Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Акціонерне товариство "Кредобанк" (Далі - АТ "Кредобанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , про солідарне стягнення боргу за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог АТ "Кредобанк" посилається на те, що відповідно до кредитного договору № CL-179129 від 22.03.2019 року, укладеного між АТ "Кредобанк" та [PERSON] , останній отримав кредит на загальну суму у розмірі 200000,00 грн, терміном до 21.03.2024 року, з ціллю використання: на поточні потреби та на рефінансування (погашення) кредитної заборгованості перед АТ "Банк Кредит Дніпро" і АТ КБ "Приватбанк". Відповідно до п. 2.5 договору, для обліку виданих кредитних коштів банк відкрив рахунок № [NUMBER] . Відповідно до пункту 4.2. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом "факт/360", за ставкою визначеною п. 4.1. Договору, а саме 36,99% річних, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі. Всього [PERSON] повинен був здійснити 60 щомісячних платежів по 7434 грн, щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця (п.6.2. договору). Позивач виконав умови договору належним чином, надав відповідачу передбачену договором суму коштів, що підтверджується даними меморіальними ордерами про видачу коштів [PERSON] . Відтак, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте позичальник в порушення умов договору свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 05.05.2021 року заборгованість [PERSON] перед АТ "Кредобанк" становить 251759,48 грн, з них 184961,81 грн - заборгованість за тілом кредиту; 66777,96 грн - заборгованість за відсотками та 19,71 грн - заборгованість по пені на прострочену заборгованість. Відповідач в анкеті-заяві № CL-179129 зазначив інформацію про фактичні сімейні відносини із [PERSON] , яка є його дружиною та вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Посилаючись на викладене Банк просить суд стягнути солідарно із [PERSON] , та [PERSON] на користь АТ "Кредобанк" суму заборгованості за Кредитним договором № CL-179129 від 22.03.2019 року у розмірі 251759,48 гривень, а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правову допомогу. Позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без їх участі та відзив на позов не подали. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачі будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення повністю. Як встановлено судом, між АТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-179129 від 22.03.2019 року. Відповідно до укладеного договору [PERSON] було видано кредит в розмірі 200000 грн до 21.03.2024 року, процентна ставка за користування кредитом становить 36.99 % річних. Відповідно до умов договору, надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Позивач взяті на себе зобов`язання за даним договором виконав, а відповідач в порушення умов договору, оплату грошових коштів не проводив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 251759,48 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 184961,81 грн; 66777,96 грн - заборгованість за відсотками; 19,71 грн - заборгованість по пені на прострочену заборгованість. При підписанні Анкети-заяви № CL-179129 на отримання кредиту [PERSON] зазначив інформацію про факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , що дозволяє залучати у справах, в яких позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладання кредитного договору перебувала в шлюбі - солідарним відповідачем іншого подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки. Окрім того в даній анкеті-заявці [PERSON] надала згоду на отримання кредиту її чоловіку. Частиною 3 статті 61 Сімейного кодексу України, передбачено, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 4 ст. 65 вказаного Кодексу, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-179129 від 22.03.2019 року підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідачів на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжним дорученням № 29393145 від 31.05.2021 року у розмірі 3776,39 гривень. Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25175,94 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи наявні Договір про надання правової допомоги, укладений 11.02.2019 року між АТ "Кредобанк" і Адвокатським об`єднанням "БІЗНЕС і ПРАВО", Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН №000531 від 30.11.2018 та Довіреність № 11821 від 30.12.2020 року. Проте, будь-яких інших доказів на підтвердження існування та розміру понесення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, до позовної заяви додано не було. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, наданий позивачем, не є належним доказом фактичного понесення стороною таких витрат. А тому суд приходить до переконання про відсутність підстав для стягнення з відповідачів витрат на професійну правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved