Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що 11.07.2017 року його дядько [PERSON] , [INFO] , який постійно проживав останнім часом в [ADDRESS] , пішов з приміщення Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О. Гербачевського, де перебував з метою лікування, та до цього часу не повернувся, його теперішнє місце перебування невідоме. З метою подальшого оформлення спадкових прав заявник просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця с. В. Деревичі Любарського району Житомирської області безвісно відсутнім. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримав та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що у [PERSON] була грижа і його завели в лікарню на обстеження, лікар сказав оперувати. За словами заявника, його брат відлучився буквально на п`ять хвилин, а коли повернувся, то [PERSON] вже не було. В той вечір шукали дядька до темна та пошуки позитивних результатів не дали, а тому одразу звернулися до поліції. З метою пошуку [PERSON] на стовпах у тому районі, де зник дядько, клеїли оголошення про його зникнення з фотозображенням, два чи три рази ходили на впізнання трупа, але дядька серед тих людей не було. [PERSON] додав, що останні чотири роки [PERSON] проживав із його братом - [PERSON] . Заявник стверджує, що у дядька, крім нього та його брата і племінниці, інших родичів немає, зокрема нічого не відомо про дітей дядька. Представник заінтересованої особи - Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що є рідним братом заявника та 12.07.2017 року він разом з дядьком [PERSON] пішли на обстеження до лікаря в обласну лікарню ім. Гербачевського. Обстеження затягнулось, лікар радив робити операцію, видаляти грижу. Дядько думав, як вказує свідок, що його здадуть в будинок пристарілих. Були випадки, що дядько зникав, але його знаходили, зокрема, на Богунії. За словами [PERSON] , у той день дядька шукали до 21 год., але пошуки позитивних результатів не дали, після чого зателефонували до поліції, на що останні повідомили, що почнуть пошуки через три дні. Пізніше була заведена розшукова справа Свідок приїжджав на впізнання, навідувався до психлікарні, будинку пристарілих, однак дядька знайти не вдалося. Крім цього свідок вказав, що [PERSON] останні п`ять років проживав з ним, інколи виїжджав у м. Чуднів. На момент зникнення у дядька з родичів був він, заявник та рідна сестра свідка. Наскільки відомо свідку, у дядька був син [PERSON] , який проживав з колишньою дружиною дядька в Любарському районі в с. В. Деревичі. Про наявність інших дітей свідку нічого не відомо та він не чув від дядька, щоб той кудись планував поїхати. У дядька не було родичів за кордоном. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що заявник її сусід, знайомі давно, ще з 80-х років. [PERSON] приходиться дядьком заявника та [PERSON] , проживав разом з ними приблизно менше 10 років тому, однак близько останніх 3-4 років свідок [PERSON] ніде не бачила. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.11.2012 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем виконкому Карповецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області, яким все своє майно він заповів своїм племінникам - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Як вбачається із витягу з кримінального провадження №12017060020003764 від 12.07.2017, Житомирським ВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування за фактом зникнення [PERSON] , [INFO] , який 11.07.2017 року о 18 год. 30 хв. вийшов з приміщення Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського за адресою: м. Житомир, вул. Ч. Хреста, 3 та по даний час не повернувся, із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України. З відповіді КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради від 19.02.2020 року слідує, що гр. [PERSON] в період з 12.07.2017 року по 19.02.2020 на стаціонарному лікуванні не перебував. Також з листа КП «Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради від 24.02.2020 №333 вбачається, що [PERSON] , 1937 р.н., в період із 12.07.2017 по теперішній час за медичною допомогою не звертався та на стаціонарному лікуванні не перебував. У період з 01.01.2020 року по теперішній час гр. [PERSON] на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради не перебував, за медичною допомогою не звертався, про що свідчать наявні у матеріалах справи відповіді КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області місце проживання [PERSON] із 30.12.1991 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, у листі-відповіді від 17.08.2021 №66 Карповецького старостинського округу Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області зазначено, що гр. [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] до 2012 року. З 2012 року місце проживання та перебування [PERSON] невідоме. Відділ ДРАЦС у м. Житомирі Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомив суд листом від 15.10.2021, що в архіві відділу не виявлені актові записи про народження дітей [PERSON] . У свою чергу із наданого відділом актового запису про шлюб слідує, що шлюб [PERSON] із [PERSON] розірвано у 1988 році. З наявної у матеріалах справи відповіді Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 15.01.2021 року на звернення [PERSON] вбачається, що на даний час проводяться необхідні слідчо-оперативні (розшукові) дії з метою встановлення можливого місця перебування (проживання) [PERSON] . Працівниками СВ Житомирського СВ було направлено ряд запитів в медичні установи м. Житомира, прикордонну службу тощо, проте позитивних відповідей отримано не було. Згідно зі статтею 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За змістом ч. 7 статті 19, ч. 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17 підтверджено та наголошено на правових позиціях стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17, де зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Верховний Суд також вказав, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 Цивільного кодексу України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18). З наданих заявником доказів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , за останнім відомим місцем проживання не з`являється з липня 2017 року, відомості про його місцезнаходження відсутні, вжиті заходи щодо його розшуку не дали можливості встановити місцеперебування останнього, разом з тим заявник зацікавлений у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою з метою подальшого оформлення спадкових прав. За таких обставин, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] та наявність підстав для її задоволення. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що за змістом статті 309 ЦПК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що ухвалив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. На підставі викладеного вище, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи,

Outcome: approved