Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

У березні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просило суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 11 травня 2011 року в розмірі 5970,62 грн. та судовий збір. Позовні вимоги мотивовано тим, що за кредитним договором б/н від 11 травня 2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] померла. На день смерті її заборгованість за кредитним договором становила 5970,62 грн. Оскільки [PERSON] \~та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , позивач просив стягнути з них заборгованість за кредитним договором у розмірі 5970,62 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче\~\~судове засідання. 07 липня 2020 року відповідачем [PERSON] надано до суду відзив в якому остання зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано до суду доказів наявності будь-якого майна та його вартості, що належало б спадкодавцю [PERSON] та яке можна віднести до складу спадщини. На день відкриття спадщини [PERSON] не належало на праві власності будь-яке майно. Квартира, в якій остання була зареєстрована належала на праві власності відповідачу [PERSON] . На підставі наказу голови суду № 02-03/28 від 03 березня 2021 року про відрахування зі штату судді [PERSON] у зв`язку зі смертю, 17 березня 2021 року було проведено повторний автоматичний розподіл справи № 638/3441/18 та 18 березня 2021 року вказану справу передано на розгляд судді Поволяєвої О.В. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче\~\~судове засідання. В судові засідання представник позивача та відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. Причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 11 травня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н за яким остання отримала кредит в розмірі 3400,00 грн., з подальшим його збільшенням до 3900,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20 лютого 2016 року. 24 липня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» направило до Десятої Харківської державної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців. Листом № 22-32/02-14 від 08 серпня 2017 року Десята Харківська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08 серпня 2017 року № 48679703 ніхто зі спадкоємців із заявами про прийняття або відмову від спадщини після померлої [INFO] [PERSON] до нотаріуса не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № б/н від 11 травня 2011 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , станом на 19 лютого 2016 року, відповідно якого заборгованість складає 5970,62 грн. 21 жовтня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» направив лист-претензію на ім`я відповідачів про повернення заборгованості. З копії довідки Житлово-будівельного кооперативу «Зарниця-2» № 70 від 09 лютого 1998 року та реєстраційного посвідчення Харківського міського бюро технічної інвентаризації № 1 від 12 березня 1998 року вбачається, що квартири [ADDRESS] , та в якій за життя було зареєстровано місце проживання померлої [PERSON] , на праві власності належить відповідачу [PERSON] з 12 березня 1998 року. З витребуваної судом спадкової справи № 512/2017, заведеної на підставі зазначеної вище претензії кредитора (ПАТ КБ «Приватбанк»), з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13 липня 2021 року вбачається, що заповіти чи спадкові договори за життя померлої [PERSON] не видавалися, з заявами про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа, окрім вказаної вище спадкової справи № 512/2017, заведеної на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк», не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. До спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Під час розгляду справи судом не встановлено наявність, об`єм та вартість спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] та не встановлений факт прийняття спадщини відповідачами, зважаючи на що суд приходить до висновку про необґрунтованість позову. Зважаючи на те, що судом відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, було проведено ряд дій щодо встановлення об`єму та вартості майна, одержаного у спадщину після смерті [PERSON] , за результатами яких дані щодо прийняття будь-ким спадщини після смерті останньої не встановлено, а позивачем не надані докази, на підтвердження того, яке саме майно відповідачами одержано у спадщину після смерті [PERSON] та яка його вартість, підстави для задоволення позову про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 11 травня 2012 року у розмірі 5970,62 грн. відсутні.

Outcome: dismissed