Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 09.10.2004 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який було розірвано за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2008 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.06.2020 року з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2019 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Також позивач зазначив, що в період з жовтня 2019 року по грудень 2020 року ним самостійно в повному обсязі проводились виплати відповідачці аліментів на утримання дитини. Так, згідно чеків/квитанцій АТ КБ «Приватбанк» відповідачці було перераховано 22800 грн. Жодних інших відносин чи дітей з відповідачкою не має, тому вказані кошти нічим іншим, окрім як аліментами на дитину, не ули і бути не могли. Враховуючи, що протягом періоду, за який підлягають стягненню аліменти, він працював та працює в ТОВ» «СТС ТРЕЙД», за період з 01.06.2020 року по 30.11.2020 року заборгованість по аліментам має визначатись виходячи із його фактичного заробітку, згідно довідок про доходи. З урахуванням цього, 06.08.2020 року він звернувся до державного виконавця із заявою про здійснення розрахунку заборгованості по аліментам, з урахуванням сплачених сум. Державним виконавцем було здійснено розрахунок, за яким станом на 01.09.2020 року відсутня заборгованість та наявна переплата по аліментам в сумі 4286 грн. 71 коп. Це при тому, що на момент складання розрахунки ним не було надано державному виконавцю ще чотири квитанції: від 08.10.2019 року на суму 1000 грн., від 09.10.2019 року на суму 3600 грн., від 23.11.2019 року на суму 1000 грн. та від 24.12.2019 року на суму 1500 грн. 13.10.2020 року виконавче провадження було передано іншому державному виконавцю, яким було зроблено розрахунок заборгованості по аліментам станом на 30.09.2020 року, з визначенням заборгованості в сумі 2831 грн. 89 коп. Вказана заборгованість була погашена в повному обсязі згідно платіжного доручення №10 від 04.12.2020 року. Крім того, 24.11.2020 року державним виконавцем було здійснено новий розрахунок заборгованості станом на 31.10.2020 року, відповідно до якого визначено заборгованість по аліментам в сумі 13690 грн. 89 коп. При цьому, в розрахунку не враховано, що в період часу з жовтня 2019 року по грудень 2019 року ним самостійно проводились виплати аліментів стягувачу на утримання дитини. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд зарахувати грошові кошти в сумі 22800 грн., перераховані ним з його карткового рахунку на картковий рахунок [PERSON] згідно чеків/квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 02.10.2019 року №1735-6559-3991-0309 на суму 3000 грн., 08.10.2019 року №Р24А50420502205536442037 на суму 1000 грн., 09.10.2019 року №Р24А50420502206110812110 на суму 3600 грн., 10.11.2019 року №Р24А50420502233994907620 на суму 4200 грн., 14.11.2019 року №Р24А50420502237549576702 на суму 1000 грн., 2.11.2019 року №Р24А50420502245164452781 на суму 1000 грн., 29.11.2019 року №Р24А50420502250133804085 на суму 4500 грн., 24.12.2019 року №Р24А504205022718443135 на суму 1500 грн., 27.12.2019 року №Р24А50420502273958073642 на суму 3000 грн., в якості аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Також позивач просив визначити, що станом на 01.12.2020 року відсутня заборгованість зі сплати аліментів та наявна переплата зі сплати аліментів в сумі 10741 грн. 60 коп. у виконавчому провадженні №62593473 з виконання виконавчого листа №203/3828/19, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська, зарахувавши вказану переплату в рахунок майбутніх платежів, починаючи з 01.12.2020 року. В наданому відзиві відповідачка просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилалась на те, що при розгляді справи №203/3828/19 [PERSON] не просив суд врахувати наведені ним чеки на підтвердження сплати аліментів, тому судом було призначено аліменти з 24.10.2019 року до повноліття дитини. При розгляді зазначеної вище справи не надавав суду довідку про доходи та з Пенсійного фонду України форму ОК-5, жодних задекларованих доходів до ДПІ не подавав та не перебуває на обліку за вимогою державного виконавця від 19.08.2020 року. Позовні вимоги заявляються після прийняття судом постанови про стягнення аліментів, що суперечить стягненню аліментів та інтересам дитини. Аліменти стягнуто з 24.10.2019 року. Договорів про сплату аліментів в минулому не укладалось. В зв`язку з цим, вона не має жодного відношення до наданих позивачем чеків та вони не створюють для неї жодних правових підтверджень зі сплати аліментів за призначенням постанови Дніпровського апеляційного суду від 23.06.2020 року. Аліментів за цією постановою від позивача вона не отримувала. Також відповідачка зазначила, що у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» аліменти виплачуються не безпосередньо одержувачу, а повинні перераховуватись на рахунок виконавчої служби, з обов`язковим зазначенням, що гроші перераховуються на утримання дитини, її П.І.Б., період оплати, чого не було дотримано боржником. Останній зловживає своїми правами, ухиляючись від сплати аліментів. Згідно постанови від 23.06.2020 року та виконавчого листа за цей час нею було отримано від позивача аліменти лише чотири рази на суму 9107 грн. 39 коп. Належних доказів сплати аліментів в іншому розмірі позивачем не надано. Ухвалою від 15.01.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. В підготовчому судовому засіданні 15.06.2021 року протокольними ухвалами було відмовлено в задоволенні клопотання відповідачки про зупинення провадження по справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачка під час участі у підготовчому судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. В подальші судові засідання під час розгляду справи по суті за неодноразовими викликами не з`являлась, посилаючись на хворобу. В призначене на 10.01.2022 року судове засідання не з`явилась, не повідомивши про причини неявки. Суд враховує, що відповідачка була обізнана про наявність в провадженні суду розглядаємої справи; надала до суду відзив, в якому висловила свою позицію щодо пред`явленого до неї позову; її неодноразову неявку в судові засідання та не забезпечення участі представника; а також враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд вирішив про можливе провести подальший розгляд справи по суті за її відсутності. Також суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи, яка за неодноразовими викликами до суду явку свого представника не забезпечила, про причини неявки не повідомила, пояснень по суті справи не надала. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 09.10.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2008 року у цивільній справі №2-1235/08. Від шлюбу мають спільну дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.01.2020 року у цивільній справі №203/3828/19 було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.06.2020 року рішення суду першої інстанції від 15.01.2020 року було скасовано, позов [PERSON] - задоволено та стягнуто на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2019 року і до повноліття дитини. На виконання вказаної постанови було видано виконавчий лист, який пред`явлено стягувачем [PERSON] для примусового виконання до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), де він перебуває на виконанні по теперішній час. Також позивач зазначив, що в період з жовтня 2019 року по грудень 2020 року ним самостійно в повному обсязі проводились виплати відповідачці аліментів на утримання дитини, на підтвердження чого надав чеки/квитанції АТ КБ «Приватбанк», з яких вбачається, що з карткового рахунку позивача на картковий рахунок відповідачки [PERSON] було перераховано кошти на загальну суму 22800 грн. Зокрема, було перераховано згідно долучених до позову дублікатів чеків від 02.10.2019 року №1735-6559-3991-0309 кошти в сумі 3000 грн., від 08.10.2019 року №Р24А50420502205536442037 кошти в сумі 1000 грн., від 09.10.2019 року №Р24А50420502206110812110 кошти в сумі 3600 грн., від 10.11.2019 року №Р24А50420502233994907620 кошти в сумі 4200 грн., від 14.11.2019 року №Р24А50420502237549576702 кошти в сумі 1000 грн., від 23.11.2019 року №Р24А50420502245164452781 кошти в сумі 1000 грн., від 29.11.2019 року №Р24А50420502250133804085 кошти в сумі 4500 грн., від 24.12.2019 року №Р24А504205022718443135 кошти в сумі 1500 грн., від 27.12.2019 року №Р24А50420502273958073642 кошти в сумі 3000 грн. Призначенням платежу у вказаних чеках/квитанціях зазначено «финансовая помощь на ребенка». Крім того, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 20.04.2016 року по теперішній час позивач [PERSON] працює директором у ТОВ «СТС ТРЕЙД». 06.08.2020 року він звернувся до державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про здійснення розрахунку заборгованості по аліментам, з урахуванням сплачених в добровільному порядку коштів відповідно до наведених вище чеків/квитанцій та його доходів у ТОВ «СТС ТРЕЙД», підтверджених відповідними довідками, що надавались до заяви. На підставі цієї заяви та доданих документів, державним виконавцем Меюс А.О. було здійснено розрахунок, за яким станом на 01.09.2020 року відсутня заборгованість та наявна переплата по аліментам в сумі 4286 грн. 71 коп., без врахування чотирьох квитанцій: від 08.10.2019 року на суму 1000 грн., від 09.10.2019 року на суму 3600 грн., від 23.11.2019 року на суму 1000 грн. та від 24.12.2019 року на суму 1500 грн., які до цієї заяви [PERSON] державному виконавцю не надавались. В подальшому виконавче провадження було передано іншому державному виконавцю Лісовій А.М., якою було зроблено розрахунок заборгованості по аліментам станом на 30.09.2020 року, за яким визначенням заборгованості [PERSON] по аліментам в сумі 2831 грн. 89 коп. Вказана заборгованість була погашена [PERSON] в повному обсязі згідно платіжного доручення №10 від 04.12.2020 року, копія якого долучена останнім до позовної заяви. 21.11.2020 року [PERSON] повторно звернувся до державного виконавця з заявою про розрахунок розміру заборгованості по аліментам, в якому також додатково просив врахувати чек/квитанцію від 24.12.2019 року на суму 1500 грн. 24.11.2020 року державним виконавцем Лісовою А.М. було здійснено новий розрахунок заборгованості станом на 31.10.2020 року, відповідно до якого визначено заборгованість по аліментам в сумі 13690 грн. 89 коп. При цьому, не враховано суми, сплачені [PERSON] в період часу з жовтня 2019 року по грудень 2019 року згідно наданих раніше чеків/квитанцій. Також 24.11.2020 державним виконавцем Лісовою А.М. було винесено постанови в порядку ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» про встановлення тимчасових обмежень боржника [PERSON] , в зв`язку із наявною заборгованістю по аліментам. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2021 року у справі №203/4575/20, провадження №4с/0203/2/2021, було частково задоволено скаргу [PERSON] , визнано неправомірними дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Лісової А.М. щодо внесення відомостей відносно боржника [PERSON] до Єдиного реєстру боржників та зобов`язано державного виконавця виключити відповідні відомості про [PERSON] , як боржника у виконавчому провадженні №62593473. Також вказаною ухвалою суду визнані неправомірними постанови державного виконавця про встановлення тимчасових обмежень боржника [PERSON] . З тексту вказаної ухвали вбачається, що державним виконавцем на підставі даних ПФУ, податкової та довідки про доходи з місця роботи боржника у ТОВ «СТС Трейд» від 05.08.2020 року встановлено, що [PERSON] має офіційне джерело доходів та виходячи із цього, з урахуванням приписів ч.2 ст.182 СК України правильно обчислено розмір щомісячних платежів, сукупний розмір яких станом на 31.10.2020 року склав 13690 грн. 89 коп. Разом з тим, державним виконавцем в порушення ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» помилково не враховано здійснені боржником з 24.11.2019 року платежі (10.11.2019 року на суму 4200 грн., 14.11.2019 року на суму 1000 грн., 23.11.2019 року на суму 1000 грн., 29.11.2019 року на суму 4500 грн., 24.12.2019 року на суму 1500 грн., 27.12.2019 року на суму 3000 грн.), на загальну суму 15200 грн., внаслідок чого штучно утворилась заборгованість. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.06.2021 року ухвала суду першої інстанції від 03.02.2021 року була залишена без змін. Постановою заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 30.10.2020 року №18/2020, за результатами перевірки законності виконавчого провадження №62593473, окрім іншого, було встановлено, що при проведенні розрахунку заборгованості по аліментам державним виконавцем Меюсом А.О. та державним виконавцем Лісовою А.М. було порушено вимоги ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та п.4 Розділу IV Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки вказаними державними виконавцями прийняті до уваги платежі боржника за період з жовтня 2019 року по липень 2020 року з вказівкою призначення платежів «финансовая помощь на ребенка», що стало підставою для визнання їх дій такими, що не відповідають цим вимогам Закону та скасування постанови начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 20.08.2020 року, якою за наслідками перевірки законності виконавчого провадження №62593473 визнано дії державного виконавця Меюса А.О. такими, що вчиненні без суттєвих порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки розрахунок заборгованості проведений з урахуванням вимог цього Закону. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2021 року у справі №203/4574/20, провадження №4с/0203/1/2021, було частково задоволено скаргу [PERSON] , постанову заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 30.10.2020 року №18/2020 визнано неправомірною та зобов`язати вказану посадову особу усунути порушення, встановлені судом у даній ухвалі. Згідно вказаної постанови, судом під час розгляду скарги встановлено, що [PERSON] з жовтня 2019 року по грудень 2019 року, тобто під час судового провадження у спорі про аліменти на дитину, було здійснено безготівкові перекази коштів отримувачу [PERSON] , з призначенням платежу «финансовая помощь на ребенка», про що свідчать дублікати чеків АТ КБ «Приватбанк», подані державному виконавцю та наявні у матеріалах справи: 02.10.2019 року - 3000 грн., 08.10.2019 року - 1000 грн., 09.10.2019 року - 3600 грн., 10.11.2019 року - 4200 грн., 14.11.2019 року - 1000 грн., 23.11.2019 року - 1000 грн., 29.11.2019 року - 4500 грн., 24.12.2019 року - 1500 грн., 27.12.2019 року - 3000 грн., загальним розміром 22800 грн. Таким чином, оскільки [PERSON] в добровільному порядку на виконання зобов`язань з утримання дитини за вимогами ст.180, ч.1 ст.181 СК України надавав матері дитини [PERSON] грошове утримання на сина під час вирішення спору між батьками про аліменти судом, про що свідчить цільове призначення переказу у платіжних документах, то платежі, здійснені з 24.10.2019 року є ні чим іншим як коштами, сплаченими в рахунок аліментів, хоч би і до постановлення остаточного судового рішення, з огляду на врахування сторонами аліментного спору, в тому числі і відповідачем [PERSON] , правил визначення часу, з якого присуджуються аліменти за ст.191 СК України, а тому висновки посадової особи органу державної виконавчої служби - заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в постанові №18/2020 від 30.10.2020 року про те, що державним виконавцем незаконно прийняті в розрахунок заборгованості платіжні документи з призначенням «финансовая помощь на ребенка» є помилковими і такими, що не ґрунтуються на вимогах ст.195 СК України, ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.08.2021 року ухвалу суду першої інстанції від 01.02.2021 року було змінено шляхом виключення з другого абзацу резолютивної частини фрази: «та зобов`язати вказану посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення, встановлені судом у даній ухвалі». В іншій частині ухвалу залишено без змін. З вищезазначеного вбачається, що під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення у цивільній справі №203/3828/19, ухвалами Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2021 року у справі №203/4575/20 та від 01.02.2021 року у справі №203/4574/20, які набрали законної сили було встановлено факт безпідставного неврахування державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні №62593473 при розрахунку заборгованості по аліментам, сплачених боржником [PERSON] в добровільному порядку коштів на утримання дитини в сумі 22800 грн., перераховані з його карткового рахунку на картковий рахунок [PERSON] згідно чеків/квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 02.10.2019 року №1735-6559-3991-0309 на суму 3000 грн., 08.10.2019 року №Р24А50420502205536442037 на суму 1000 грн., 09.10.2019 року №Р24А50420502206110812110 на суму 3600 грн., 10.11.2019 року №Р24А50420502233994907620 на суму 4200 грн., 14.11.2019 року №Р24А50420502237549576702 на суму 1000 грн., 2.11.2019 року №Р24А50420502245164452781 на суму 1000 грн., 29.11.2019 року №Р24А50420502250133804085 на суму 4500 грн., 24.12.2019 року №Р24А504205022718443135 на суму 1500 грн., 27.12.2019 року №Р24А50420502273958073642 на суму 3000 грн. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.ч.1,3 ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів. Зокрема вказаної статтею встановлено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України (ч.1 ст.71). Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України (ч.3 ст.71) . Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження (ч.4 ст.71) . У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця (ч.6 ст.71). Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч.8 ст.71). Відповідно до п.4 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. У постанові Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі №125/2525/18 (провадження №61-13525св20) зроблений висновок, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України, або у позовному провадженні. Враховуючи наведені вище положення ч.3 ст.195 СК України, ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та висновки Верховного Суду, а також фактичні обставини справи, з яких вбачається наявність спору щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, який виник внаслідок неврахування державним виконавцем при здійсненні розрахунки аліментів сплачених позивачем, як боржником у виконавчому провадженні, в добровільному порядку коштів на утриманні дитини в сумі 22800 грн., відповідні заперечення відповідачки, як стягувача у виконавчому провадженні, щодо врахування цих сум, суд вважає, що вказаний спір підлягає вирішенню в порядку позовного провадження та позивачем обрано належний та ефективний спосіб захисту своїх інтересів. Перевіряючи доводи позовної заяви та заперечення відповідачки, наведені у відзиві на позов, суд враховує наступне. Під час розгляду справи встановлено, що позивач на момент стягнення аліментів та по теперішній час офіційно працевлаштований та працює на посаді директора у ТОВ «СТС Трейд». В зв`язку з цим, державним виконавцем при розрахунку заборгованості правомірно визначались щомісячні платежі, з урахуванням наведених вище приписів ст.ст.182,183,195 СК України та ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», п.4 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, у розмірі ј частки від заробітку (доходу) боржника, щомісячно але не менше 50% для дитини відповідного віку, як це було встановлено судовим рішенням та з урахуванням даних ПФУ, податкової та довідки про доходи з місця роботи боржника у ТОВ «СТС Трейд». Разом з тим, як встановлено ухвалами Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2021 року у справі №203/4575/20 та від 01.02.2021 року у справі №203/4574/20, які набрали законної сили та до аналогічних висновків приходить суд при розгляді даної справи, державним виконавцем в порушення ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», п.4 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, безпідставно не було враховано здійснені боржником платежі на утримання дитини в сумі 22800 грн., перераховані з його карткового рахунку на картковий рахунок [PERSON] згідно чеків/квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 02.10.2019 року №1735-6559-3991-0309 на суму 3000 грн., 08.10.2019 року №Р24А50420502205536442037 на суму 1000 грн., 09.10.2019 року №Р24А50420502206110812110 на суму 3600 грн., 10.11.2019 року №Р24А50420502233994907620 на суму 4200 грн., 14.11.2019 року №Р24А50420502237549576702 на суму 1000 грн., 2.11.2019 року №Р24А50420502245164452781 на суму 1000 грн., 29.11.2019 року №Р24А50420502250133804085 на суму 4500 грн., 24.12.2019 року №Р24А504205022718443135 на суму 1500 грн., 27.12.2019 року №Р24А50420502273958073642 на суму 3000 грн. При цьому, суд враховує, що вказані кошти були сплачені позивачем під час розгляду цивільної справи №203/3828/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Таким чином, оскільки [PERSON] в добровільному порядку на виконання зобов`язань з утримання дитини за вимогами ст.ст.180,181 СК України надавав відповідачці грошове утримання на сина під час вирішення відповідного спору між батьками судом, про що свідчить цільове призначення переказу у чеках, то здійснені позивачем платежі за останніми є ні чим іншим, як коштами, сплаченими в рахунок аліментів, хоч би і до постановлення остаточного судового рішення, а тому мали враховуватись при подальшому розрахунку заборгованості по аліментам. Також суд враховує, що під час розгляду справи не встановлено та відповідачкою не надано доказів наявності будь-яких інших грошових зобов`язань між сторонами, окрім спільних обов`язків по утриманню дитини, в зв`язку з чим відсутні і підстави вважати здійснені грошові перекази з вказаним призначенням платежів такими, що мають інше цільове призначення ніж утримання сина. Суд погоджується з наведеним позивачем у позовній заяві розрахунком за період з жовтня 2019 року по листопад 2020 року включно, який враховує присуджений за судовим рішенням розмір щомісячних платежів, виходячи із фактичного заробітку боржника за місцем працевлаштування, суми сплачених ним платежів в період з жовтня по грудень 2019 року в сумі 22800 грн. та в листопаді 2020 року в сумі 2831 грн. 89 коп. З вказаного розрахунку вбачається, що в період з жовтня 2019 року по листопад 20202 року підлягали сплаті аліменти в сумі 14890 грн. 29 коп., фактично було сплачено 25631 грн. 89 коп. та, таким чином існує переплата в сумі 10741 грн. 60 коп. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, зарахувавши грошові кошти в сумі 22800 грн., перераховані [PERSON] з його карткового рахунку на картковий рахунок [PERSON] згідно чеків/квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 02.10.2019 року №1735-6559-3991-0309 на суму 3000 грн., 08.10.2019 року №Р24А50420502205536442037 на суму 1000 грн., 09.10.2019 року №Р24А50420502206110812110 на суму 3600 грн., 10.11.2019 року №Р24А50420502233994907620 на суму 4200 грн., 14.11.2019 року №Р24А50420502237549576702 на суму 1000 грн., 23.11.2019 року №Р24А50420502245164452781 на суму 1000 грн., 29.11.2019 року №Р24А50420502250133804085 на суму 4500 грн., 24.12.2019 року №Р24А504205022718443135 на суму 1500 грн., 27.12.2019 року №Р24А50420502273958073642 на суму 3000 грн., в якості аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Визначити, що станом на 01.12.2020 року у боржника [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів та наявна переплата зі сплати аліментів в сумі 10741 грн. 60 коп. у виконавчому провадженні №62593473 з виконання виконавчого листа №203/3828/19, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2019 року і до досягнення повноліття дитини; зарахувавши вказану переплату в рахунок майбутніх платежів, починаючи з 01.12.2020 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved