Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував у шлюбних відносинах з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мелітопольського міськрайоного суду від 29.09.2015 шлюб між сторонами було розірвано. З серпня 2015 року їхня неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з позивачем, а у зв`язку з тим, що в мировому порядку сторони не дійшли згоди щодо місця проживання їхньої дитини, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 02.12.2018 встановлено місце проживання дитини разом з батьком - позивачем по справі. Тобто дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, відповідач коштів на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання, призначене на 11.01.2022 на 09.30 годину, не з`явилася, конверт з судовою повісткою та іншими документами, направлений за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, повернувся до суду, причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини неявки, відзив на позовну заяву не подавала, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 23.01.1993 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 83 /а.с.9/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.05.2010, актовий запис № 545 /а.с.10/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 вересня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано, рішення набрало законної сили 12 жовтня 2015 року /а.с.11/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2018 року визначене місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Постановою Запорізького апеляційного суду від 06.03.2019 рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2018 року по цій справі залишено без змін. Відповідно вказане рішення суду набрало законної сили 06.03.2019 /а.с.12-16/. Відповідно до довідки № 1793 від 09.09.2021, виданої Костянтинівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] , 1972р.н., проживає в [ADDRESS] та має на утриманні неповнолітню доньку - [PERSON] , 2010 р.н., яка проживає разом з батьком /а.с.26/. Таким чином, судом встановлено, що дитина проживає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, судом встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, малолітня дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча є працездатною та має можливість надавати допомогу на утримання дитини, розмір аліментів, який зазначений в позовних вимогах, гарантований законом, є мінімально рекомендованим розміром аліментів, а отже є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та таким, що дасть змогу утримувати дитину належним чином, а тому вказані вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд також вважає за можливе допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, на підставі ст. 430 ЦПК України. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач звернувся до суду з позовом у 2021 році. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 270 гривень 00 копійок. Оскільки, позивач при звернені до суду звільнений від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved