Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

18.11.2021 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області 14.08.2017, актовий запис №5. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 14.08.2017 позивач уклала шлюб з відповідачем, в якому в них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя у них не склалося. Їм важко знайти спільну мову, порозумітися та дійти згоди, у них різні погляди на сімейне життя, цінності та обов`язки. Примирення та відновлення шлюбних відносин між ними не можливе, оскільки вони не сумісні в плані сімейних стосунків. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення, взаємоповагу один до одного та виховання дітей. Спільно не проживають протягом кількох місяців. Вважає примирення між ними та подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їх сина, що є підставою для розірвання їх шлюбу. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 18.11.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 06.12.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 11.01.2022 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 11.01.2022 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. Позов визнає. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 14.08.2017 Виконавчим комітетом Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №5, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.08.2017. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.01.2018. Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтетересам та інтересам їх неповнолітнього сина, на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, те, що сторони мають неповнолітнього сина, однак не бажають зберегти сім`ю, разом не проживають, не поєднані спільним побутом, наполягали на розірванні шлюбу, про що подали відповідні заяви, тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй набуте в шлюбі прізвище, суд вважає за необхідне залишити позивачу набуте в шлюбі прізвище [PERSON] . Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат, які у цій справі складаються зі судового збору, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги те, що відповідач визнав позов, про що подав письмову заяву до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 грн. Інших 50% суми судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved