Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення житла. В обґрунтування позову зазначило, що позивач є постачальником теплової енергії у будинок, в якому знаходиться квартира відповідача. Послуги з опалення житла надавались вчасно та добросовісно. Товариство нараховувало відповідачу вартість послуг за тарифами, затвердженими відповідно до чинного законодавства, однак [PERSON] не здійснювала їх оплату. Позивач стверджує, що відповідач з листопада 2018 року по березень 2021 року має борг по оплаті наданих послуг в розмірі 36216,21 грн., в зв`язку з чим їй було нараховано 987,72 грн. пені, 3272,11 грн. інфляційних втрат та 1454,48 грн. - 3% річних. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2021 року справу було передано на розгляд судді Опалинській О.П. В зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Опалинської О.П. протоколом повторного авторозподілу від 29 вересня 2021 року справу було передано на розгляд судді Биченку І.Я. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, в направленій на адресу суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позов не визнала. Зазначила, що у неї відсутні будь-які договірні відносини з позивачем, в тому числі і щодо постачання тепла, а тому у неї відсутній обов`язок по оплаті послуг, що надає КП «Смілакомунтеплоенерго». Просила врахувати, що до 2018 року у неї були відсутні борги по сплаті комунальних послуг, а в 2018 році було збільшено тарифи, що, на її думку, вчинено незаконно. А тому, тепло в належну їй квартиру відповідач надає за завищеними тарифами, встановленими незаконними рішеннями міської ради. Вказала, що вона є пенсіонером і отримує мізерну пенсію. ЇЇ пенсії не вистачає на оплату всіх послуг. Крім того, вона постійно хворіє, перенесла кілька операцій, на що також потрібні кошти. А тому, просила в позові відмовити в повному обсязі. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області № 70 від 23.02.2018 року КП «Смілакомунтеплоенерго» було визнано виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності з 01.02.2018 року. Відповідач отримував послуги по забезпеченню житла теплом, що вбачається з актів подачі теплоносія від 01 лютого 2018 року, 16 листопада 2018 року, 01 листопада 2019 року, 09 листопада 2020 року, складених за участю представника споживача теплової енергії, згідно з якими у зв`язку з початком опалювальних сезонів у м. Смілі до будинку, в якому мешкає відповідач, КП «Смілакомунтеплоенрго» було подано теплову енергію, відповідно, 01 лютого 2018 року, 16 листопада 2018 року, 30 жовтня 2019 року та 09 листопада 2020 року. Судом оглянуто акти зняття показників засобів комерційного обліку теплової енергії, якими було зафіксовано щомісячні показники лічильника на будинок та які були складені за участю представників балансоутримувача будинку. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 463 від 20 жовтня 2017 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії у розмірі 1975,04 грн/Гкал (з ПДВ). Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 414 від 22 листопада 2018 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії у розмірі 2337,72 грн/Гкал (з ПДВ). Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 83 від 28 лютого 2019 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії у розмірі 2300,21 грн/Гкал (з ПДВ). Згідно наданого суду розрахунку позивач з лютого 2018 року по березень 2021 року нарахував [PERSON] з листопада 2018 року по березень 2021 року 36216,21 грн. боргу по оплаті наданих послуг, 987,72 грн. пені, 3272,11 грн. інфляційних втрат та 1454,48 грн. - 3% річних. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі в рішенні суду - чинним на момент виникнення спірних правовідносин). Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд. До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо. За загальними правилами, визначеними вказаним законом, виконавець послуг надає відповідний вид житлово-комунальних послуг споживачу, який їх споживає та має зворотній обов`язок щодо їх сплати за встановленими тарифами та у встановлені договором строки і порядку. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою-комунальних послуг. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із приписами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Тобто, обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з теплопостачання. Як зазначив Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2019 року у справі N686/14833/15 відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Відповідно до інформації з відділу державної реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради від 18 серпня 2021 року [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . У своїх письмових заяви відповідач не заперечувала вказаний факт, як і не заперечувала того, що отримує послуги з теплопостачання у вказану квартину. Судом встановлено, що КП «Смілакомунтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання на території м. Сміла, яким фактично надані вказані послуги до помешкання відповідача за адресою: [ADDRESS] , а тому воно правомірно розраховує на їх оплату споживачем. Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Позивачем на підставі наведених норм Закону було нараховано пеню, починаючи з 22.07.2020 року і по 22.07.2021 року. Суд зазначає, що зупинення дії частини першої статі 26 наведеного Закону згідно із Законом № 533-IX від 17.03.2020 у часі не підпадає під період, за який стягується пеня. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень викладених у п.10 ч.3ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другійстатті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. В своїх письмових поясненнях [PERSON] не заперечувала проти проведеного позивачем розрахунку, лише вказала, що нарахування за тепло здійснювалось за тарифами, які, на її думку, є завищеними, відповідно, такими, що встановлено незаконно. Суд зазначає, що оскільки рішення Смілянської міської ради, якими визначено розміри тарифів по категоріям не скасовані, вони є такими, що підлягають до виконання. А тому, суд відхиляє наведені доводи відповідача як такі, що є підставою для відмови в позові. Суд, також, відхиляє посилання відповідача як на підставу для відмови в позові на те, що у неї відсутні кошти для оплати комунальних послуг. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, чинним законодавством не встановлено право суду звільняти відповідача як від сплати боргу за комунальні послуги, так і від сплати пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних у зв`язку з невиконанням ним зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг. Крім того, у разі якщо плата за житлово-комунальні послуги більша визначеного для сім`ї обов`язкого платежу, державою запроваджено програму житлових субсидій для допомоги в оплаті цих послуг, якою могла скористатись, в тому числі, і відповідач. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved