Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Журавненська ОТГ Стрийського району Львівської області, у якій просить: встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , Сертифікату на право земельної частки (паю) серії ЛВ №11112 від 31.05.1997, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №433, площа земельної ділянки 1,27 умовних кадастрових гектарів, виданого на ім`я [PERSON] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну ділянку (пай) на території Монастирецької сільської ради площею 1,27 умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11112 від 31.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.1997 року №332. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла його двоюрідна сестра [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та право на земельну частку (пай). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила, тому спадкування відбулося за законом. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) після смерті [PERSON] йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документів на майно. Крім цього, наявна розбіжність у імені спадкодавця у правовстановлюючих документах, а саме: « [PERSON] » та « [PERSON] ». Встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу Сертифіката серії ЛВ №11112 від 31.05.1997 необхідно для отримання змоги належним чином оформити спадщину після її смерті. Відповідач та третя особа правом на подання відзиву і пояснень відповідно не скористалися. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згідний. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім цього, у заяві зазначив про відсутність на час розгляду справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даного позову. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано заяву про долучення до матеріалів справи документів, слухання справи за його відсутності та підтримання позову (а.с.49). Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за його відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.42). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.41). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.40). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.09.2021 прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.35-36). Ухвалою підготовчого засідання від 11.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.46-47). Ухвалою судового засідання від 14.01.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.52). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується Архівною довідкою Центрального державного історичного архіву України (м.Львів) №К-338 від 23.11.2020 (а.с.11). Відповідно до ухвали Монастирецької сільської ради народних депутатів ХІ сесії ІІ демократичного скликання від 28.03.1997, затверджено список осіб, які мають право на середню земельну частку, у якому, зокрема, зазначена [PERSON] (а.с.14-19). Згідно з довідкою відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.03.2021, у Книзі реєстрації сертифікатів на права на земельну частку (пай) по Монастирецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №11112 від 31.05.1997 на [PERSON] , реєстраційний №433. Площа земельної ділянки 1,27 умовних кадастрових гектари. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 30.05.1997 №332 (а.с.12). [PERSON] померла [INFO] у с. Монастирець Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть від 12.10.2010 серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до заяви, зареєстрованої в реєстрі за №2273 від 21.06.2010, [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.8). Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №24060930 від 25.06.2010, встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстрована спадкова справа №49537554 (а.с.9). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 27.04.2021, встановлено факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] та визнано за [PERSON] право власності на будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.25-28). Приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу 12.05.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке він має намір успадкувати (а.с.7). Відповідно до довідки Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, [PERSON] , яка проживала за адресою [ADDRESS] померла [INFO] та [PERSON] є одна і та сама особа (а.с.50). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючих документах імені спадкодавиці, що ставить під сумнів належність їй правовстановлюючого документа, через що позивач позбавлений можливості юридично оформити спадщину у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання цього права нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені в пунктах 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до положень статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1\~статті 1265\~ЦК України\~передбачено,\~що у п`яту чергу\~право на\~спадкування за\~законом мають\~інші родичі\~спадкодавця до\~шостого ступеня\~споріднення включно,\~причому родичі\~ближчого ступеня\~споріднення усувають\~від права\~спадкування родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Приписами частин 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.1997 №332 зареєстровано сертифікат серії ЛВ №11112 від 31.05.1997 на земельну частку (пай) розміром 1,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Монастирецької сільської ради. Водночас, наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, доповнюють один одного, відповідають критеріям належності та допустимості, переконливо свідчать про те, що [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою, відтак наявні обґрунтовані підстави для встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу Сертифіката серія ЛВ №11112 від 31.05.1997. Суд зазначає, що встановлення зазначеного факту породжує для\~позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час смерті належало право на земельну частку (пай) площею 1,27 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Монастирецької сільської ради, про що їй видано сертифікат серії ЛВ №11112 від 31.05.1997. З огляду на дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] та [PERSON] входять до п`ятої черги спадкоємців за законом, інших спадкоємців першої - четвертої черги, які б претендували на спадщину, не встановлено. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , про що свідчать подана ним нотаріусу у строк, встановленим законом, заява про прийняття спадщини та рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 27.04.2021. Водночас, [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв і не претендує на неї, що вбачається з поданої ним заяви, в якій він позов визнав повністю. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай), розміром 1,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Монастирецької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної сестри [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1265, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved