Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Представник позивача 22.11.2021 року звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 10.01.2017 між позичальником, яким є : [PERSON] ( позичальник, боржник, відповідач ) та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2014512390 ( кредитний договір ), за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 38 101,21 грн. зі сплатою 0,01% річних за користування кредитом на строк до 10.01.2022 включно. Щодо належного виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором. За умовами кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит, сплати проценти за користування кредитом та інші платежі визначені умовами кредитного договору ( п. 1.2. кредитного договору ). Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 38 101,21 грн. І Щодо права вимоги заборгованості за кредитним договором ТОВ «Вердікт Капітал» до відповідача. 22.12.2018 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 22/12/18, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 2014512390 від 10.01.2017, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Вердікт Капітал» наділено правом грошової вимоги відповідача, а ПАТ «ОТП Банк» втратив такі права. Щодо розміру заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню та правових підстав стягнення заборгованості за кредитним договором. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, однак належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконуються, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором ( ст. 1049 ЦК України ). Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Загальний розмір заборгованості за договором про надання споживчого кредит № 2014512390 від 10.01.2017, що підлягає стягненню з позичальника станом на 04.11.2021, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 38 543,38 грн., з яких : -заборгованість за кредитом ( за тілом кредиту ) - 36 104,46 грн.; -заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 0 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору ( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості ) - 0 грн.; - заборгованість з комісії - 0 грн.; - заборгованість з пені - 2 438,92 грн. Щодо підстав стягнення витрат на правничу допомогу. Ст. 133 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, який набув чинності - 15.12.2017, передбачено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. За ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, надаємо суду такі докази : 1) договір про надання правничої допомоги; 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаний із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку; 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт - акти наданих послуг. З врахуванням вищенаведеного, попередня сума судових витрат, які поніс позивач ( ТОВ «Вердікт Капітал» ) у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає : 2 270,00 грн., яка вираховується виходячи із розміру сплати позивачем судового збору за подання даного позову та підтверджується залученим у формі додатку до позовної заяви оригіналом платіжного доручення та 9 000 грн. - витрат на правничу допомогу. Щодо розрахунку судового збору. Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прохав : 1. Стягнути з [PERSON] ( РНОКПП : [NUMBER] , [INFO] ), на користь ТОВ «Вердікт Капітал» ( код ЄДРПОУ : 36799749, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, 04053 ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2014512390 від 10.01.2017 у розмірі 38 543,38 гри. 2. Стягнути з [PERSON] ( РНОКПП : [NUMBER] , [INFO] ), на користь ТОВ «Вердікт Капітал» ( код ЄДРПОУ : 36799749, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, 04053 ) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 270 грн. 3. Стягнути [PERSON] ( РНОКПП : [NUMBER] , [INFO] ), на користь ТОВ «Вердікт Капітал» ( код ЄДРПОУ : 36799749, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, 04053 ) понесені витрати на правову допомогу у розмірі: 9 000 грн. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Представник позивача в позові зазначив суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримав та не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач не надав відзиву на позов з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за місцем відомого місця проживання, про що маються докази у справі та оголошення на сайті суду. Тому, суд вважає за можливе, за згоди представника позивача, розгляд даної справи по суті у відсутності не з`явившогося, належно повідомленого відповідача по наявним матеріалам справи, в заочному порядку згідно ст. 223, 274-279, 280-284 ЦПК України. Судом встановлено, що з наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за наданим кредитом ( тілом кредиту ) становить 38 543,38 грн. Договір по надання споживчого кредиту містить лише анкетні дані відповідача та його контактну інформацію. При цьому, заява містить даних про умови кредитування. Матеріали справи містять підтвердження, що саме ці умови договору розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до договору. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором з наступних підстав. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме - заборгованості за користування кредитом та відсотками. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ). Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст. 1048 ЦК України ). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо ). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент ( споживач послуг банку ) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом ( розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства ) та договірні ( розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі ). За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню пропорційно відповідно до задоволених вимогіз відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved