Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно даних паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 18.01.2019 року заявниця - [PERSON] , [INFO] . В серпні 2021 вона звернулась до управління обслуговування громадян, відділу обслуговування громадян №4 Пенсійного фонду України з заявою про призначення їй пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, їй було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з виявленням працівниками пенсійного фонду помилки в документах. Оскільки первинне посвідчення [NUMBER] учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильськії АЕС видане [PERSON] , 27.05.1988 року , довідка №212-2488 від 14.07.2016 року видана [PERSON] , та в архівній довідці про термін перебування та вид виконаних робіт в зоні відчуження зазначено її ім`я « [PERSON] » а в паспорті - « [PERSON] ». Диплом [NUMBER] виданий 12.10.1987 року [PERSON] , проте згідно свідоцтва про народження, вона - [PERSON] , [INFO] . Вважає, що причина неправильного написання її імені виникла у зв`язку із неправильним переведенням її імені з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки, у неї на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючими документами, які були видані на її ім`я. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючих документів. Просить суд, ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй - [PERSON] довідки №212-2488 від 14.07.2016 року, що видана [PERSON] , а також довідки №01-22/963 від 30.11.2021 року, що видана [PERSON] . В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просить суд вимоги заяви задовольнити в повному обсязі, а справу розглянути у її відсутності. Представник Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області Управління обслуговування громадян відділ обслуговування громадян №4 (сервісний центр) в судове засідання не з`явився, хоча даний орган належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані i підлягають задоволенню. Судом встановлено, що у серпні 2021 [PERSON] звернулась до управління обслуговування громадян, відділу обслуговування громадян №4 Пенсійного фонду України з заявою про призначення їй пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, їй було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з виявленням працівниками пенсійного фонду помилки в документах. Оскільки первинне посвідчення [NUMBER] учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильськії АЕС видане « [PERSON] », 27.05.1988 року, довідка №212-2488 від 14.07.2016 року видана « [PERSON] », та в архівній довідці про термін перебування та вид виконаних робіт в зоні відчуження зазначено її ім`я як « [PERSON] », а в паспорті - « [PERSON] ». Диплом [NUMBER] виданий 12.10.1987 року « [PERSON] », проте згідно свідоцтва про народження, вона - « [PERSON] », [INFO] . Як вбачається з копії паспорта № [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в с. Гремячка Золотухінського району Курської області Російської Федерації. Відповідно до копії картки платників податків [PERSON] присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в с. Гремячка Золотухінського району Курської області Російської Федерації. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 січня 2019 року підтверджується, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Гремячка Золотухінського району Курської області Російської Федерації. Після реєстрації шлюбу у сторін прізвище зазначено як « [PERSON] ». Як вбачається з посвідчення [NUMBER] від 27 травня 1988 року, [PERSON] , є учасником ліквідації наслідків ЧАЕС. Також відповідні дані підтверджуються копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), посвідчення серії [NUMBER] ) від 26.03.2019 року видане [PERSON] . Відповідно до копії диплому серії [NUMBER] від 12.10.1987 року, [PERSON] 01.09.1986 року вступила до Харківського середнього професійно-технічного училища №39, а 12.10.1987 року закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією - кухар, присвоєно кваліфікацію - кухар четвертого розряду. Згідно копії довідки №17/182-16 виданої Чорнобильським спецкомбінатом від 14.07.2016 року №212-2488, [PERSON] була безпосередньо зайнята на роботах передбачених ЦК КПРС, Ради міністрів СРСР і ВЦРПС від 12 жовтня 1987 року по 02 червня 1988 року. Копією довідки №01-22/963 від 30.11.2021 року виданою Регіональним центром професійної освіти ресторанного, будівельного та автотранспортного сервісу Харківської області підтверджується, що [PERSON] , [INFO] дійсно навчалася у Харківському професійному кулінарному училищі з 01.09.1986 року по 12.10.1987 року. [PERSON] видано диплом № [NUMBER] від 12.10.1987 року про закінчення Харківського професійного кулінарного училища. Закінчила повний курс навчання, кваліфікація «Кухар 4 розряду». Форма навчання денна. Підтвердити факти належності правовстановлюючих документів у позасудовому порядку неможливо, а встановлення даних фактів необхідне заявниці для реалізації права на пенсійне забезпечення. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів слід задовольнити.

Outcome: approved