Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 2500,0 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей та усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дітей. Відповідач працевлаштований, має на праві власності нерухоме майно та отримує дохід від здачі в оренду магазину. В свою чергу вона також працевлаштована, являється особою з інвалідністю ІІІ групи, несе регулярні витрати на навчання дітей, на своє лікування та на лікування своєї доньки [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з дитинства. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної У.Ю. від 12.11.2021 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачці встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, та в свою чергу відповідачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. 02.12.2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що позов визнає частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1000,0 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати просив розподілити відповідно до чинного законодавства. Зазначив, що він забезпечує дітей по мірі необхідності одягом, продуктами харчування та лікуванням, оплачує репетиторів з англійської та французької мов для доньки [PERSON] , а також за відвідування сином [PERSON] занять у басейні. Вказав, що він з 02.02.2021 року офіційно працює у ФОП [PERSON] на посаді електромонтажника з освітлення та отримує заробітну плату за мінусом податків і зборів в сумі 4910,50 грн. Одночасно він навчається на заочній формі навчання у Львівському національному аграрному університеті, вартість якого становить 5450,0 грн. за семестр. У будинку по [ADDRESS] , який належить йому на праві власності, проживає позивачка разом з дітьми, проте він сплачує всі комунальні послуги, а також він змушений орендувати квартиру в м. Івано-Франківську, вартість орендної плати за яку становить 2000,0 грн. щомісячно. Тобто, він проживає частково в м. Івано-Франківську та частково в м. Тлумач. Тимчасова споруда по [ADDRESS] доходу йому не приносить. На даний час у нього склались важкі життєві обставини, доходів не вистачає, а тому він отримує грошову допомогу від матері [PERSON] , яка працює в Республіці Італія. 14.12.2021 року на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій вона просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зокрема, зазначила, що твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки останній окрім основного місця роботи виконує електромонтажні роботи на замовлення фізичних та юридичних осіб, а також він має додаткові підзаробітки, про що свідчить оголошення в соціальній мережі «Фейсбук» та на сайті «OLX» про здачу в оренду генератора та двокімнатної квартири. Також у соціальній мережі «Фейсбук» розміщено рекламу магазину « [INFO] » по [ADDRESS] , що свідчить про передачу тимчасової споруди в оренду. Вказані обставини свідчать про те, що вказані відповідачем доходи не є єдиними, які він отримує та на які він посилається. Комунальні послуги з листопада 2021 року вона сплачує самостійно, а за минулий період було призначено субсидію. Також зазначила, що відповідачем сплачено за послуги репетиторів та оплачено вартість занять в басейні лише за останні два місяці, що не може вказувати на систематичність у майбутньому. Станом на день розгляду справи заперечення від відповідача не надходило. У відповідності до чч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Шургот О.В. в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Також представник позивачки зазначила, що сторони з вересня 2021 року проживають окремо, при цьому діти проживають разом з матір`ю, яка несе витрати на їх утримання. 08.11.2021 року рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області шлюб між сторонами було розірвано. Вказала, що відповідач сплатив лише декілька платежів за відвідування дітьми басейну та репетитора. В подальшому ці витрати несе позивачка, яка також сплачує комунальні послуги. Позивачка офіційно працевлаштована та отримує мінімальну заробітну плату, є особою з інвалідністю ІІІ групи та отримує державну соціальну допомогу по догляду за дочкою, яка є дитиною з інвалідністю. У відповідача немає жодних утриманців, однак він здійснює великі витрати на навчання та оренду житла, що перевищують його доходи. Зокрема, відповідач має у власності будинок, торгове приміщення, виконує електромонтажні роботи на замовлення, здає в оренду торгове приміщення, генератор та квартиру. Також позивачка [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що отримує щомісячно пенсію по інвалідності в сумі 2200,0 грн. та державну соціальну допомогу по догляду за дочкою, яка є дитиною з інвалідністю, в сумі 1854,0 грн. Не заперечила, що будинок та земельна ділянка для обслуговування цього будинку за адресою: [ADDRESS] , були набуті під час шлюбу, а тому є спільним майном подружжя. Також зазначила, що будь-яких доказів щодо отримання відповідачем додаткових доходів, крім заробітної плати, а також щодо розміру таких доходів, надати не може. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі по 1000,0 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Вказав, що він працює у ФОП [PERSON] на посаді електромонтажника та отримує щомісячну заробітну плату в сумі 6100,0 грн. Квартира, що знаходиться по [ADDRESS] , яку він на думку позивачки нібито здає в оренду, належить його батькам, а тому будь-яких доходів від здачі її в оренду він не отримує. Також вказав, що торгове приміщення він передав орендарям безоплатно за договором позички, оскільки він припинив підприємницьку діяльність ще у 2019 році, а орендарі сплачують орендну плату за земельну ділянку, яка була передана йому в оренду на 10 років та на якій розміщений торговий павільйон, сплачують усі комунальні послуги, а також утримують це приміщення у належному стані. Генератор, на який посилається позивачка, йому не належить, а в оренду його надає фірма, де він працює. Зазначив, що він навчається в Львівському національному аграрному університеті та сплатив за 6 місяців навчання (один семестр) 5400,0 грн. Через те, що позивачка створює неможливі умови сумісного проживання, він змушений орендувати квартиру в м. Івано-Франківську, вартість орендної плати за яку становить 2000,0 грн. щомісячно, з вартістю комунальних послуг включно. Ствердив, що він возив дітей до басейну, купляв їм одяг, продукти харчування, а також сплачував комунальні платежі за місцем їх проживання, а саме: [ADDRESS] . Оскільки на даний момент він має скрутний фінансовий стан, то іноді матеріальну (фінансову) допомогу йому надає його матір, яка майже 20 років перебуває на заробітках за кордоном (в Італії). Також вказав, що позивачка працевлаштована, отримує пенсію по інвалідності та соціальну допомогу по догляду за дочкою, яка має інвалідність. Заслухавши позивачку, її представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 03.06.2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 37, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження, де в графі «Батько» вказаний [PERSON] (відповідач) (а.с. 7, 8). 08.11.2021 року рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, яке набрало законної сили 09.12.2021 року, шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу залишено [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] », а також малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 96-97). [PERSON] (позивачка) є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 412525 від 16.06.2021 року (а.с. 11). Також відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] від 07.08.2013 року [PERSON] (позивачка) отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , розмір якої станом на 30.08.2019 року становив 1594,0 грн. (а.с. 10). [PERSON] (позивачка) з 01.07.2019 року працює в Івано-Франківській обласній службі зайнятості та з 23.11.2020 року перебуває на посаді провідного фахівця з питань зайнятості відділу надання соціальних послуг Тлумацької районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, що підтверджується копією довідки Івано-Франківського обласного центру зайнятості № 67 від 24.09.2021 року (а.с. 12). Згідно відповіді Тлумацької районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 08.10.2021 року [PERSON] (відповідач) з 07.04.2020 року по 01.02.2021 року перебував на обліку у Тлумацькій районній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості та з 29.12.2020 року по 01.02.2021 року проходив стажування у ФОП [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до копії корінця направлення на працевлаштування № 09642012290002003 від 02.02.2021 року Тлумацької районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості (а.с. 14 зворот) та довідки про доходи № 01-12/2021 від 02.12.2021 року, виданої ФОП [PERSON] (а.с. 35), [PERSON] (відповідач) з 02.02.2021 року працює у ФОП [PERSON] на посаді електромонтажника з освітлення та освітлювальних мереж та його посадовий оклад становить 6100, грн. Так, за період з лютого по листопад 2021 року [PERSON] було нараховано заробітну плату в сумі 60600,0 грн., що в середньому становить 6100,0 грн. щомісячно. Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.02.2008 року та копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.09.2021 року [PERSON] (відповідач) на праві власності належать земельна ділянка та житловий будинок, що розташовані по [ADDRESS] (а.с. 16, 17-18). Сплата комунальних платежів за комунальні послуги по [ADDRESS] , в т.ч. за газопостачання, розподіл природного газу, електроенергію, доступ до мережі Інтернет включно до листопада 2021 року здійснювалась [PERSON] (відповідач), про що свідчать квитанції за період з 28.11.2020 року по 09.11.2021 року (а.с. 42-71). До цього ж, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у періоди з листопада 2020 року по квітень 2021 року та з жовтня 2021 року по квітень 2022 року була призначена субсидію на житлово-комунальні послуги, що підтверджується копіями повідомлень про призначення субсидії на ЖКП по особовій справі № 517157 (а.с. 83-87). Рішенням Тлумацької міської ради Івано-Франківської області від 20.09.2013 року № 1130-34/2013 [PERSON] (відповідач) було надано дозвіл для розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення площею 40 кв.м. по [ADDRESS] , терміном на 10 років (а.с. 15). Також згідно договору оренди житлового приміщення від 01.11.2021 року [PERSON] орендує квартиру площею 32,0 кв.м. по [ADDRESS] , за що сплачує орендну плату в розмірі 2000,0 грн. щомісячно (а.с. 36-38). Крім цього, [PERSON] навчається у Львівському національному аграрному університеті на заочній платній формі навчання по спеціальності № 141 «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» та за перший семестр першого курсу навчання ним було сплачено 5450,0 грн., що підтверджується довідкою Львівського національного аграрного університету № 176 від 24.11.2021 року та квитанцією № 2НН9-09ММ-953Р-9Т91 від 19.11.2021 року (а.с. 39, 40). Згідно копії довідки ФОП [PERSON] від 30.09.2021 року [PERSON] , [INFO] , відвідує курси англійської «English with UK» з 01.09.2021 року, 8-9 занять на місяць, вартість яких становить 600,0 грн щомісячно (а.с. 13). Доказів на підтвердження того, хто саме з батьків здійснює витрати по сплаті послуг репетиторів з англійської та французької мов для дітей, а також за відвідування [PERSON] занять у басейні, суду не надано. При цьому, суд звертає увагу на те, що батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дітей, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо), що ніяк не може впливати на мінімальне гарантоване забезпечення на утримання дітей передбачене законом. Суд критично відноситься до посилань позивачки та її представника про те, що відповідач виконує електромонтажні роботи на замовлення фізичних та юридичних осіб, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Також суд не приймає до уваги посилання позивачки на скріншоти оголошень з соціальної мережі «Фейсбук» та сайту «OLX» про здачу відповідачем в оренду генератора, двокімнатної квартири та тимчасової споруди, оскільки вказані скріншоти не є належними та допустимими доказами на підтвердження того, що саме відповідач здає в оренду вищевказане майно, отримує від цього дохід та на підтвердження розміру додаткових доходів відповідача. Так, з даних скріншотів вбачається, що оголошення розміщені користувачами « [PERSON] » та « [PERSON] » про здачу в оренду генератора та двокімнатної квартири по [ADDRESS] , однак не містять ідентифікації особи, яка розмістила зазначену інформацію та часу (дати) розміщення цієї інформації. Також з скріншоту соціальної мережі «Фейсбук» вбачається розміщення користувачем « [PERSON] » реклами магазину « [INFO] » по [ADDRESS] . Однак, будь-яких доказів, які б свідчили про те, що саме відповідачу на праві власності належить генератор та двокімнатна квартира, факту укладення договорів оренди вищевказаного майна, отримання відповідачем прибутку від здачі в оренду цього майна та його розміру, позивачкою та її представником суду не надано. Крім цього під час судового розгляду справи сторони не заперечували, що перебували в шлюбі, під час якого були народжені діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також ствердили, що під час шлюбу за відповідачем було зареєстровано право власності на житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування за адресою: [ADDRESS] , а зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя. Також сторонами по справі не оспорювалось, що позивачка отримує щомісячно пенсію по інвалідності в сумі 2200,0 грн., державну соціальну допомогу по догляду за дочкою, яка є дитиною з інвалідністю, в сумі 1854,0 грн., а також заробітну плату за місцем роботи в розмірі, не менше ніж мінімальна заробітна плата. Зазначені обставини та факти були визнані учасники справи, не оспорювались ними, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні, а отже мінімальний розмір аліментів, на момент розгляду справи, на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим, ніж 1309 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши докази надані сторонами по справі, заслухавши їх пояснення з приводу позовних вимог, з`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що позивачка має на утриманні двох малолітніх дітей, є працевлаштованою, отримує пенсію по інвалідності, державну соціальну допомогу по догляду за дочкою, яка є дитиною з інвалідністю, а відповідач є працевлаштованим та отримує заробітну плату несе витрати на оренду житла та навчання в університеті, однак є працездатною особою, зобов`язаний надавати принаймні мінімальне гарантоване забезпечення на утримання дітей до досягнення ними повноліття, що не перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, беручи до уваги те, що відповідач частково визнав позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі на утримання двох дітей у розмірі по 1500,0 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі на момент звернення до суду з позовом, а саме 908,0 грн. Враховуючи те, що позивачкою не заявлялось вимог про відшкодування понесених судових витрат, які вона виклала в орієнтованому розрахунку до позовної заяви, клопотань про відшкодування судових витрат та документального підтвердження понесених судових витрат до закінчення судових дебатів до суду від сторін не надходило, суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу понесених сторонами судових витрат судом не вирішується. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial