Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

19 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 18 липня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 510. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 04 листопада 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2021 року за клопотанням відповідача [PERSON] сторонам надано строк для примирення до 20 січня 2022 року та зупинено провадження по справі до закінчення строку для примирення. Позивач у судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без її участі, позовні просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява в якій відповідач зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 18 липня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 510, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 липня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 вересня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Згідно ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, строк наданий судом для примирення не зберіг родини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що сторонам було надано строк, протягом якого останні не досягли примирення, позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, а відповідач про цього не заперечує. За таких обставин, подальше збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, зміст правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved