Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Позивач в особі селищного голови Чаплинської селищної ради Фаустова О.Г. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] та не виконує свої батьківські обов`язки щодо дитини. Так позивач зазначає, що у червні 2021 року до служби у справах дітей Чаплинської селищної ради звернулася третя особа [PERSON] та повідомила що [PERSON] покинула свою дитину у неї виїхавши на заробітки з України та понад рік не надає допомоги на її утримання, не спілкується з дочкою та не приймає участі у її вихованні. В ході проведення перевірки за даним фактом було встановлено, що [PERSON] залишила дитину в родині [PERSON] у семирічному віці, надавши заяву про згоду на утримання та виховання її дочки [PERSON] . За відомостями Балтазарівського старостинського округу відповідач на території села не проживає, участі у вихованні доньки не приймає. Під час бесіди, [PERSON] вказала, що мати з нею не спілкується, про неї не піклується, матеріально не забезпечує. Через відсутність матері, дитина досягнувши 15 річного віку не отримала паспортний документ, що порушує її права. Крім того, у 2018 році, матір дитини забрала її від [PERSON] та покинула дитину у своєї знайомої в м. Олександрія Кіровоградської області через що її було влаштовано до благодійного центру соціальної допомоги та реабілітації, звідки її забрала [PERSON] . Вказані обставини свідчать, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що стало підставою для озернення до суду. Просить позбавити її батьківських прав [PERSON] та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, завчасно. У свою чергу в ході розгляду справи на електронну адресу суду, від імені [PERSON] неодноразово надходили заяви про невизнання позовних вимог, та заперечення проти розгляд справи. Однак, що стосується вказаних заяв,суд вважає, що такі не можуть бути прийняті судом з огляду на таке. Як вбачається штампу вхідної кореспонденції Чаплинського районного суду Херсонської області від 16.09.2021 року та 24.09.2021 року, відповідні заяви від імен [PERSON] надійшли засобами електронного поштового зв`язку на електронну адресу суду без підпису заявника та/або ї представника вказаних заяв ЕПЦ. Зі змісту ст. 14 ЦПК України вбачається, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Відсутність факту початку повноцінного функціонування ЄСІТС не може бути перешкодою для роботи її підсистеми «Електронний суд» та відповідно права особи на подання процесуальних документів через цю підсистему в електронній формі. Статтею 43 ЦПК України, якою визначено права та обов`язки сторін, передбачено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріпляються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд» відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису. Таким чином, отримані судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку. Всі електронні документи, що надходять до суду, автоматично розміщуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду. Їхня реєстрація здійснюється за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства. Разом з тим, відсутність електронного цифрового підпису на поданих заявах перешкоджає суду встановити дійсність намірів заявника та перевірити справжність її підпису. Крім того до вказаних заяв додано копію договору б/н від 13.09.2021 року про надання правової допомоги, однак вказаний договір належним чином не укладений та справжність його копії не засвідчена, що перешкоджає суду вважати представником відповідача відповідне адвокатське об`єднання, зазначене у ньому. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Вказувала, що матір дитини не цікавиться її життям, тривалий час з дочкою не спілкується, та її відсутність призвела до того, що [PERSON] на даний час не може отримати паспорт громадянина України. Внаслідок неявки відповідача, та неподання у встановленому законом порядку своїх заперечень з приводу розгляду спарви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.03.2021 року, міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [INFO] народилася [PERSON] . Відповідно до вказаного свідоцтва матір`ю дитини є [PERSON] , а батьком відповідно вказано [PERSON] . Відповідно ж до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00030358874 від 14.04.2021 року, вбачається що під час реєстрації народження дитини відомості про батька було внесено на підставі ст. 133 СК України, так як матір дитини перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком [PERSON] .. Як вбачається із заяви від 30.12.2013 року, матір дитини [PERSON] надала згоду на утримання та виховання її дочки [PERSON] [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради №88 від 24.06.2021 року, на підставі повідомлення [PERSON] затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] . З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що до служби у справах дітей у червні 2021 року надійшло повідомлення [PERSON] про неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо своєї дочки та вході перевірки даного повідомлення встановлено, що неповнолітня [PERSON] з 2013 року проживає у [PERSON] та відвідує навчальний заклад за місцем проживання. Матір дитини участі у її виховання, навчання та утриманні не приймає, з дитиною не спілкується. За актом обстеження житлово-побутових умов від 30.04.2021 року, встановлено, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] виховує та опікується неповнолітньою [PERSON] та має у власності будинок, підсобне господарство, що дозволяє їй забезпечувати умови для проживання останньої. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 28.04.2021 року [PERSON] створила належні умови для проживання та виховання дитини, натомість її матір проживає за межами України, з дочкою не спілкується, не підтримує її як у матеріальному так і в психологічному стані. За Актом проведення оцінки потреб сім`ї від 28.04.2021 року, [PERSON] має відповідний одяг, чисту постільну білизну, проходить профілактичний огляд, має гарне самопочуття, одяг, має регулярне харчування, добре навчається у школі, активна, товариська, шкідливих звичок не має. Матір дитини проживає за кордоном, зрідка спілкується з донькою, однак допомоги на її утримання не надає, дівчинка з семи років, відповідно до заяви матері перебуває під опікою [PERSON] . Відповідно до довідки Чаплинської селищної ради №212 від 07.04.2021 року [PERSON] на території с. Балтазарівка не проживає та не зареєстрована, участі у вихованні дитини не приймає. Відповідно до довідки Балтазарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №74 від 06.04.2021 року [PERSON] навчається у 8 класі , а матір дитини не приймає участі у її вихованні. З долучених позивачем документів вбачається, що у 2018 році, матір дитини забрала її до м. Олександрія де залишила її на виховання [PERSON] . За час перебування дитини у останньої, [PERSON] навчальні заклади не відвідувала, на зв`язок [PERSON] , не виходила , через що дівчинку було влаштовано до благодійного центру соціальної допомоги та реабілітації «Джерело життя» з притулковими групами для дітей, які залишилися без батьківської опіки. Через дані дії матері дитини, остання протягом тривалого часу не навчалася та перебувала у незнайомому місці серед незнайомих людей. Згідно заяви [PERSON] , остання просила начальника служби у справах дітей Чаплинської селищної ради вжити заходів, щодо позбавлення її матері батьківських прав через неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. З довідки Балтазарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 23.07.2021 року №118 встановлено, що відповідачка з 13 листопада 2008 року по 20 січня 2009 року працювала в школі на посаді вчителя англійської мови. Згідно відомостей Державної прикордонної служби, що надані на запит суду, встановлено, що [PERSON] 06.06.2018 року здійснила виїзд з аеропорту Жуляни рейсом Киїів-Даламан. Відомості щодо повернення її до України відсутні. Вказані обставини у своїй сукупності підтверджують доводи позовної заяви, що [PERSON] залишила дитину на виховання іншій особі, та неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. Так, відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402, кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 12 вищезазначеного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.ст. 150, 164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №»3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Цією ж Постановою визначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу не виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї дочки [PERSON] , що підтверджується дослідженими у судовому засідання доказами у їх сукупності та поясненнями позовної заяви, участі у вихованні дитини не приймає, допомоги на її утримання не надає, протягом тривалого часу перебуває за межами України, з дитиною не спілкується. Належних умов для проживання та виховання дитини не створила. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги те, що відповідачем не вчиняється будь-яких дій щодо виховання та утримання своєї дочки. Вона не піклується про її фізичний і духовний розвиток, взагалі не цікавиться життям дитини та самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Досліджені в судовому засіданні докази, як у своїй сукупності так і кожен окремо підтверджують винну поведінку відповідача при виконанні нею своїх батьківських обов`язків, а також свідчать про нехтування нею загальноприйнятими нормами суспільної моралі в процесі виховання дитини. Суд приходить до переконливого висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а тому її доцільно позбавити батьківських прав. Крім того, суд вважає, що також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 180, 182 сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров`я, має об`єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надала, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача аліментів в 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст.. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 28 серпня 2021 року. Оскільки з наданої позивачем інформації вбачається, що [PERSON] , згідно заяви [PERSON] перебуває під опікою [PERSON] , то відповідно аліменти потрібно стягувати на користь останньої, так як неповнолітня [PERSON] на даний час не має повної цивільної дієздатності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved