Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

03.12.2021 [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , звернулась до суду з заявою, з участю заінтересованої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), яка знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Чорновола,39, про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме: що вона [PERSON] є донькою [PERSON] , що померла [INFO] . В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що вона народилася [INFO] у м. Львові. Її батьками є: батько - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] її мати померла і після її смерті відкрилась спадщина, а саме частка в квартирі [ADDRESS] . Вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори, яка при здійсненні перевірки правовстановлюючих документів на майно та встановленні родинних зв`язків між спадкодавцем та спадкоємцем, виявила невідповідність прізвища спадкодавця, а відтак порадила звернутись з заявою до суду про встановлення факту родинних відносин та видала роз`яснювальний лист. Так, у її свідоцтві про народження прізвище матері вказано як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть вказано як « [PERSON] ». Розбіжності у написанні прізвища матері, на її думку, пов`язані виключно з перекладом з російської на українську мову. У неї є рідний брат в якого є також аналогічні розбіжності в документах, і який також встановлює юридичний факт родинних відносин. У зв`язку з вищенаведеним змушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 21.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с.19). Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності та ухвалити рішення, яким заяву задовольнити. Заінтересована особа - представник Третьої Львівської державної нотаріальної контори Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , необхідне заявниці для прийняття спадщини. У свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] прізвище матері вказано як « [PERSON] » , а у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] вказано як « [PERSON] ». Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у м.Львові, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Її батьками є: батько - [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 14 березня 1962 року (а.с.9). [INFO] її мати померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.11) і після її смерті відкрилась спадщина, а саме частка в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори, яка при здійсненні перевірки правовстановлюючих документів на майно та встановленні родинних зв`язків між спадкодавцем та спадкоємцем, виявила невідповідність прізвища спадкодавця, а відтак порадила звернутись з заявою до суду про встановлення факту родинних відносин та видала роз`яснювальний лист від 29.11.2021року. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що належними документами підтверджено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що померла [INFO] . Таким чином суд приходить до переконання про підставність заяви та задовольняє її.

Outcome: approved