Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

22.10.2021 [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з вказаною позовною заявою, у якій вона просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона є наймачем зазначеної квартири. У квартирі зареєстровані її син [PERSON] , який з 2018 року та чоловік [PERSON] , який з 2014 року не проживають за місцем реєстрації. Внаслідок реєстрації відповідачів у вказаній квартирі порушується право позивача на розпорядження майном. Ухвалою судді від 11.11.2021 відкрито провадження у справі, залучено ПЖКГ «КУРГАНСЬКЕ» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися. Причини неявки суду не повідомили, відзиву не подали, заяв або клопотань від них не надходило. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи ПЖКГ «КУРГАНСЬКЕ» у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися. Причини неявки суду не повідомили, заяв або клопотань від них не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини. 24 жовтня 1989 року [PERSON] отримала право, як квартиронаймач, на заняття жилого приміщення жилою площею 20,9 кв.м. на підставі Ордера на житлове приміщення від 24.10.1989, виданого Виконавчим комітетом Балаклійської Ради народних депутатів. Вказане жиле приміщення є однокімнатною квартирою ізольованою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ордеру на житлове приміщення - [PERSON] мала право зайняти вказану квартиру з членом своєї сім`ї - [PERSON] - дочкою (третьою особою по справі) (а.с. 11) З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 09.10.2013 Балаклійським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с. 12-13). Відповідно до довідки виконавчого комітету Донецької селищної ради від 16.09.2021 № 519, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та складають сім`ю: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 18). Постійно мешкають та мають право на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] , як встановлено з довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення виданої П`ятигірським старостинським округом і ПЖКГ «КУРГАНСЬКЕ», - [PERSON] та [PERSON] - донька (а.с. 19). 19.02.1994 [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що зроблено запис № 3 і що посвідчується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 14). З дослідженого судом свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Згідно до ордеру на житлове приміщення [PERSON] є дочкою квартиронаймача - [PERSON] , що також підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого П`ятигірською с/радою Харківської області [NUMBER] (а.с. 16). У зв`язку з одруженням, третя особа змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », уклавши шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 49, зареєстрований 11.08.2020 Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області (а.с. 17). Підставою позову позивач зазначає не проживання відповідачів у зазначеній вище квартирі, [PERSON] - з 2014, [PERSON] - з 2018, які оплату комунальних послуг не здійснюють, поштових переказів на оплату житла не надходить. Через це позивач має складнощі з оформлення субсидії, яка є вкрай необхідною. сплачує комунальні послуги і за відповідачів по справі, які не користуються ними та не несуть тягар по утриманню приміщення, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але тривалий час не проживають за цією адресою: [PERSON] - з 2014, [PERSON] - з 2018; фактично проживають за межами України, а саме - на території Російської Федерації; доступ до квартири вільний, без перешкод, але до наступного часу у квартирі не з`являлися; оплати за комунальні послуги не здійснюють; поштових переказів від них на оплату житла не надходить; витрати по утриманню квартири несе - [PERSON] , як убачається з акту обстеження фактичного проживання осіб складеного 20.09.2021 депутатом Донецької селищної ради Бочаровим О.В. (а.с. 20). Згідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 4 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР) визначено, що жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 18 ЖК УРСР передбачено, що управління жилим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом, у межах, визначених власником. За положеннями ст. 61 ЖК Української РСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно положень ст. 64 Житлового Кодексу Української РСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ст. 65 ЖК Української РСР, наймач вправі в установленому порядку вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного права з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщення, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачам в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідачі зверталися до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Як встановлено судом, відповідачі більше 3 років не проживають у спірній квартирі без поважних причин. Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Ордеру на жиле приміщення, що посвідчує право заняття жилого приміщення, виданого но її ім`я із донькою, в якій зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак більше року у вказаній квартирі не проживають без поважних причин, відповідно не сплачують комунальних платежів, витрат на утримання майна не несуть, що порушує права позивача на вказану квартиру. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатила 908,00 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку з задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідачів.

Outcome: approved