зазначеній справі (а.с.32-34). У судове засідання позивач повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, при подачі позову до суду клопотав про розгляд справи у його відсутності (а.с.7,83). Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігвської області Неволько В.А. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.62). Представник відповідача по справі - Городнянської міської ради Чернігівської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання за № 03-09/1372 від 04.10.2021 про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.41-42). За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У випадку відсутності законних підстав для задоволення позову, суд, вправі не прийняти визнання позову відповідачем та, оцінивши наявні докази постановити рішення про відмову у задоволенні позову. Визначившись з правовідносинами і нормою права, яка підлягає до цих правовідносин, оцінивши письмові докази, вивчивши документи, суд підстав для задоволення позову не знаходить. Судом встановлено, що [INFO] у віці 87-ми років у селі Полісся Городнянського району Чернігівської області померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 01 від 18.01.1996, наведене узгоджується із даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджено, шо [PERSON] народився [INFO] у селі Жабчичі Городнянського району Чернігівської області, у книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено запис за № 150 від 24.11.1959 року. Його мати - [PERSON] (а.с.17). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2015 року встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Полісся Городнянського району Чернігівської області (а.с.19-20). З дослідженого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.11.2017 року виконавчим комітетом Поліської сільської ради Городнянського району Чернігівської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 76-ти років у селі Олексіївка, Гомельського району Гомельської області, про що складено відповідний актовий запис за № 05 від 28.11.2017 року (а.с.23). З досліджених в судовому засіданні довідок за № 429 від 22.06.2015 року та № 428 від 22.06.2015 року, виданих виконавчим комітетом Поліської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , станом на день її смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею, станом на день її смерті, був зареєстрований її син [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), [PERSON] , який помер [INFO] , фактично прийняв спадщину своєї матері - [PERSON] , яка померла[INFO] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] народився [INFO] у селі Полісся Городнянського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 6 від 11.07.1976 року. Батько: [PERSON] (а.с.13). Довідка за № 385 від 29.12.2017 року, видана виконавчим комітетом Поліської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, свідчить, що [PERSON] , який помер [INFO] , станом на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб в будинку не значиться (а.с.24). Позивач як син є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до копії спадкової справи № 270/2017, яка надана приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. (а.с.64-74), до майна померлого [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа. Позивач прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Однак належними доказами, які б були допустимими не підтверджується, що до спадщини [PERSON] , померлого [INFO] увійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,44 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» с. Полісся Городнянського району Чернігівської області. Так, на підтвердження спадкового майна суду надано копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0194885 на ім"я [PERSON] , який виданий 07 червня 2000 року (а.с.22). Відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів, наданих відділом у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 24.11.2021 за № 9-25-0.25-783/34-21, встановлено, що у Списках членів КСП „Червона зірка" для розпаювання землі і основних фондів [PERSON] не зазначена (а.с.59-60). А книга видачі (а.с.61) щодо сертифкату серії ЧН № 0194885 містить відмітку, що такий сертифікат 14.06.2000 року отриманий [PERSON] і саме ця громадянка включена у Додатковий список за протоколом від 29.02.2000 (а.с.85) членів КСП „Червона Зірка", які були помилково не включені та ново-прибулих членів КСП для отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай). Такий список засвідчений старостою А.В. Пошенко , поданий позивачем та не передавався у встановленому Законом порядку територіальним органом Держземкадастру. Підтвердити факт належності документа, який фактично не існував за життя, суд підстав не знаходить. Таким чином, не доведено, що право на пай увійшло 18 січня 1996 року до спадщини первинного спадкодавця - [PERSON] , а тому таке право не може бути спадщиною, відкритою [INFO] після смерті [PERSON] . Так, статтею 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З аналізу зазначених норм права можна зробити висновок про те, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа, дієздатність якої не припинена внаслідок смерті, має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. У випадку, якщо особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай) і не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, не зверталася до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку чи до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП, вважається, що за життя така особа не реалізувала свого права на земельну частку. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Правовідносини, щодо паювання виникли до набрання чинності ЦК України. У справі, що є предметом цього судового розгляду, відсутні докази, що [PERSON] була членом КСП „Червона зірка", яке отримало державний акт на право колективної власності. Її дієздатність припинилась в момент смерті [INFO] . За життя вона не оскаржувала та, відповідно, не вирішувала питання про виділення їй земельної частки (паю) і про включення її до списків, і про видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права на земельну частку (пай). Встановивши, що за життя [PERSON] не набула права на земельну частку (пай), суд прийшов до висновку, що її спадкоємцю [PERSON] таке право не перейшло від часу її смерті, а отже відповідне право не увійшло і до спадщин [PERSON] , яке спадкує [PERSON] . З цього суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову. Вказаний правовий висновок є сталим у судовій практиці Верховного Суду. Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed