Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

19.11.2021 представник Державного підприємства "МИРГОРОДСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО" звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 жовтня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначено погоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Протиправними діями, а саме порубкою дерев [PERSON] завдав позивачу матеріальних збитків в розмірі 17027 грн. Оскільки відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 17027 грн збитків. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи в спрощеному порядку (а.с. 14). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою останнього відомого місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 27.11.2021 (а.с. 20). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 17.01.2022 про проведення заочного розгляду справи. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 жовтня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік (а.с.5-6). Вироком встановлено, що відповідачем завдано істотну шкоду Державному підприємству "МИРГОРОДСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО" на загальну суму 17027 грн, питання про відшкодування спричиненої шкоди вирішено не було. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також жодних належних та допустимих доказів в спростування доводів позивача. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів, як відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, у розмірі 17027 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved