Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Камінь-Каширської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить позбавити останніх батьківських прав відносно їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з них на користь особи, закладу, до яких буде влаштована малолітня дитина, аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , жителі с. Раків-Ліс Камінь-Каширського району, є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На профілактичному обліку служби у справах дітей [PERSON] перебуває як така, що опинилась в складних життєвих обставинах з 23 серпня 2017 року, причиною постановки на облік було те, що мати [PERSON] зловживає спиртними напоями, недобросовісно відноситься до своїх батьківських обов`язків: вихованням дитини не займається, веде сумнівний спосіб життя, неодноразово залишала дитину без догляду. Відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 9 червня 2009 року, [PERSON] , [INFO] , рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21 липня 2014 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 3 березня 2017 року, батьки позбавлені батьківських прав. [PERSON] та [PERSON] зловживають спиртними напоями, недобросовісно відносяться до своїх батьківський обов`язків: вихованням дитини не займаються, ведуть сумнівний спосіб життя. [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, але фактично вони разом не проживають довгий час. Вихованням, навчанням та розвитком дитини [PERSON] батько ніколи не цікавився та не займався. [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] до червня 2021 року із співмешканцем [PERSON] . На даний час [PERSON] проживає разом із співмешканцем [PERSON] , який, повернувшись з місць позбавлення волі, веде сумнівний спосіб життя. Працівники служби у справах дітей систематично обстежували умови проживання і виховання малолітньої [PERSON] , мати останньої неодноразово залишала малолітню дитину без нагляду. Так, 1 квітня 2019 року, 16 січня 2020 року [PERSON] була поміщена у дитяче відділення Камінь-Каширської центральної районної лікарні, у зв`язку з тим, що залишилась без нагляду батьків. У лютому 2020 [PERSON] пройшла лікування від алкогольної залежності, забрала [PERSON] з лікарні та обіцяла, що доглядатиме за дитиною, буде для неї хорошою мамою, про що написала відповідну розписку. [PERSON] неодноразово просили влаштувати дитину у дошкільний заклад с. Раків Ліс та забезпечити обстеження у лікаря. Щороку [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання нею батьківських обов`язків по вихованню дитини. Вже з грудня 2020 року [PERSON] знову почала зловживати алкоголем, в будинку збирались сумнівні компанії. 9 квітня 2021 року малолітню [PERSON] влаштовано в притулок для дітей служби у справах дітей Волинської облдержадміністрації м. Рожище у зв`язку з тим, що дитина залишилася без батьківського піклування (матері не було чотирі дні та дитиною займались інші особи). З 7 липня 2021 року [PERSON] переведено у Комунальну установу «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації» м. Ковель, де вона перебуває і зараз. Мама жодного разу не відвідувала дитину у закладах, не телефонувала, не передавала подарунків. Питання виконання відповідачкою [PERSON] батьківських обов`язків розглядалось на засіданнях виконкому Раковоліської сільської ради та комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації. Рішеннями комісії від 10 жовтня 2019 року № 48 та від 23 квітня 2021 року № 48 матір [PERSON] зобов`язано створити належні умови для проживання та виховання дитини, припинити вживання алкоголю, але протягом зазначеного часу поведінка [PERSON] не змінилася. На телефонні дзвінки, візити працівників служби у справах дітей, старости Раковоліського старостинського округу остання відповідала щоб її не турбували. Під час профілактичних бесід [PERSON] надавались рекомендації щодо виховання дитини, влаштування дитини у дошкільний заклад, надавалась гуманітарна допомога, їй надавалась можливість виправити свою поведінку. [PERSON] попереджена про відповідальність, яку нестиме за ухилення від виконання батьківських обов`язків, направлялись подання до РВП ГУНП у Волинській області про притягнення її до адмінвідповідальності за невиконання батьківських обов`язків, проте [PERSON] не усвідомлює своїх помилок, не бажає займатись вихованням своєї дитини і продовжує вести аморальний спосіб життя, залишає дитину без догляду. Всі наявні шляхи впливу на [PERSON] були вичерпані. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав і пояснила, що протягом тривалого часу відповідачі [PERSON] та [PERSON] вихованням, розвитком та матеріальним забезпеченням своєї малолітньої дитини не займаються, ухилилися від виконання батьківських обов`язків. Окрім того, представник позивача просила стягнути з відповідачів аліменти у мінімальному гарантованому розмірі передбаченому законодавством для дитини відповідного віку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися і причину неявки не повідомили, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час, дату та місце проведення підготовчого засідання. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до вимог частин 2 і 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підстави для позбавлення матері, батька батьківських прав визначені ст. 164 СК України, у відповідності до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з вимогами ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як зазначається у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд встановив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 травня 2017 року Виконавчим комітетом Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 5). У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином за дитиною не доглядають, [PERSON] зловживає спиртними напоями, [PERSON] з моменту народження дитини не відвідував її жодного разу, він проживає окремо від дитини, не цікавився вихованням і розвитком дитини, її здоров`ям, а [PERSON] неодноразово на декілька днів покидала дитину на сторонніх осіб, не вживала заходів щодо влаштування дитини до дитячого садочка, проходження дитиною медичного огляду, хоча їй неодноразово надавалась соціальна допомога та допомога, пов`язана з влаштуванням дитини у садочок. З висновку комісії з питань захисту прав дитини Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 30 листопада 2021 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки вони її вихованням, життям, здоров`ям та утриманням не цікавляться. З цього ж висновку вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] . Як вбачається з довідки Раковоліського старостинського округу № 14 Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради № 1748 від 30 серпня 2021 року, [PERSON] зареєстрована з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однак по місцю реєстрації вони не проживають (а.с. 6). Окрім того, як вбачається з характеристики Раковоліського старостинського округу № 14 Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради № 114 від 30 серпня 2021 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак постійного місця проживання не має (а.с. 10). Згідно з характеристикою Раковоліського старостинського округу № 14 Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради № 125 від 20 жовтня 2021 року, [PERSON] проживає сам по [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 18 липня 2017 року, від 30 листопада 2017 року, від 25 липня 2018 року, від 5 лютого 2018 року, від 20 грудня 2018 року, від 21 березня 2019 року у будинку по [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та малолітня [PERSON] , умови проживання: частково прибрано, запасів дитячої суміші недостатньо, а також було встановлено, що мати зловживає спиртними напоями, неналежно виховує дитину, за дитиною доглядає то співмешканець, то старша дочка, місце перебування матері [PERSON] невідоме (а.с. 12-17). З акта обстеження умов проживання від 1 квітня 2019 року по [ADDRESS] вбачається, що у будинку проживають [PERSON] , [PERSON] та малолітня [PERSON] , умови проживання: у будинку речі розкидані, їсти не приготовлено, дитина не нагодована, а мати на час обстеження перебувала у стані алкогольного сп`яніння; дитину [PERSON] було влаштовано у дитяче відділення Камінь-Каширської центральної районної лікарні (а.с. 18). Як вбачається з акта обстеження умов проживання від 1 квітня 2019 року по [ADDRESS] , дитина [PERSON] залишена сама без піклування дорослих, мати та співмешканець відсутні, їх місце перебування не відоме, на телефонні дзвінки остання не відповідала, дитину поміщено у дитяче відділення центральної районної лікарні (а.с. 20). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 18 лютого 2021 року, від 11 березня 2021 року, від 23 березня 2021 року по [ADDRESS] , за місцем проживання [PERSON] , [PERSON] та малолітньої [PERSON] встановлено, що у будинку сторонні особи, не прибрано, дитина одягнена у брудний одяг, мати неналежно виконує свої батьківські обов`язки, залишає дитину на декілька днів на співмешканця, зловживає спиртними напоями (а.с. 21-24) Згідно з актом обстеження умов проживання від 9 квітня 2021 року по [ADDRESS] , [PERSON] чотири дні не була вдома, дитина останньої [PERSON] перебуває у сусідів, за дитиною доглядає сестра або співмешканець, місце перебування [PERSON] не відоме, будинок у якому проживає разом з дитиною та співмешканцем [PERSON] закритий, із слів сусідів [PERSON] пішла у невідомому напрямку; дитину [PERSON] направлено у притулок для дітей у м. Рожище, у зв`язку з тим, що остання залишилась без батьківського піклування (а.с. 25). З повідомлення притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації від 20 серпня 2021 року № 128 вбачається, що малолітня [PERSON] перебувала у притулку для дітей з 9 квітня 2021 року по 7 липня 2021 року, за час перебування у закладі батьки жодного разу не відвідували дитину, не цікавились її життям у телефонному режимі та не надсилали ніяких подарунків (а.с. 35). Як вбачається з повідомлення Комунальної установи «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 20 серпня 2021 року № 491, [PERSON] , [INFO] , зарахована до складу вихованців центру з 7 липня 2021 року та перебуває в центрі по даний час, за період перебування дитини у закладі, батьки [PERSON] та [PERSON] жодного разу не відвідували її, не телефонували, не передавали подарунки, не цікавились життям та здоров`ям своєї дочки (а.с. 36). Окрім того, постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 24 травня 2021 року [PERSON] було визнано винуватою у тому, що вона у період часу з 6 квітня 2021 року по 9 квітня 2021 року ухилилася від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання та розвитку своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що виразилось у тому, що вона у зазначений період не піклувалася про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не готувала дитині їсти, а цим займались інші особи. Рішеннями виконавчого комітету Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 23 січня 2020 року № 5 та від 28 лютого 2020 року № 11, посилено контроль за виконанням батьківських обов`язків [PERSON] щодо дитини [PERSON] . Рішеннями комісії з питань захисту прав дитини Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області від 10 жовтня 2019 року № 48 та від 23 квітня 2021 року № 48 зобов`язано [PERSON] припинити вживання алкоголю та пройти лікування від алкозалежності у медичному закладі; створити гідні умови для проживання, утримання, виховання та розвитку дитини [PERSON] , відповідально виконувати свої батьківські обов`язки; а також попереджено [PERSON] , що у разі невиконання покладених на неї зобов`язань, буде порушено питання про позбавлення її батьківських прав (а.с. 37, 38). Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не піклуються про свою дитину, не займаються її вихованням та утриманням, не проявляють батьківської уваги та турботи про неї, тобто, фактично ухилилися від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини без об`єктивних поважних причин, а тому позовні вимоги про позбавлення їх батьківських прав підлягають до задоволення. Відповідно до ст. ст. 166, 180 СК, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] свій обов`язок по утриманню дитини не виконують, не надають будь-якої матеріальної допомоги, та беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище малолітньої дитини, суд вважає за можливе та необхідне стягувати з відповідачів аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з кожного, починаючи з 29 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, рішення суду у межах сум стягнення з кожного з відповідачів платежів аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки орган опіки та піклування в особі Камінь-Каширської районної державної адміністрації при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнений, тому з відповідачів, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в дохід держави необхідно стягнути судовий збір за дві позовні вимоги (1) майнового характеру (908 грн.) та немайнового характеру (908 грн.)) по 1816 грн. з кожного.

Outcome: approved