Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є відповідальним квартиронаймачем та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира не приватизована та належить до комунальної власності. За вказаною адресою з 1995 року зареєстрований вітчим позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується випискою з особового рахунку від 08.07.2021 року, який фактично не мешкає у даній квартирі без поважних причин більше 5 років та увесь цей час не несе витрат по утриманню квартири та не сплачує комунальні послуги. Місце перебування [PERSON] позивачу не відомо. Таким чином відповідач добровільно знятись з реєстраційного обліку за цією адресою не бажає, а позивач самостійно несе витрати зі сплати комунальних послуг та позбавлений можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] надав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові, просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі у разі неявки відповідача. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ухвалою суду від 21.09.2021 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав. Судові повідомлення, які неодноразово направлялися відповідачу за місцем реєстрації не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя у зв`язку із його відсутністю за вказаною адресою. У зв`язку із чим було розміщено оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України. В судове засідання про яке відповідач [PERSON] повідомлений належним чином в порядку ст. 128, 129 ЦПК України не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги позицію позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку про таке. Згідно витягу з особового рахунку, виданого на ім`я [PERSON] від 08.07.2021 року, за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , зареєстровані (фактично мешкають): [PERSON] (відповідальний квартиронаймач), [INFO] , [PERSON] (брат), [INFO] , [PERSON] (вітчим), [INFO] та [PERSON] (син), [INFO] . Зазначено що форма власності житла є комунальною.(а.с.9) Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 08.07.2021 року, виданого ОСББ «Нахімова 126», в присутності свідків встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у кв. [ADDRESS] , фактично не проживає за місцем реєстрації більше року.(а.с.10) Згідно інформації відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг за №099-99.02-19927 від 09.09.20212 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 11.07.1995 року по теперішній час.(а.с.13) Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що [PERSON] фактично не мешкає у кв. [ADDRESS] досить тривалий час, а саме близько 17 років. За змістом ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985р., у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Враховуючи, що квартира відноситься до державного житлового фонду, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 71,72 ЖК Української РСР. Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад 6 місяців, зокрема, з підстав, передбачених статтею 71 ЖК Української РСР. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР у судовому порядку. Аналіз застосованої норми житлового законодавства та Конституції України показує, що ч. 3ст. 47 Конституції України допускає можливість примусового позбавлення житла на підставі закону за рішенням суду. Стаття 71 ЖК УРСР передбачає, що наймачі можуть позбавлятися прав на користування житловими приміщеннями без надання інших жилих приміщень, коли вони зазначений строк не проживають у цьому приміщенні. Враховуючи вище наведені норми законодавства, докази, що містяться в матеріалах справи та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановлений законодавством строк, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійснювати його права користування квартирою, позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст.12,13,81,247, 263-265. 280-283 ЦПК України, суд

Outcome: approved