Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

27.07.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська транспортна логістична компанія» до [PERSON] про повернення коштів, спалчених за попереднім договором оренди нерухомого майна та стягнення збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.12.2019 року між ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» та [PERSON] уклали попередній договір оренди нерухомого майна. Відповідно до п.1.1. предмет договору є зобов`язання в майбутньому в строк, обумовлений п.6.1. цього договору, укласти і належним чином оформити договір оренди (передати за плату на певний строк у користування нерухоме майно для здійснення господарської діяльності) нерухомого майна, зазначеного у п.1.2. договору : майном є офісне приміщення, що розташоване за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 146,3 кв.м., яке належить орендодавцю згідно пайової участі в фінансуванні будівництва № 1017/304-34(р) від 23.03.2007 року. Відповідно до п.1.3. договору, передача майна за актом приймання-передачі здійснюється у строки, передбачені цим договором, відповідно до основного договору оренди майна, укладеного між орендодавцем та орендарем. Відповідно до п.2.2. договору, сторони домовились, що проведення ремонтних робіт, з метою приведення майна у стан, відповідно до якого орендар буде мати змогу здійснювати свою господарську діяльність здійснюється за рахунок орендодавця. Відповідно до п.2.4. договору, з метою підтвердження намірів відносно наступного укладання основного договору , з метою забезпечення виконання взаємних обов`язків за цим договором та в рахунок сплати майбутньої орендних платежів за основним договором, орендар на протязі трьох банківських днів після підписання цього договору, сплачує суму у розмірі 81928,00 грн., вказана сума має статус авансу за основним договором. Відповідно доп.5.2. договору, орендодавець свідчить, що майно до цього часу нікому не продано, не подаровано, не відчуженно будь-яким способом третім особам, не є предметом судового спору, вільно від боргів, не належить до утримання, не заставлено, не забудовано, під арештом (забороною) та під податковою заставою не знаходиться, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не внесена, та не має права обмеження та сервітуту, не передано в оренду/суборенду. Відповідно до п.5.4.. у разі неукладання основного договору за ініціативою орендодавця, останній зобов`язаний повернути орендарю протягом трьох банківських днів з дати, встановленої п.6.1. договору, суму авансу, отриману згідно з п.2.3. договору. Відповідно до п.2.4. договору, позивач на протязі трьох банківських днів після підписання цього договору, сплатив суму у розмірі 82000,00 грн., а відповідач отримав вказану суму, що підтверджується власноручним написом відповідача у розділі 9. Позивач, з метою подальшого укладання основного договору вказаного приміщення сплатив ТОВ «Завод Стеко» відповідно до договору постачання № 34 від 22.01.2020 суму у розмірі 46000,00 грн. за поставку та установку металопластикових вікон, за які відповідно до п.2.2. попереднього договору. повинен був розраховуватись орендодавець. Так, як основний договір не уклався 01.03.2020 року з вини орендодавця, у зв`язку з відсутності зареєстрованого у передбаченому порядку права власності, то відповідно до п.5.3. договору відповідач зобов`язаний повернути позивачу грошові кошти, які отримала в рахунок сплати майбутніх орендних платежів за основним договором у розмірі 82000,00 грн., а також суму збитків у розмірі 46000,00 грн., які позивач поніс у зв`язку із неможливістю укладання з вини відповідача основного договору. Ухвалою суду від 05.04.2021 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.. Відповідачу надсилалась копія ухвали від 05.04.2021 року, якою встановлено строки на подання заяв по суті справи. Відповідно до вимог ст. 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, що підтверджується поштовим повідомлення від 22.06.2021 року, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 09.12.2019 року між ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» та [PERSON] уклали попередній договір оренди нерухомого майна. Відповідно до п.1.1. предмет договору є зобов`язання в майбутньому в строк, обумовлений п.6.1. цього договору, укласти і належним чином оформити договір оренди (передати за плату на певний строк у користування нерухоме майно для здійснення господарської діяльності) нерухомого майна, зазначеного у п.1.2. договору : майном є офісне приміщення, що розташоване за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 146,3 кв.м., яке належить орендодавцю згідно пайової участі в фінансуванні будівництва № 1017/304-34(р) від 23.03.2007 року. Відповідно до п.1.3. договору, передача майна за актом приймання-передачі здійснюється у строки, передбачені цим договором, відповідно до основного договору оренди майна, укладеного між орендодавцем та орендарем. Відповідно до п.2.2. договору, сторони домовились, що проведення ремонтних робіт, з метою приведення майна у стан, відповідно до якого орендар буде мати змогу здійснювати свою господарську діяльність здійснюється за рахунок орендодавця. Відповідно до п.2.4. договору, з метою підтвердження намірів відносно наступного укладання основного договору , з метою забезпечення виконання взаємних обов`язків за цим договором та в рахунок сплати майбутньої орендних платежів за основним договором, орендар на протязі трьох банківських днів після підписання цього договору, сплачує суму у розмірі 81928,00 грн., вказана сума має статус авансу за основним договором. Відповідно до п.5.2. договору, орендодавець свідчить, що майно до цього часу нікому не продано, не подаровано, не відчуження будь-яким способом третім особам, не є предметом судового спору, вільно від боргів, не належить до утримання, не заставлено, не забудовано, під арештом (забороною) та під податковою заставою не знаходиться, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не внесена, та не має права обмеження та сервітуту, не передано в оренду/суборенду. Відповідно до п.5.4.. у разі не укладання основного договору за ініціативою орендодавця, останній зобов`язаний повернути орендарю протягом трьох банківських днів з дати, встановленої п.6.1. договору, суму авансу. Отриману згідно з п.2.3. договору. Відповідно до п.2.4. договору, позивач на протязі трьох банківських днів після підписання цього договору, сплатив суму у розмірі 82000,00 грн., а відповідач отримав вказану суму, що підтверджується власноручним написом відповідача у розділі 9. Позивач, з метою подальшого укладання основного договору вказаного приміщення сплатив ТОВ «Завод Стеко» відповідно до договору постачання № 34 від 22.01.2020 року суму у розмірі 46000,00 грн. за поставку та установку металопластикових вікон, за які відповідно до п.2.2. попереднього договору, повинен був розраховуватись орендодавець. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Системний аналіз статті 635 Цивільного кодексу України та статті 182 Господарського кодексу України свідчить про те, що єдиним зобов`язанням сторін за попереднім договором є зобов`язання укласти основний договір у певний строк (термін), обумовлений таким попереднім договором. Ухилення від такого укладення є порушенням цього зобов`язання, однак якщо факт ухилення судами не встановлено, а сторони в обумовлений строк (термін) основний договір не уклали або одна зі сторін не направила іншій стороні пропозицію про його укладення, таке зобов`язання вважається припиненим. При цьому згідно з частиною 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Таким чином, будь-які зміни умов попереднього договору (у тому числі щодо строку його дії, предмета оренди, розміру орендної плати тощо) можуть бути погоджені сторонами виключно у межах строку дії договору. Таким чином, оскільки основний договір, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам чинного законодавства, сторонами у справі укладений не був, сплачена відповідачу сума гарантійного платежу є авансом та підлягає поверненню позивачу. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи викладене, оскільки основний договір не укладався з вини орендодавця, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська транспортна логістична компанія» обґрунтованими та такими, що повністю знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська транспортна логістична компанія» грошові кошти, які сплачено за попереднім договором оренди нерухомого майна у розмірі 82000,00 грн. та понесені збитки у розмірі 46000,00 грн, а разом 128000,00 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved