Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності за заповітом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Ренівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 07. Після її смерті відкрилася спадщина на грошові кошти в сумі 3176,42 грн, що належали до виплати управлінням виконавчої дирекції фонду в Тернопільській області Фонду соціального страхування України, так як потерпіла [PERSON] перебувала на обліку в Тернопільському відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області до моменту смерті року та станом на 24.08.2020 року розмір щомісячної страхової виплати потерпілій становив 4102,88 грн. Відповідно до ст. 1227 Цивільного Кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовоюнепрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно, належні суми страхових виплат, у разі смерті цих осіб виплачуються Фондом членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини. Станом на 24.08.2020 року потерпілій [PERSON] належало виплатити 3176,42 грн. страхових виплат, згідно інформації наданої Тернопільським відділенням Управління виконавчої дирекції фонду в Тернопільській області Фонду соціального страхування України. [PERSON] 30 грудня 2016 року склала заповіт, що посвідчено секретарем Ренівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 40, згідно якого заповіла належне їй на день смерті майно позивачу по справі, який спадщину прийняв. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved