Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

03 листопада 2021 року представник позивача Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 12518,55 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідач була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] та зареєстрована як абонент за послуги з централізованого опалення в КП «Миргородтеплоенерго», мала відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] була власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] . 11 червня 2015 року між Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Миргородтеплоенерго» та [PERSON] укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Рішенням 52 сесії 7 скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 17 від 21 лютого 2020 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргорода цілісного майнового комплексу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» та затвердження Статуту в новій редакції окрім іншого було вирішено перейменувати Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради. Відповідні зміни буле внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 лютого 2020 року. Станом на 28.10.2021 року відповідач заборгувала перед КП "Миргородтеплоенерго" за отримані комунальні послуги 12518,55 грн. за період з 21.11.2018 року по 25.02.2021 року, в зв`язку з чим представник КП "Миргородтеплоенерго" просив стягнути вказану заборгованість виходячи з положень ст.ст. 205,642 ЦК України , ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», та оскільки протягом 30 днів з часу опублікування позивачем типового публічного договору до 30 вересня 2020 року відповідач не подала заперечень щодо умов договору. Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 09 листопада 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . В судове засідання сторони не з`явилися. Представник КП "Миргородтеплоенерго" направив заяву, просив проводити розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. (а.с.44). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за останньою адресою місця проживання та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 41,43). Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 червня 2015 року між Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Миргородтеплоенерго» та [PERSON] укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (а.с. 13-14). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] до укладення договору купівлі продажу 25.02.2020, була власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] (а.с.12). Відповідач до 22.06.2020 була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (а.с.36) та була споживачем житлово-комунальних послуг. Отримувала послугу з централізованого опалення квартири [ADDRESS] безперебійно. Послуги з теплопостачання вказаної квартири надавалися з жовтня 2018 року по лютий 2020 року виконавцем послуг було ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго», а з 21 лютого 2020 року рішенням 52 сесії 7 скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 17 від 21 лютого 2020 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргорода цілісного майнового комплексу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» та затвердження Статуту в новій редакції окрім іншого було вирішено перейменувати Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради. Відповідні зміни буле внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 лютого 2020 року (а.с. 5,6), отже виконавцем послуг стало КП «Миргородтеплоенерго». 31 серпня 2020 року КП «Миргородтеплоенерго» на особистому сайті https://mte.pl.ua/ опублікував типовий публічний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (а.с. 15-20). Виконавчим комітетом Миргородської міської ради рішенням №352 від 17.11.2020 року та рішенням № 29 від 22.12.2020 року затверджено корегування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріям споживачів (а.с. 7-10). Відповідно до розрахунку боргу за спожиту теплову енергію за період з 21.11.2018 по 25.02.2021 року наданого за адресою [ADDRESS] , споживач [PERSON] заборгувала КП "Миргородтеплоенерго" 12518,55 грн. (а.с.11). Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Таким чином, договір про надання послуг з централізованого опалення є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» «Миргородтеплопенерго» надає послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з постачання теплової енергії. КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради, як виконавець послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, згідно «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гаряч води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 в 21.07.2005 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надавало Боржнику послуги з теплопостачання. Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення», послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про надання послуги з постачання теплової енергії. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з постачання теплової енергії може бути у вигляді мовчання. 31 серпня 2020 року Комунальним Підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради на офіційній сторінці «МИРГОРОДТЕПЛОЕНЕРГО» (https://mte.pl.ua/) та офіційній сторінці Миргородські міської ради (http://mvrgorod.pl.ua). опубліковано типовий публічний договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованої постачання гарячої води для його укладання всіма споживачами послуг, умови цього договору однакові для всіх споживачів та набирають чинності через 30 днів з дня йог публікації на офіційній сторінці. Оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах у боржника не виникло заперечень щодо його укладання, виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22.02.2018 року по справі №641/2634/16, постановою ВСУ від 11.11.2019 по справі №646/834/17 між КП «Миргородтеплоенерго» та [PERSON] виникли фактичні договірні відносини на підставі Типового Договору з індивідуальній споживачем. Пунктом 39 Типового Договору з індивідуальним споживачем, споживач зобов`язується оплачувати послуги в установлений Договором строк, згідно якого платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що наступає за розрахунковим періодом. Абзацом другим пункту 41 Типового Договору з індивідуальним споживачем: передбачено за наявності у споживача заборгованості за раніше отримані послуги теплопостачання, виконавець зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашенні заборгованості за послуги теплопостачання, спожиті в минулі періоди, незалежно від зазначеного у платіжному документі призначення платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтями 67, 68 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електроенергію, теплопостачання) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно положень ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою КМУ України від 08 жовтня 1992 року № 572, п. 7 зобов`язують власника та наймача (орендаря) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем прострочено сплату комунальної послуги, що призвело до порушення права КП «Миргородтеплоенерго» на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги з опалення приміщення за період 21.11.2018 року по 25.02.2021 року, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України. Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved