Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 15 липня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що з відповідачем подружні відносини не склались, фактичні шлюбні відносин між ними припинені з червня 2020 року. Їх одруження виявилось невдалим. Вона з чоловіком мали відмінні погляди на сімейні відносини та життєві цінності, на ведення домашнього господарства. Останнім часом їх сумісного проживання шлюбні відносини стали для неї важким тягарем. Вони почали сваритися, з`ясовувати відносини навіть із несуттєвих приводів. Подальше спільне життя, примирення та збереження шлюбу є неможливим, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, не заперечують проти розгляду справи у порядку заочного провадження. Наполягають на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи двічі сповіщений належним чином, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, клопотання про відкладення розгляду справи, будь-які письмові заяви від нього до суду не надходили. Враховуючи позицію позивача, те, що відповідач двічі відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства повідомлявся про час та місце розгляду справи за його участі, суд вважає необхідним дану справу розглянути заочно та за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2017 року. Їх шлюб зареєстровано Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 161 (а.с.11). Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави, за її клопотанням, суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище « [PERSON] ». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved