Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

28.08.2021 р. [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», в якому просить суд визнати виконавчий напис №69054 від 01.04.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 12766,80 гривень таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.05.2018 року позивач з ТОВ «СС ЛОУНС» уклав кредитний договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №279919-А. 26.07.2021 року приватний виконавець Чубарев О.О. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №66265582 з виконання вказаного виконавчого напису. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинений не на оригіналі кредитного договору, що суперечить вимогам діючого законодавства. Кредитний договір укладався за допомогою інформаційних телекомунікаційних систем. Ухвалою Комунарського районного суду від\~30.08.2021\~року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи у порядку\~спрощеного \~позовного провадження. Відзив на позов не надійшов. Сторони, треті особи не з`явились в судове засідання та не направили своїх представників. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. вчинений виконавчий напис №69054,\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс» заборгованості\~за кредитним\~договором 279919-А\~від 26.05.2018\~р.\~у розмірі\~ 12766,80\~гривеньза період з 28.12.2020 року по 10.03.2021 року. Сума заборгованості складається: 3500 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2606,80 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам та 5460 грн. заборгованість за штрафами і пенями. (а.с.18). 26.05.2018 року [PERSON] та ТОВ «СС ЛОУНС» уклали кредитний договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №279919-А. Сума кредиту складає 7000 грн. (п.2.1.1 договору); термін платежу 22.06.2018 р. (п. 2.1.2). сукупна вартість кредиту визначена в сумі 8303,40 грн. (п. 2.1.4 Договору) (а.с.6). Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі\~ст.. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:\~а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Як вбачається з поданих позивачем доказів, договір надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 26.05.2018 р. №279919-А укладений між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] в електронній формі з електронними підписами. Вказані обставини не спростовані відповідачем. Електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник\~документа з\~обов`язковими\~реквізитами,\~в тому\~числі з\~електронним підписом\~автора або\~підписом,\~прирівняним до\~власноручного підпису\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронні\~довірчі послуги»\~(ч.\~1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг»). Отже, нотаріусу відповідачем не міг бути поданий оригінал кредитного договору, на якому б можна було вчинити виконавчий напис, оскільки оригінал електронного доказу зберігається на електронних носіях, а не на паперових. Отже, вчиняючи виконавчий напис на підставі кредитного договору, поданого стягувачем не в оригіналі та не в нотаріально посвідченій копії, приватний нотаріус порушив вищезазначені вимоги Закону. Крім того, з оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса вбачається, що сума заборгованості, у тому числі за відсотками визначена за період з 28.12.2020 року по 10.03.2021 року, тобто поза межами дії кредитного договору №279919-А . Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Тобто, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18). З огляду на викладене, відповідач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право на стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених відсоткам за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Отже, наведені фактичні обставини свідчать, що розмір заборгованості вказаний в оспорюваному виконавчому написі не є безспірним. Крім того, суду не надані докази, що ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» є правонаступником ТОВ «СС ЛОУНС», з яким у позивача був укладений кредитний договір. За таких обставин виконавчий напис №69054 від 01.04.2021 року є незаконним та слід його визнати таким, що не підлягає виконанню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в сумі 908 грн. та 454 грн. за заяву про забезпечення позову, то відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. та 454 грн. відповідно.

Outcome: approved