Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 7 травня 2015 року позивач видав [PERSON] кредитну картку, за допомогою якої він набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ними. [PERSON] неодно-разово знімав грошові кошти та розраховувався ними. У зв`язку з тим, що відповідач неналежним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором, у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 20163 гривень 74 копійок та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 959 гривень 16 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 21122 гривні 90 копійок. [PERSON] ухиляється від добровільного повернення вказаного боргу. 1.2. Тому АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 21122 гривень 90 копійок. 2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 2.1. Представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явився у судове засідання та подав клопотання про розгляд цивільної справи в його відсутності (а.с.91). 2.2. [PERSON] також не з`явився у судове засідання. Він у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу судової повістки (а.с.104) та оголошенням про виклик його у судове засідання, розміщеним на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.103). На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності учасників судового процесу. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 7 травня 2015 року АТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу кредитну картку, за допомогою якої [PERSON] набув можливість знімати грошові кошти, а також розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти. 3.2. Ці обставини підтверджуються особистим підписом [PERSON] в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 7 травня 2015 року (а.с.18). 3.3. Спірні правовідносини регулюються параграфом 2 «Кредит» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 4.2. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 4.3. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Зі змісту виписки з інформацією про рух грошових коштів по рахунку, відкритому для обслуговування відповідача (а.с.72-88), вбачається, що [PERSON] неодноразово знімав грошові кошти, а також розраховувався ними. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором. Тому у [PERSON] виник борг по поверненню кредиту в розмірі 20163 гривень 74 копійок. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком, приєднаним до позову (а.с.5-15). 5.2. Зі змісту вказаного розрахунку також вбачається, що у відповідача виник борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 959 гривень 16 копійок. Однак в змісті анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаної [PERSON] (а.с.18), відсутні умови про розмір процентів за користування кредитом. У витязі з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.20-61) та у витягах з тарифів обслуговування кредитних карт (а.с.19) також відсутній підпис відповідача. Як вбачається зі змісту правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), в такому випадку вважається, що сторони не досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитом. Тому відсутні підстави для включення боргу по сплаті процентів за користування кредитом в загальний розмір боргу за кредитним договором. 5.3. Таким чином, розмір боргу [PERSON] за кредитним договором становить 20163 гривні 74 копійки. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення судового рішення відповідач добровільно повернув вказаний борг. 5.4. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 20163 гривень 74 копійок. Підстави для стягнення з відповідача грошових коштів в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням (а.с.71). Пред`явлений ним позов задоволений на 95,46% (20163,74 : 21122,90 х 100%). 6.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2166 гривень 94 копійок (2270 : 100% х 95,46%).

Outcome: partial