Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Підгорний Б.Б., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 78477 грн. 04 коп., 3% річних у розмірі 2555 грн. 52 коп., інфляційні витрати у розмірі 5907 грн. 71 коп. та судовий збір у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі зареєстровані в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з єдиною централізованою системою опалення та є споживачами послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг у відповідачів за період з 01 лютого 2017 року по 30 вересня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 78477 грн. 04 коп., на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 2555 грн. 52 коп., інфляційні витрати у розмірі 5907 грн. 71 коп. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від суду від 08 листопада 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву. 10 січня 2022 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до канцелярії суду подана заява, в якій вони просили застосувати строк позовної давності до вимог позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання, посилаючись на те, що позивачем пропущений встановлений ст.257 ЦК України трирічний строк позовної давності, у зв`язку з чим вимоги щодо нарахування заборгованості до листопада 2018 року не підлягають задоволенню, оскільки сплив строк позовної давності. Крім того, просили відмовити у задоволенні позовних вимог щодо нарахування 3 % річних від простроченої суми та індексу інфляції за час прострочення, нарахованої позивачем за період з 01 жовтня 2018 року по 01 листопада 2020 року, посилаючись на те, що за умови подавання стороною у спорі зави про застосування спеціальної позовної давності, встановленої ст. 258 ЦК України до позовних вимог не застосовується загальна позовна давність. Також просили суд виключити з кола відповідачів - [PERSON] , [INFO] , з огляду на те, що заборгованість позивачем нарахована за період з лютого 2017 року по вересень 2021 року, тобто за період, коли [PERSON] була неповнолітньою та не несла обов`язку зі сплати за комунальні послуги. 11 січня 2022 року представником позивача надано до суду додаткові розрахункові відомості. Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Лещенко С.О., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява, в якій просять суд розглядати справу за їх відсутності та застосувати строк позовної давності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. За вказаною адресою: [ADDRESS] відкрито обліковий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно з наданих позивачем доказів, заборгованість відповідачів за вказані вище послуги за період з 01 лютого 2017 року по 30 вересня 2021 року складає 78477 грн. 04 коп., на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 2555 грн. 52 коп., інфляційні витрати у розмірі 5907 грн. 71 коп. Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП "ХТМ") та споживачами, які отримують ці послуги. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Положеннями ч.1 ст.10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Приписами ст. 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 87 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Матеріалами справи підтверджено, що КП «Харківські теплові мережі» надавало відповідачам зазначені вище послуги, відповідачі їх одержували і не відмовився від них у встановленому законом порядку, отже в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідачі, частково визнаючи позовні вимоги, просили застосувати строки позовної давності до вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що позовна заява подана до суду 04 листопада 2021 року, беручи до уваги, що позивачем без поважних причин пропущений строк позовної давності, тому позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, з урахуванням строків позовної давності у відповідачів є заборгованість за період з 01 жовтня 2018 по 30 вересня 2021 року у розмірі 58248 грн. 52 коп. З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 лютого 2017 року по 30 вересня 2018 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском трирічного строку позовної давності. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення з відповідача [PERSON] , [INFO] , тобто яка у період з лютого 2017 року по вересень 2021 року, за який позивачем нарахована заборгованість, була неповнолітньою. Положеннями ст. 64 ЖК України встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Частиною 1 ст. 34 ЦК України встановлено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Також, спірні правовідносини не підпадають під вимоги ст.33 ЦК України, якою передбачено цивільна відповідальність неповнолітньої особи. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «ХТМ» до [PERSON] не підлягають задоволенню. Разом з тим, на підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належним чином не виконували обов`язок щодо повної та своєчасної оплати послуг з централізованого опалення, у зв`язку з чим у останніх виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Суд приходить до висновку, що стороною позивача підтверджено неналежне виконання відповідачами обов`язку щодо сплати коштів за отримані послуги з централізованого опалення, тому вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності обґрунтованими. Також, відповідачам на підставі ст.625 ЦК України здійснено індексацію боргу, нараховані 3% річних у розмірі 2555 грн. 52 коп. та інфляційні витрати у сумі 5907 грн. 71 коп. При цьому, твердження відповідачів з приводу того, що нараховані позивачем 3% річних та інфляційні витрати не підлягають задоволенню, оскільки відповідачами до винесення судом рішення подано клопотання про застосування спеціальної позовної давності, передбаченої ст. 258 ЦК України, тому загальна позовна давність у даному випадку не застосовуються є необґрунтованими, з огляду на таке. Положеннями ч.2 ст.625 ЦК України встановлений обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності споживача за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України. Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційні витрати складають 5907 грн. 71 коп.; інфляційні витрати складають 2555 грн. 52 коп. Враховуючи, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу не є штрафними санкціями та в даному випадку не застосовується положення ст. 258 ЦК України, у зв`язку з чим суд вважає, що суми нарахувань проведено в межах позовної давності та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони нараховані на виниклу заборгованість. Відповідно до положень ст.ст. 541, 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь - кого з них окремо. За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за опалення і гарячу воду з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у загальному розмірі 66 711 грн. 75 коп. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 2270,00 грн., сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч.1 ст.141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі в сумі 1741 грн. 77 коп., стягнувши їх з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках по 580 грн. 59 коп. з кожного. На підставі викладеного і

Outcome: partial