Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , яка є його бабусею, до шлюбу мала прізвище « [PERSON] ». [PERSON] є рідним братом бабусі позивача, а отже є двоюрідним дідом позивача по справі. У жовтні 2016 року померла бабуся позивача [PERSON] , у жовтні 2019 року помер батько позивача [PERSON] , [INFO] помер двоюрідний дід позивача [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому у встановленому законом порядку мати позивача [PERSON] , яка діяла в інтересах позивача звернулась до державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка є спадковим майном після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори від 05.07.2021 року представнику позивача - його матері [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявником не надано документів, що підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та позивачем. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між рідним братом та сестрою підтверджується посвідкою про народження. Однак у посвідці про народження батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] , в той час як у свідоцтві про народження бабусі позивачі [PERSON] батьками вказані - [PERSON] та [PERSON] . Наявність розбіжностей у написанні прізвища їх матері ускладнює факт встановлення між ними родинних відносин як між братом та сестрою і як наслідок між позивачем та [PERSON] як між двоюрідним онуком та дідом. Оскільки бабуся та батько позивача померли, то єдиним спадкоємцем ІІ черги в порядку спадкування за законом є позивач. У зв`язку із наведеним позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що позивач є двоюрідним онуком [PERSON] . Також, просить визнати за позивачем право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 13 серпня 2021 року відкрито провадження у справі. призначено підготовче судове засідання, також витребувано з Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, зведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є рідної матір`ю позивача. [PERSON] - є рідним братом її свекрухи та двоюрідним дідом позивача. З родиною [PERSON] вони спілкувалися близько, він був одружений, його дружина померла, а дітей у них не було. За життя [PERSON] заповіту не склав, родичів у нього не було, його похованням займалась повністю вона. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що знайома з позивачем з 2006 року, оскільки товаришує з його матір`ю [PERSON] [PERSON] був двоюрідним дідом позивача. Наскільки їй відомо, у [PERSON] не було дітей, з позивачем спілкувались добре між собою. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи мається заява про розгляд справи без його участі. Скористалися правом надання відзиву в якому просили відмовити у задоволенні позову в частині визнання права власності на спадкове майно, в частині позову щодо встановлення факту родинних відносин покладались на розсуду суду. Вважають, що визнання судом права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є передчасним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які засвідчують право власності. Вважають, що позивач не позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку. Представник позивача скористався правом надання відповіді на відзив в якій зазначив, що видача свідоцтва про права на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно і якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - виникає спір, який підлягає розгляду у судовому порядку. Крім того, у позивача відсутні оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому він позбавлений можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку. Позовні вимоги вважав вмотивованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно посвідки про народження № [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.48). Батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 травня 1947 року (а.с.45). 29 березня 1967 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після шлюбу змінила прізвище з [PERSON] та [PERSON] (а.с.46). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 липня 1972 року (а.с.43). Батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 лютого 1993 року (а.с.42). [PERSON] , який є батьком позивача, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.44) [PERSON] , бабуся позивача, померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.47). [PERSON] , двоюрідний дід позивача, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.50). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 03.11.2004 року, квартира з адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що також зареєстровано Комунальним підприємством "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" від 25.11.2004 року, запис № 45 в книзі 232П-45 (а.с.34-35). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, на вказану квартиру. [PERSON] , що діяла в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, звернулася до державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після померлого [PERSON] , оскільки останній є двоюрідним дідом її довірителя. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.07.2021 року, державним нотаріусом було відмовлено представнику [PERSON] у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом після смерті його діда [PERSON] , оскільки заявником не надано документів, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та [PERSON] (а.с.54). Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналіз вищезазначених доказів у сукупності дозволяє суду дійти висновку про те, що розбіжності між прізвищами матері померлої бабусі позивача " [PERSON] " та матері померлого [PERSON] " [PERSON] " виникли в результаті помилкового перекладу прізвища з російської мови на українську та допущення описки в прізвищі, при складанні відповідних актових записів, а тому суд вважає доведеним факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що позивач є двоюрідним онуком останнього. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно позивачу для реалізації своїх спадкових прав після смерті двоюрідного діда на належне йому за життя майно, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON] . Щодо позовних вимог позивача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено судом, звертаючись до суду із даним позовом, позивач жодним чином не посилався на втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно, більше того, зазначив про наявність у нього оригіналів таких документів, про що вказав у змісті позову. Отже, суд дійшов висновку, що відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після встановлення судом факту родинних відносин, не підтверджена належними доказами, що є підставою для відмови у позові в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial