Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

08 липня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить зобов`язати Вітовський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з належного йому рухомого та нерухомого майна, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Стягнути з відповідачів судовий збір у сумі 908,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 10 серпня 2007 року відповідно до заяви позичальника №nkxrRX10860035 ним у акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») отримано строковий кредит у сумі 13200,00 грн. на строк 24 місяці з 10 серпня 2007 року по 10 серпня 2009 року, для придбання рухомого майна - квадроциклу, який відповідно до умов знаходиться у заставі Банку. Про що, було складено акт про передачу заставленого майна на відповідальне зберігання від 02 серпня 2010 року. Зазначив, що на сьогодні не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» . При зверненні 14 вересня 2020 року до Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зі скаргою на дії державного виконавця йому було повідомлено, що за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 28253868 з виконання виконавчого листа виданого Заводським районним судом м. Миколаєва у справі №2-5635 06 червня 2011 року про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 33103,98 грн.. Під час виконання накладено арешт на майно боржника, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 серпня 2011 року. 29 грудня 2011 року державним виконавцем прийнято процесуальне рішення щодо завершення виконавчого провадження №28253868 на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла в 2011 році, шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. Рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду. На сьогодні через арешт позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому майном. Нині захист його прав, як власника рухомого та нерухомого майна можливий лише шляхом скасування заборони на це майно. На сьогодні Вітовський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перейменовано на Шевченківський відділ ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідачем - Шевченківським відділом ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у встановлений законом строк направлений відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №28253868 з виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Миколаєва по справі № 2-5635 від 06 червня 2011 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 33103,98 грн., під час здійснення виконання рішення накладено арешт на майно боржника, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 серпня 2011 року. 29 грудня 2011 року державним виконавцем прийняте процесуальне рішення щодо завершення виконавчого провадження №28253868 на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) в редакції 2011 року (у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу або майно на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів)), шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. Зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документу стягувачові на підставі пункту 2 частини 1 статті 47, статті 50 Закону «наслідки завершення виконавчого провадження» не передбачені підстави для зняття арешту з майна. Виконавче провадження №28253868 знищене згідно з пунктом 1-2 Розділу 11 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року № 1829/5, у зв`язку з закінченням терміну його зберігання. Оскільки, зняти арешт з майна боржника у разі повернення виконавчого документа на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2011 року) не передбачено статтею 50 вказаного Закону, підстави для зняття арешту боржника [PERSON] у відділу відсутні. З огляду на таке, просив відмовити у задоволенні позову. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач - Шевченківський відділ ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання свого представника не направив. Від начальника відділу до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Відділу. Відповідач - АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направив. 23 липня 2021 року від представника Банку надійшли письмові пояснення, в яких просить провадження в частині вимог позивача до АТ КБ «ПриватБанк» закрити, посилаючись на те, що станом на 23 липня 2021 року позивач не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», таким чином, з предмету спору не випливають будь-які обов`язки Банку пов`язані з вимогами позивача зняти арешт з його майна, оскільки предмет спору між ними відсутній. Крім цього. просив проводити судове засідання за відсутності представника Банку. Третя особа - приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснова Світлана Миколаївна в судове засідання не з`явилася, направила до суду листа з проханням розглядати справу без її участі, оскільки прийняте рішення жодним чином не впливає на її права та обов`язки, як державного реєстратора. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Статтею першою Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до пункту другого частини першої статті 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частинами 1 та 2 статті 321 Цивільного кодексу України). Аналогічна норма закріплена у статті 321 ЦК України. Відповідно до положень статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений строковий кредитний договір № nkxrRX 10860035 на суму 13200,00 грн. для придбання рухомого майна - квадроциклу (а.с. 11), який за умовами договору знаходиться в заставі Банку (а.с. 12). Строк дії договору 24 місяці з 10 серпня 2007 року по 10 серпня 2009 року. З огляду на інформацію АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] станом на 10 липня 2020 року не має заборгованості перед Банком (а.с. 5). Позивачу згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11 листопада 2019 року № 1006, належить земельна ділянка площею 3,1393 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823355700:11:000:0484, що розташована в межах території Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області (а.с. 14). З огляду на Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 листопада 2019 року № 188493815 право власності зареєстровано 11 листопада 2019 року (а.с. 14 зворотна сторона). Також, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08 листопада 2021 року № 283516922 у власності позивача перебуває земельна ділянка площею 3,0961 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області від 11 листопада 2019 року № 1007. Крім цього, з огляду на Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08 листопада 2021 року №283516922 реєстратором: приватним нотаріусом Красновою Світланою Миколаївною Миколаївський районний нотаріальний округ, Миколаївська область, 30 серпня 2011 року за № 34113985 накладено арешт на нерухоме майно, належне [PERSON] , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 28253868, виданий 25 серпня 2011 року, видавник: ВДВС Жовтневого РУЮ, державний виконавець відділу Огородник К.Я. (а.с. 57-59). Відповідно до Витягу про реєстрацію у державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 30 серпня 2011 року № 32767444, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 серпня 2011 року, виконавче провадження №28253868 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовтневого району Миколаївської області Огородник К.Я., накладене обтяження - арешт рухомого майна, (а.с. 9). 14 вересня 2020 року позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Огородник К.Я. (а.с. 10). Відповідно до листа начальника Вітовського районного відділу державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01 жовтня 2020 року № 33919 за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження №28253868 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 06 червня 2011 року № 2-5635 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг у сумі 33103,98 грн., накладено арешт на майно боржника, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 серпня 2011 року. 29 грудня 2011 року державним виконавцем завершено виконавче провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2011 року, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Рекомендовано звернутися до суду в питання щодо зняття арешту з майна, посилаючись на те, що зняття арешту з майна у разі завершення виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено. (а.с. 4). Відповідно до частини 1 та 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 01 січня 2013 року станом на час завершення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Разом з тим державним виконавцем визначеені законом дії не були проведені. Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінивши в сукупності наявні у справі докази та враховуючи, що за інформацією Шевченківського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавче провадження №28253868 з примусового виконання виконавчого листа №2-5635, виданого 06 червня 2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитної заборгованості, завершене та повторно на виконання до відділу виконавчий лист не надходив, станом на 10 липня 2020 року позивач не має заборгованості перед Банком, яка стала підставою для накладення арешту державним виконавцем, будь-яких претензій до божника АТ КБ «ПриватБанк» на сьогодні не має, арешт не був знятий, суд приходить до висновку про порушення права позивача на володіння своїм майном, яке підлягає поновленню шляхом скасуванням арешту, накладеного на належне йому майно. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. З огляду на те, що діями АТ КБ «ПриватБанк» жодним чином не порушені чи оспорені права позивача, та з предмету спору не випливають будь-які обов`язки Банку, пов`язані з вимогою [PERSON] , суд вважає АТ КБ «ПриватБанк» неналежним відповідачем та вважає за необхідне у задоволенні позову до АТ КБ «ПриватБанк» відмовити. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача Шевченківського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в сумі 908,00 грн. Оскільки у задоволенні позову до АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено, то вимога щодо стягнення з Банку судового збору у сумі 454,00 грн. не підлягає задоволенню.

Outcome: partial