Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточнень, просить: змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1000 грн до 1/4 усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили й до повноліття дитини; відкликати виконавчий лист за № 185/10181/16-ц від 16.01.2017 року, виданий на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду від 16.01.2017 року. Позов обґрунтовано тим, що на даний час, розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача визначений у твердій грошовій сумі - 1000,00 грн, не задовольняє потреби дитини, мінімальний розмір яких, у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідач працює та отримує заробітну плату, тобто має регулярний дохід. Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів, які стягуються на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1000 грн до 1/4 доходу (заробітку), визнав. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши письмові докази, повно та всебічно встановивши обставини справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Так, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2017 року (справа № 185/10181/16-ц), яке набрало законної сили 27 січня 2017 року, встановлено, що від шлюбу у сторін народилась неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Вищевказаним рішенням суду з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 19 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 СК України). Зі ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги про зміну розміру аліментів, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову в цій частині. Щодо відкликання виконавчого листа, суд вважає таку вимогу позивача безпідставною та необґрунтованою, оскільки питання стягнення аліментів було вирішено попереднім рішенням суду, а в даній справі вирішується лише питання щодо зміни виду та розміру аліментів. Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 908,00 грн, сплачених позивачем за подання позовної заяви.

Outcome: partial