Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.08.2011 належить нерухоме майно - квартира за адресою: [ADDRESS] . Вона має намір розпорядитися квартирою шляхом відчуження, однак, як з`ясувалося, таку угоду укласти неможливо, оскільки на квартиру накладений арешт постановою Інгулецького відділу ДВС м. Кривого Рогу від 06.05.2011. На даний час виконавчого провадження, в межах якого накладався арешт, на виконанні відділу немає, перед банком борг у неї відсутній, тому вона просить зняти арешт з усього нерухомого майна, оскільки до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесена інформація щодо арешту всього нерухомого майна. Процесуальні дії у справі. 12.11.2021 позовна заява отримана судом. 17.11.2021 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв та клопотань від сторін та третьої особи не надходило. В зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, №276393298 від 23.09.2021, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.08.2011, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською О.О., зареєстрованого в реєстрі за №1440, на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] /а.с.4/. За відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуженняоб`єктів нерухомого майна, на все майно, невизначене майно [PERSON] накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 06.05.2011, Інгулецького відділу ДВС Криворізького МУЮ. Обтяження зареєстровано 12.05.2011 за № 11162802 реєстратором - Дніпропетровська філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України /зворотній бік а.с.4/. Із листа начальника Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Т. Гаращенко від 05.10.2021 за вих. 17.12-34/29173 видно, що згідно даних АСВП у відділі ДВС на виконанні виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] відсутні /а.с.5/. Згідно з довідкою АТ «Аьфа-Банк» від 13.05.2019 за № 44430/130519 [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 490167096 від 11.01.2011, отриманим в ПАТ «Альфа-Банк», НЕ МАЄ. Кредитний договір закрито /а.с.6/. Як видно із довідки ПРАТ «Інгулецький ГЗК» від 02.11.2021, під час роботи [PERSON] на підприємстві із її заробітної плати, починаючи з лютого 2012 року по березень 2014 року утримувались кошти згідно виконавчого провадження у загальній сумі 4417,70 грн., але у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого проваджена надати більш точну інформацію стосовно рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, неможливо /а.с.7/. Таким чином, судом встановлено, що виконавчий документ про стягнення коштів з позивача на користь відповідача на виконанні відділу ДВС не знаходиться, згідно з Інформацією з Єдиного реєстру боржників від 11.11.2021 в цьому реєстрі інформація про [PERSON] відсутня /а.с.8/. Зміст спірних правовідносин. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини, які випливають з порушення прав позивача на розпорядження належним йому нерухомим майном, внаслідок незняття з нього арешту, таправа власника вимагати усунення перешкод щодо розпорядження належним йому нерухомим майном. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Як зазначено в ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до частини п`ятої цієї статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника (п.7 ч.4 ст.59 вказаного Закону). Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає, що позивачем доведено, що вона є власником нерухомого майна. Наявність запису в Державному реєстрі про його арешт є перешкодою позивачу розпорядитися на свій розсуд належним йому майном. Виконавче провадження, в якому боржником є позивач, та в рамках якого накладено арешт на все майно останньої, на виконанні у відділі державної виконавчої служби не перебуває, як підтвердив відповідач, боргу за кредитним договором позивач не має, при цьому арешт з майна державним виконавцем знятий або скасований не був. За вказаних обставин суд вважає, що належне позивачу майно під арештом знаходиться безпідставно, арешт майна та наявність відповідного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обмежує законні права та обов`язки позивача як власника нерухомого майна, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про зняття арешту з майна, що буде відповідати характеру порушеного права, оскільки в іншій спосіб захистити свої права позивач позбавлена можливості. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує категорію справи, а також те, що позивач не просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір, та вважає, що судові витрати доцільно покласти на позивача.

Outcome: approved