Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач), з вимогою: - стягнути з відповідача на користь позивача згідно квитанції №125 від 27.07.2021 кошти в сумі 14605 грн 60 коп збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 27.07.2021\~позивач вперше\~придбав нерухоме\~майно,\~а саме\~житловий будинок\~ [ADDRESS] за договором купівлі-продажу, і при його нотаріальному посвідченні помилково сплатив пенсійний збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 10 % від його вартості в загальній сумі: 14605 грн 60 коп., хоча насправді так як позивач являється учасником бойових дій сплатити було потрібно пенсійний збір лише в розмірі 1% в сумі 1460,60 грн. Так, як [PERSON] придбав житло вперше, ним була подана заява до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 14605,60 грн. Однак своїм листом від 10.08.2021 відповідач відмовив позивачу, оскільки в квитанції №125 від 27.07.2021 на суму 14605,60 грн. невірно зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків - тому в ГУ ПФУ відсутні правові підстави для повернення сплачених позивачем коштів. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 15.11.2021 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не\~подали до\~суду своїх\~заперечень проти\~розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач, через свого представника, подала до суду відзив із запереченнями проти позову. \~ \~ \~ \~Збір па обов`язкове державне пенсійне страхування в обов`язковомх порядку сплачується фізичними особами - покупцями нерухомого майна. Таким чином, нормативні акти, які б визначали обов`язок органів Пенсійного фонду України на повернення сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особами, які вперше придбали житло та порядок його здійснення відсутні. Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 не передбачає обов`язку Головного управління на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, даний обов`язок покладено на органи Казначейства, які здійснюють повернення безпосередньо за відповідною заявою платника (позивача). З урахуванням наведеного вимоги позивача, щодо зобов`язання Головного управління повернути сплачені кошти є безпідставними та необґрунтованими. Оскільки, документального підтвердження правових підстав для звільнення позивача від сплати або повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування ні у зверненнях до органів Пенсійного фонду, ні в позовній заяві надано не було, в Головного управління відсутні правові підстави для повернення сум сплаченого збору. З урахуванням наведеного, виконання вимог позивача суперечитиме чинному законодавству. Позивач відповіді на відзив не подав. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 27.07.2021\~позивач вперше\~придбав нерухоме\~майно,\~а саме\~житловий будинок\~ [ADDRESS] за договором купівлі-продажу, і при його нотаріальному посвідченні помилково сплатив пенсійний збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 10 % від його вартості в загальній сумі: 14605 грн 60 коп., хоча насправді так як позивач являється учасником бойових дій сплатити було потрібно пенсійний збір лише в розмірі 1% в сумі 1460,60 грн. Так, як [PERSON] придбав житло вперше, ним була подана заява до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 14605,60 грн. Однак своїм листом від 10.08.2021 відповідач відмовив позивачу, оскільки в квитанції №125 від 27.07.2021 на суму 14605,60 грн. невірно зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків - тому в ГУ ПФУ відсутні правові підстави для повернення сплачених позивачем коштів. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на переконання позивача він не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до вимог п.9 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року №400/97-ВР, оскільки придбав житло вперше, а тому збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, сплачений ним при укладенні договору купівлі-продажу квартири, підлягає поверненню. Вважаючи у зв`язку із цим свої права порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом. Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами. Вирішуючи спір, суд застосовує норми Порядку справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №400/97-ВР). У відповідності до абз.1 п.9 ст.1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Згідно з п.8 ст.2 Закону №400/97-ВР, об`єктом оподаткування при здійсненні операцій купівлі-продажу нерухомості є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна. Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, згідно із Законом №400/97-ВР, врегульовані Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року №1740 (далі Порядок №1740). Відповідно до п.151 Порядку №1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України. В силу вимог п.153 Порядку №1740, нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. З аналізу наведених норм вбачається, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787 (далі Порядок №787). Відповідно до абз.абз.1, 2 п.5 вказаного Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Між тим, згідно з додатком до постанови Кабінету міністрів України від 16.02.2011 №106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету», контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна» покладено на Пенсійний фонд України. Відповідно до абз.абз.5, 8 п.5 Порядку №787, подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі. За правилами п.10 Порядку №787, заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Отже, з аналізу наведених норм слідує, що умовою повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів є воля самого платника, яка виражається у подачі заяви про таке повернення. Відповідно до підп.2 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління ПФУ покладено обов`язок щодо формування (для подачі до органів Державної казначейської служби) подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано. Посилання відповідача у листі від 10.08.2021 №0200-0502-8/48315 на відсутність правових підстав для повернення позивачу коштів через те, що у квитанції №125 від 27.07.2021 на суму 14605,60 невірно зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків є неприйтятним, оскільки помилка в такій квитанції є очевидною, а правове значення має саме подання позивачем заяви про повернення коштів з бюджету, яка складається у довільній формі, але з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер), місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі. При цьому позивачем, навідмінно від квитанції №125 від 27.07.2021 вказаний дійсний ідентифікаційний номер, а тому, сплачені при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла (нерухомого майна) кошти у сумі 14605,60 грн підлягають поверненню. На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти в сумі 14605 грн 60 коп збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло, згідно квитанції №125 від 27.07.2021, а відтак позовну вимогу суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вказаний висновок грунтується на тому, що вказаний письмовий доказ та наявність його в позивача вказує на те, що саме він сплачував відповідні кошти, які безпідставно утримує в себе відповідач. Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved