Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», вказавши, що 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за №18185 вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором в сумі 20192,91 гривні. Вказуючи, що з наданих нотаріусу документів не вбачалось, що заборгованість була безспірною, а сам виконавчий напис був вчинений поза строками позовної давності, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за №18185. Ухвалою суду від 25.02.2021 року заяву представника позивача [PERSON] Рясної А.В. про забезпечення позову повернуто позивачеві. Ухвалою суду від 25.02.2021 року позовну заяву залишено без руху. 16.03.2021 року представником позивача усунуті недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 18.03.2021 року заяву представника позивача [PERSON] Рясної А.В. про забезпечення позову повернуто позивачеві. Ухвалою суду від 31.03.2021 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Клопотання представника позивача про витребування доказів залишено без задоволення. Ухвалою суду від 14.04.2021 року заяву представника позивача [PERSON] Рясної А.В. про забезпечення позову залишено без задоволення. Ухвалою суду від 20.05.2021 року заяву представника позивача задоволено та витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 20.05.2021 року заяву представника позивача [PERSON] Рясної А.В. про забезпечення позову залишено без задоволення. 24.05.2021 року відповідач направив до суду відзив на позовну заяву разом з клопотанням про зменшення витрат на правову допомогу. 05.07.2021 року до суду надійшли витребувані докази. Ухвалою суду від 28.07.2021 року заяву представника позивача [PERSON] Рясної А.В. про забезпечення позову задоволено та забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в сумі 19542,91 гривні. 03.08.2021 року представник позивача направила до суду додаткові письмові докази. Ухвалою суду від 05.08.2021 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В ході розгляду справи були задоволені клопотання представника позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції. 18.01.2022 року представник позивача направила до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника наполягаючи на задоволенні позову у повному обсягу з огляду на надані в судових засіданнях пояснення. Також додатково зазначила про вчинення виконавчого напису нотаріусом з порушенням законодавства через відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, через відсутність засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, засвідченої стягувачем копії письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості та доказів направлення боржнику письмової вимоги про усунення порушення, що узгоджується з постановою Верховного Суду у справі № 910/13233/17 від 29.01.2019 року. Відповідач та треті особи без самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, також не направили письмових пояснень щодо позову та відзиву. Інших заяв чи клопотань сторонами не заявлялось та судом не вирішувалось. При дослідженні наданих учасниками справи документів судом встановлено наступне. 14.04.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №401605684, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 9127,66 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0.1% річних з датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісійної винагороди за надання (інформації) виписок за рахунком - 15.04.2016 року. Таким чином, [PERSON] отримала кредит для сплати/часткової сплати товарів згідно з переліком, що вказаний у специфікації №401605684 від 14.04.2014 року в листі-гарантії до цього договору від 14.04.2014 року у загальній сумі 8580 гривень шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ТОВ «Студія краси та здоров`я», та зобов`язалась сплатити страховий платіж, комісійну винагороду банку. Згідно з випискою з особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , станом на 11.03.2020 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» становить 19542,91 гривні, з яких 8367,09 гривень заборгованість по кредиту, 8975,82 гривень заборгованість по відсоткам та комісіям, 2200 гривень плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості. Оплати за кредитним договором №401605684 від 14.04.2014 року не поступали на поточний рахунок в АТ «Альфа-Банк». 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис за №18185 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №401605684 від 14.04.2014 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1 від 21.06.2016 року є ТОВ «Кредитні ініціативи», правонаступником якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №16-01/19/1 від 16.01.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно з виконавчим написом, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року. Сума заборгованості становить 19542,91 гривні, з яких 8367,09 гривень прострочена заборгованість по кредиту, 3052,05 гривні прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 5923,77 гривні строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 2200 гривень строкова заборгованість за штрафами і пенею. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 650 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 20192,91 гривні. Дата набрання виконавчим написом законної сили (дата внесення відомостей у реєстр нотаріальних дій) - 14.08.2020 року. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 1 рік. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. від 04.09.2020 року №62952350 відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису №18185 від 14.08.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 20192,91 гривні. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. від 09.09.2020 року №62952350 звернуто стягнення на доходи боржника та направлено копію постанови для виконання - ТОВ «Лонга-Форм». З отриманих судом відомостей від Житомирського обласного державного нотаріального архіву, станом на 24.06.2021 року документи нотаріуса ЖМО [PERSON] за 2020 рік до нотаріального архіву на зберігання не передавалися. Представником позивача також була надана відповідь від Міністерства юстиції України про те, що з 25.02.2021 року діяльність приватного нотаріуса Горая О.С. припинена на підставі наказу Мінюсту та наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25.05.2021 року. Під час розгляду справи суд виходять з таких норм законодавства. Згідно з ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису, як нотаріальна дія, полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку оперативно реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц, пр. 14-84цс19). Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Вчинення виконавчого напису нотаріусом відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, згідно з постановою ВС від 23.01.2018 року по справі №310/293/15. Суд також погоджується з доводами представника позивача щодо невизнання суми заборгованості, оскільки при вчиненні виконавчого напису не було встановлено порядок нарахування заборгованості та її сукупний розмір. Окрім цього, виконавчим написом встановлений період стягнення заборгованості з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року, натомість, як виконавчий напис вчинено лише 14.08.2020 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, оскільки строк дії договору сплинув 15.04.2016 року. Згідно з п.п. 3.3. п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як зазначала ВП ВС у постанові від 02.07.2019 року №916/3006/17, кредитним договором не встановлений інший строк позовної давності, а отже до вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність - три роки з дня виникнення права вимоги. За таких обставин, у первісного стягувача ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги виникло з 15.05.2014 року. За обставин, встановлених судом, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, оскільки кредитором не доведено безспірність нарахованих сум, а також виконавчий напис вчинено поза межами строку позовної давності, тому суд прийшов до висновку про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Представником позивача в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правничої допомоги від 22.09.2020 року, акт здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 15.02.2021 року на загальну суму 5000 гривень та довідку, згідно з якою 17.02.2020 року [PERSON] на користь Рясної А.В. сплачено обумовлену винагороду адвоката в сумі 5000 гривень. Як вбачається з акту здачі-прийняття виконаних робіт, адвокатом Рясною А.В. виконані попереднє оцінювання матеріалів та надання усної консультації та роз`яснення із правових питань на загальну суму 700 гривень, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини та формування правової позиції, консультування на загальну суму 1050 гривень, запит про отримання копій документів на загальну суму 1050 гривень, підготовку заяв та клопотань в сумі 700 гривень та складання позовної заяви на суму 1500 гривень. Загалом вартість послуг становить 5000 гривень. Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки при зверненні з позовом, представником позивача зазначена вартість витрат на правничу допомогу в сумі 5000 гривень була підтверджена відповідними доказами, тому заперечення відповідача щодо неспівмірності розміру витрат на правничу допомогу не знаходять свого підтвердження через відповідність як наявних процесуальних документів, так і відповідних розрахунків, суд приходить до висновку, що вказаний розмір витрат на правничу допомогу співмірний зі складністю справи та підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved