Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

12 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права на земельні ділянки у порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що [INFO] в м. Миколаєві померла його мати [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . ЇЇ смерть була зареєстрована Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації смертей 04 січня 2011 року було зроблено актовий запис за №01, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема до складу спадщини увійшло право власності на дві земельні ділянки, наданні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, а саме: земельна ділянка № 1 площею 16,48 га, кадастровий номер земельної ділянки 4821785600:04:000:0024, та земельна ділянка № 2 площею 0,52 га, кадастровий номер земельної ділянки 4821785600:04:000:0024, загальною площею 17 га, право власності на які було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія МК №028108, виданим 25 червня 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №25 та на право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 вересня 2001 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори у спадковій справі №279/01, зареєстрованого в реєстрі за №1027, право особистої власності на будинок зареєстроване 09 жовтня 2001 року Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації в книзі №2 за записом №152, що підтверджується відповідним штемпелем на правовстановлюючому документі - Свідоцтво про право на спадщину за законом. За життя [PERSON] склала заповіт, який 14 жовтня 2003 року було посвідчено секретарем Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та 11 листопада 2005 року зареєстровано в Спадковому реєстрі за №37822721, яким визначила [PERSON] та його сестру [PERSON] в рівних частинах спадкоємцями на вище зазначене належне їй майно. У встановлені законом строки та порядку [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, про що подали відповідні заяви державному нотаріусу Веселинівської державної нотаріальної контори. Після витоку 6 місяців позивач звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з чим нотаріус вказала на те, що обом спадковим земельним ділянкам присвоєно один і той же кадастровий номер, що суперечить ст. ст. 1 та 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», та поставила вимогу про надання правовстановлюючих документів на земельні ділянки. У зв`язку з цим було проведено відновлення меж земельних ділянок та їх реєстрацію в Державному земельному реєстрі, в ході чого було уточнено площу земельної ділянки № 1 та присвоєно земельним ділянкам нові кадастрові номери, а саме: площу земельної ділянки № 1 було змінено з 16,48 га на 16,4806 га, а кадастровий номер 4821785600:04:000:0024 змінено на 4821785600:04:000:0614 та земельній ділянці № 2 площею 0,5200 га кадастровий номер 4821785600:04:000:0024 змінено на 4821785600:04:000:0613. В травні 2017 року позивач знову звернувся до нотаріуса та надав нові документи, нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовив йому посилаючись на те, що надані витяги не містять будь - якої інформації про належність спадкодавцю земельних ділянок. Про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус 16 травня 2017 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Миколаєві померла [PERSON] , про що 04.01.2011 року Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за №01, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на дві земельні ділянки, наданні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, а саме: земельна ділянка № 1 площею 16,48 га, кадастровий номер земельної ділянки 4821785600:04:000:0024, та земельна ділянка № 2 площею 0,52 га, кадастровий номер земельної ділянки 4821785600:04:000:0024, загальною площею 17 га, право власності на які було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія МК №028108, виданим 25 червня 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №25 та на право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 вересня 2001 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори у спадковій справі №279/01, зареєстрованого в реєстрі за №1027, право особистої власності на будинок зареєстроване 09 жовтня 2001 року Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації в книзі №2 за записом №152, що підтверджується відповідним штемпелем на правовстановлюючому документі - Свідоцтво про право на спадщину за законом. За життя [PERSON] склала заповіт, який 14 жовтня 2003 року було посвідчено секретарем Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та 11 листопада 2005 року зареєстровано в Спадковому реєстрі за №37822721, яким визначила [PERSON] та його сестру [PERSON] в рівних частинах спадкоємцями на вище зазначене належне їй майно. Відповідно до довідки виконавчого комітету Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області №550 від 26.04.2011 р. видана [PERSON] в тім, що [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] з 1960 року по [INFO] . Знята з реєстраційного обліку, як померла. За цією ж адресою разом з померлою на момент її смерті ніхто не зареєстрований і не проживав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , де в графі батьки зазначено: мати - [PERSON] /а.с.19/. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00018426223 від 26 липня 2017 р. [PERSON] , 01 жовтня 1977 року уклала шлюб з [PERSON] , про що Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області складено відповідний актовий запис №23. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище - « [PERSON] » /а.с.20/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , 14 березня 2000 року розірвали шлюб, про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №135. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с. 21/. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , де в графі батьки зазначено: мати - [PERSON] /а.с.12/. Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] (мати - син), [PERSON] та [PERSON] (мати - донька). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Матеріалами спадкової справи № 71/2011 заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що була витребувана судом віддержавного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, встановлено, що в матеріалах спадкової справи наявні заяви від [PERSON] та [PERSON] , про прийняття спадщини. Також в спадковій справі знаходиться дублікат заповіту від 14.10.2003 року, посвідчений секретарем Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Чорній Л.А., зареєстрований в реєстрі за №48, відповідно до якого [PERSON] заповіла свою земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 17,00 га, яка належить їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК №028108 виданого Веселинівською районною державною адміністрацією 02 червня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №25 та житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] заповіла [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №2159540 від 11.11.2005 року, заповіт [PERSON] був зареєстрований в реєстрі за №37822721. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №26832071 від 04.05.2011 року, дублікат заповіту [PERSON] був зареєстрований в реєстрі за №51094243. Відповідно до довідок відділу у Веселинівському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №02-17/226 та №02-17/225 від 12.05.2017 р. з яких вбачається, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №028108 від 02.06.2003 р. зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за №25 та виданий Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, [PERSON] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, було сформовано витяг з Державного земельного кадастру за допомогою програмного забезпечення, в результаті чого уточнено кадастровий номер земельної ділянки з 4821785600:04:000:0024 на 4821785600:04:000:0614, уточнено площу земельної ділянки з 16,48 га до 16,4806 га, про що вказано у витязі за №НВ-4803392982017 від 12.05.2017 року та уточнено кадастровий номер земельної ділянки з 4821785600:04:000:0024 на 4821785600:04:000:0613, про що вказано у витязі за №НВ-4803392752017 від 12.05.2017 року. Постановою від 16 травня 2017 р. державний нотаріус Євстратова О.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину 2-х земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 16.4806 га, кадастровий номер 4821785600:000:0614, та площею 0,52 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0613, розташованих на території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області посилаючись на те, що надані витяги не містять будь - якої інформації про належність спадкодавцю земельних ділянок. Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. [INFO] в м. Миколаєві померла [PERSON] , про що 17 липня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за №2961, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] /а.с.32/. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С. 19 липня 2016 р. та відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №64079860, №64083726, №64080805, №64084972, №64085932, №64082197 від 22.07.2016 р., вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли її діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частці кожний. Отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 18 січня 2017 року звернулися до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про виділ частини земельної ділянки в натурі. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області №472/56/17 від 19 жовтня 2017 р., яке набрало законної сили 28.11.2017р. позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, [PERSON] , про виділ частини земельної ділянки в натурі - задоволено.Виділено в натурі [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , 1/2 частку зі складу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,5200 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0613, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, Широколанівська сільська рада, у відповідності до першого варіанту судової земельно-технічної експертизи № 125-054 від 11 серпня 2017 року та доданого до нього Плану розподілу земельної ділянки (Додаток №1) та виділити в користування співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] частину земельної ділянки площею - 0,2600 га, в тому числі: площа під охоронною зоною ЛЕП -10кВ - 0,0430 га. Виділено в користування співвласника [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , частину земельної ділянки площею - 0,2600 га, в тому числі: площа під охоронною зоною ЛЕП -10кВ-0,0430 га. Лінія розділової межі для даного варіанту розділу пройде: - від нижнього лівого кута фасадної межі точки 1 вправо в бік точки 4 довжиною - 22,075м; - поворот вверх до задньої торцевої межі довжиною -131,11м; - поворот вправо вздовж задньої торцевої межі до точки 3 довжиною -20,865м. Під`їзд до ділянок, що виділяються, по ґрунтових дорогах уздовж фасадної межі, а також по дорозі загального користування уздовж задньої торцевої межі відповідно до графічного зображення (Додаток №1). Виділено в натурі [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , 1/2 частку зі складу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 16,4806 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0614, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, Широколанівська сільська рада, у відповідності до першого варіанту судової земельно-технічної експертизи № 125-054 від 11 серпня 2017 року та доданого до нього Плану розподілу земельної ділянки (Додаток №2), та виділити в користування співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] частину земельної ділянки площею - 8,2403 га, в тому числі: площа під охоронною зоною газопроводу - 4,7301 га. Виділено в користування співвласника [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , частину земельної ділянки площею -8,2403 га, в тому числі: площа під охоронною зоною газопроводу - 4,7301 га. Лінія розділової межі для даного варіанту розділу пройде: - від нижнього правого кута фасадної межі крапки 2 вверх в бік крапки 1 довжиною - 222,22м; - поворот вліво до лівої бокової межі довжиною - 370,82м; поворот вверх до задньої торцевої межі крапки 4 довжиною - 222,22м; поворот вправо від точки 4 точки 1 довжиною - 370,82. Під`їзд до ділянок, що виділяються, по ґрунтових дорогах уздовж фасадної межі, а також по дорозі загального користування земель державної власності уздовж задньої торцевої межі відповідно до графічного зображення (Додаток №2). З метою виконання рішення суду 12 грудня 2017 року всіма учасниками справи було спільно замовлено Технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після виготовлення якої відповідачі звернулися до Державного земельного кадастру та здійснили реєстрацію поділу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 16,4806 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0614, відповідно до виділених судом у користування часток. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про державний земельний кадастр», якою регулюються особливості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку у разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж: у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається; у Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок. На виконання цих вимог закону Державним кадастровим реєстратором запис про земельну ділянку загальною площею 16,4806 га та її кадастровий номер 4821785600:04:000:0614 було скасовано, та відкрито нові Поземельні книги на дві земельні ділянки, які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки загальною площею 16,4806 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0614, а саме: 1) на земельну ділянку площею 8,2403 га, якій присвоєно кадастровий номер 4821785600:0743, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.09.2021 10:09; 2) на земельну ділянку площею 8,2403 га, якій присвоєно кадастровий номер 4821785600:04:000:0744, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.09.2021 10:03. Разом з тим, після внесення змін до Державного земельного кадастру відповідачі до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно не звернулися та своє право спільної часткової власності на виділену їм в користування земельну ділянку не зареєстрували. Крім того, відповідачами не було зареєстровано зміни у Державному земельному кадастрі щодо поділу земельної ділянки площею 0,5200 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0613, яка формально залишається в їхньому спільному користуванні. Відсутність реєстрації права спільної часткової власності на виділені відповідачам земельні ділянки перешкоджає позивачу в оформленні права власності на успадковані та виділені йому судом у користування земельні ділянки. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивач прийняв спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить йому з часу її відкриття. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, тому суд прийшов до переконання про задоволення позову.

Outcome: approved