Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Представник позивача, адвокат Качанова А.В. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] , та просить суд: 1) розірвати договір оренди землі на земельні ділянки площею 6,4935 га та 1,0800 га, укладений між [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] з ПП «Агрофірма «Перспектива», зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської філії Центра Державного Земельного Кадастру про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.10.2005 року за № 21; 2) стягнути з приватного підприємства «Агрофірма «Перспектива» код ЄДРПОУ 24712900 на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 22790,45 гривень, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 25161,41 гривень, 3% річних від простроченої суми в розмірі 2731 гривень та інфляційні витрати в розмірі 8000,82 гривень, всього 58 683,68 гривень; 3) зобов`язати приватне підприємство «Агрофірма «Перспектива» негайно передати [PERSON] земельну ділянку загальною площею 1,0800 га, що розташована на території Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3523455100:02:000:0633, в стані придатному для цільового використання; 4) зобов`язати приватне підприємство «Агрофірма «Перспектива» негайно передати [PERSON] земельну ділянку загальною площею 6,4935 га, що розташована на території Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3523455100:02:000:0895, в стані придатному для цільового використання; 5) стягнути з приватного підприємства «Агрофірма «Перспектива» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн та сплачену суму судового збору. Свої вимоги мотивувала тим, що 28.12.2004 року між [PERSON] та ПП «Агрофірма «Перспектива» було укладено договір оренди землі на земельні ділянки площею 6,4935 га та 1,0800 га, який був зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської філії Центра Державного Земельного Кадастру про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.10.2005 року за № 21. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за заповітом № 994 та № 995 [PERSON] успадкувала земельні ділянки площею 6,4935 га та 1,0800 га, які перебувають в оренді по зазначеному вище договору. Відповідно до умов договору оренди та додаткової угоди до нього, договір укладається до 31.12.2020 року. Орендна плата сплачується в розмірі 3% грошової оцінки земельних ділянок, а саме 5697,63 гривень на рік. Річна орендна плата сплачується орендарем орендодавцю не пізніше 31 грудня кожного орендного року. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін. З 01.01.2017 року і по день звернення до суду ПП «Агрофірма «Перспектива» не виконує свої зобов`язання по договору оренди землі, а саме не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, чим грубо порушує взяті на себе зобов`язання та порушує права позивача. На неодноразові звернення позивача про здійснення повного розрахунку за договором оренди відповідач відповіді не надав. Тому позивач була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 10.02.2021 року по даній справі відкрито провадження та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник Качанова А.В. в судове засідання не з`явилися, 11.01.2022 року до суду надіслала заяву в якій просила розгляд справи провести без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на винесені рішення. Представник відповідача Головатюк С.А. 12.01.2022 року в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву в якій просив провести судове засідання без участі представника відповідача на підставі наявних у справі матеріалах. Подані заперечення на позовні вимоги викладені у відзиві та додаткових поясненнях підтримує в повному обсязі. Крім того, 19.03.2021 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, з якого слідує, що відповідач позовні вимоги [PERSON] визнає частково - в частині наявності у відповідача заборгованості перед позивачем по виплаті орендної плати за договором оренди від 19 жовтня 2005 року за № 21 за 2019 та 2020 роки. Іншу частину позовних вимог приватне підприємство «Агрофірма «Перспектива» не визнає вважає їх безпідставними, надуманими та такими, що не підлягають задоволенню. Свою позицію мотивує тим, що договір оренди було укладено до 31 грудня 2020 року. Позовну заяву подано до суду 13 січня 2021 року, тобто строк дії договору оренди земельної ділянки № 21 від 19.10.2005 року закінчився, тому вимога позивача про розірвання договору є необґрунтованою та такою, що не може бути задоволена. Щодо заборгованості по виплаті орендної плати за 2017-2018 роки, то зобов`язання за цей період було виконане про що свідчать поштові перекази від 14.12.2017 року на суму 4913,43 грн та від 29.12.2018 року на суму 4913,42 грн. Крім того, до моменту виникнення зобов`язання по внесенню орендної плати за наступний рік приватне підприємство «Агрофірма «Перспектива» перерахувало позивачу достроково 326,83 грн. у 2017 році та 326,82 грн у 2018 році. Переплата у 2017-2018 році становила 653,65 грн. Відповідач визнає заборгованість з сплати орендної плати на загальну суму 8518,95 грн за 2019 та 2020 роки, з яких 3932,35 грн сума орендної плати за 2019 рік (4586 грн (сума з вирахуванням податків за договором) - 653,65 грн сума сплачена відповідачем наперед) та 4586,60 грн за 2020 рік. Заявив клопотання про застосування строків позовної давності при розгляді судом справи. Зазначив, що розраховувати розмір штрафних санкцій необхідно з 13 січня 2020 року та що загальний розмір штрафних санкцій (пені, 3 % річних та інфляційних втрат) становить 818,38 грн. Вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити до 500 грн. В наданих додаткових поясненнях вказав, що позовні вимоги про розірвання договору оренди та передання земельних ділянок є необґрунтованими, оскільки договір оренди землі припинено у зв`язку із закінченням строку його дії, а земельні ділянки не перебувають у користуванні приватного підприємства «Агрофірма «Перспектива». Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: 28.12.2004 року між [PERSON] та ПП «Агрофірма «Перспектива» було укладено договір оренди землі, згідно якого в оренду передана земельна ділянка загальною площею: 7,57 га (земельні ділянки площею 6,4935 га та 1,0800 га), який був зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської філії Центра Державного Земельного Кадастру про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.10.2005 року за № 21 (а.с.22-25). В подальшому, 05.10.2009 року між ПП «Агрофірма «Перспектива» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 21 від 19 жовтня 2005 року, згідно якої договір укладено до 31 грудня 2020 року. Орендна плата сплачується орендарем в розмірі 3% грошової оцінки земельної ділянки. Річна орендна плата сплачується орендарем орендодавцю не пізніше 31 грудня кожного орендного року (а.с.26). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.02.2015 року (а.с.15). Згідно копій свідоцтв про право на спадщину від 03.09.2015 року № 994, № 995 спадкоємцем майна [PERSON] , а саме земельних ділянок площею 6,4935 га та 1,0800 га, є його донька [PERSON] (а.с.16,19). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, власником земельної ділянки площею 6,4935 га кадастровий номер 3523455100:02:000:0895, що розташована на території Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області є [PERSON] (а.с.27-32). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, власником земельної ділянки площею 1,0800 га кадастровий номер 3523455100:02:000:0633, що розташована на території Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області є [PERSON] (а.с.33-37). 06.03.2020 року позивач [PERSON] уклала шлюб, прізвище у шлюбі [PERSON] (а.с.12-13,40-45). Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами ЗК України, Законом України «Про оренду землі», нормами Цивільного кодексу України. Згідно з ч.9 ст. 93 ЗК України відносини пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" (тут і надалі у редакції, чинній на час підписання орендодавцем та орендарем договору оренди землі) договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1-ч.3 ст. 21 Закону України " Про оренду землі " орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельної ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції , якщо інше не передбачено договором оренди . Відповідно до ч.1-ч.2 ст. 22 Закону «Про оренду землі» орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Щодо заборгованості по виплаті орендної плати приватним підприємством «Агрофірма «Перспектива» позивачу [PERSON] за 2017-2018 роки судом було встановлено. Пунктом 2 Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 21 від 19 жовтня 2005 року передбачено, що орендна плата сплачується орендарем в розмірі 3 % грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 3 Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 21 від 19 жовтня 2005 року зазначено, що річна орендна плата сплачується орендарем орендодавцю не пізніше 31 грудня кожного орендного року (а.с.26). Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 3523455100:02:000:0895, нормативно грошова оцінка становить 166124,11 грн. (а.с.38). Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 3523455100:02:000:0633 нормативно грошова оцінка становить 23797,03 грн. (а.с.39). Тобто, нормативно грошова оцінка двох земельних ділянок становить 189921, 14 гривень (166124,11 грн +23797,03 грн). 3 % від 189 921, 14 грн становить 5697,63 грн. Тобто, розмір орендної плати за договором оренди становить 5697,63 грн. Орендна плата підлягає до виплати за мінусом податку з доходів фізичних осіб в розмірі 18 % від нарахованої суми орендної плати та військового збору в розмірі 1,5% від нарахованої суми орендної плати. 18% +1,5%=19,5% 19,5 % від 5697,63 грн становить 1111,03 грн. 5697,63 грн - 1111,03 грн = 4586,60 грн. Сума річної орендної плати, що підлягала до виплати орендодавцю за договором оренди становить 4586,60 грн. (після утримання сум ПДФО та військового збору). У 2017 році приватне підприємство «Агрофірма «Перспектива» перерахувало позивачу орендну плату у розмірі 4864,78 грн поштовим переказом, що підтверджується належним чином засвідченою копією фіскального чеку про здійснення електронного переказу від 14 грудня 2017 року (а.с.88) . У 2018 році приватне підприємство «Агрофірма «Перспектива» перерахувало позивачу орендну плату у розмірі 4874,42 грн поштовим переказом, що підтверджується належним чином засвідченою копією фіскального чеку про здійснення електронного переказу від 29 грудня 2018 року (а.с.89). Тобто в судовому засіданні було встановлено, що зобов`язання по внесенню орендної плати за 2017-2018 роки приватним підприємством Агрофірма «Перспектива» перед позивачем були виконанні. Тому підстави для задоволення даної вимоги у суду відсутні. Щодо заборгованості по виплаті орендної плати приватним підприємством «Агрофірма «Перспектива» позивачу [PERSON] за 2019 та 2020 роки судом було встановлено. Сума річної орендної плати, що підлягала до виплати орендодавцю за договором оренди становить 4586,60 грн. Тобто за 2019 та 2020 роки відповідач повинен був сплати позивачу орендну плату на загальну суму 9173,20 гривень. Відповідач у відзиві визнав наявність часткової заборгованості за вищевказаний період на суму 8518,95 гривень. Суд не погоджується з позицією представника відповідача про те що переплачена сума орендної плати у 2017-2018 році у загальному розмірі 653,65 грн. (326,83 грн. у 2017 році та 326,82 грн у 2018 році) є сумою сплаченою наперед за 2019 рік. З цієї суми 87,65 грн. - є плата за поштові перекази. Хоча законодавством про оренду землі та договором оренди землі від 28.12.2004 року не встановлена заборона сплачувати орендну плату за земельну ділянку наперед за майбутні періоди, але така позиція не була узгоджена з орендодавцем, та при сплаті орендної плати за 2017 рік та 2018 рік в платіжних документах про це не було повідомлено позивача. Отже, загальна сума заборгованості приватного підприємства «Агрофірма «Перспектива» по сплаті орендної плати за 2019 та 2020 роки перед позивачем [PERSON] становить 9173,20 грн. Оскільки в договорі встановлений строк (термін), то за умовами договору орендар зобов`язався виплачувати власнику земельної ділянки у повному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою щорічно. Згідно з ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Таким чином, у даному випадку невиконання відповідачем обов`язку сплатити орендну плату у строк, визначений умовами договору, і є несплатою орендної плати в розумінні п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України. Крім того, відповідно до п. 14 договору оренди землі від 28.12.2004 року у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, нараховується пеня в розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Представник відповідача у відзиві завив клопотання про застосування строків позовної давності при розгляді судом справи. Відповідно до ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Останнім днем сплати орендної плати є 31 грудня кожного орендного року, а тому штрафні санкції слід нараховувати з 01 січня 2020 року на заборгованість за 2019 рік та з 01 січня 2021 року на заборгованість за 2020 рік. Позивач звернулася до суду 13 січня 2021 року, тому з урахуванням положень ст.258 ЦК України розраховувати розмір пені необхідно з 13 січня 2020 року. Виходячи з розміру невнесеної орендної плати за 2019 рік, заборгованість за пенею за період з 13.01.2020 року по 29.12.2020 року, в межах позовних вимог (352 днів прострочення) становить 4843,45 грн (4586,60?0.3?352:100). Згідно ч.2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Для стягнення індексу інфляції та 3% річних застосовується загальна позовна давність в 3 роки (ст. 257 ЦК України). Виходячи з розміру невнесеної орендної плати за 2019 рік, а також враховуючи період прострочення, заборгованість за інфляційними збитками становить: за період з 01.01.2020 року по 29.12.2020 року на суму 228,98 грн. (4586,60?1.04992329-4586,60). Виходячи з розміру своєчасно невнесеної орендної плати за 2019 рік, а також враховуючи період прострочення, 3% річних за період з 01.01.2020 року по 29.12.2020 року становить 136,85 грн (4 586,60 x 3 % x 364 : 366 : 100). Отже, кошти в загальному розмірі 14382,48 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, з яких: 9173,20 грн.(заборгованість з виплати орендної плати за 2019-2020 роки) + 4843,45 грн (пеня) + 228,98 грн (інфляційні витрати) + 136,85 грн (3% річних). Щодо вимоги позивача про розірвання договору оренди землі та зобов`язання приватного підприємства «Агрофірма «Перспектива» передати позивачу земельні ділянки 1,0800 га та 6,4935 га, судом встановлено, що відповідно до п.1 Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 21 від 19 жовтня 2005 року договір укладено до 31 грудня 2020 року. Згідно з ч.1 ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. В матеріалах справи наявний лист позивача до ПП «Агрофірма «Перспектива» від 23.05.2020 року згідно якого позивач повідомляє, що має намір розірвати договір оренди землі площею 7,57 га (а.с.66). Згідно повідомлення ПП «Агрофірма Перспектива» від 10.09.2021 року за вих. № 155, надіслане на адресу [PERSON] , відповідач повідомляє, що строк дії договору оренди закінчився, про це неодноразово було повідомлено позивача та те що земельні ділянки не перебувають у користуванні приватного підприємства «Агрофірма «Перспектива» (а.с.124-125). Договір оренди земельної ділянки підлягає припиненню за наявності підстав, перелічених у статті 141 Земельного кодексу України та статтях 31, 32 Закону України "Про оренду землі". При цьому зазначений перелік підстав є вичерпним і не може бути доповненим за згодою сторін. Такими підставами можуть бути: П.1 ч.1 ст.31 ЗУ «Про оренду землі» закінчення строку, на який було укладено договір. Також згідно п.37 Договору оренди землі дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено. Позовну заяву подано позивачем до Новгородківського районного суду Кіровоградської області 13 січня 2021 року. Тобто, на дату подання позивачем позовної заяви, строк дії договору оренди землі № 21 від 19 жовтня 2005 року закінчився 31 грудня 2020 року. Отже, вимога позивача про розірвання договору оренди землі та про передання ПП «Агрофірма «Перспектива» [PERSON] земельних ділянок площею 1,0800 га та 6,4935 га є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн суд дійшов до таких висновків. Згідно матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 28.01.2020р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КР № 400 та ордер серії КР №112037 від 11.01.2021р. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати за надання правової допомоги у сумі 10 000 грн та зазначила що остаточний розрахунок буде подано до суду у відповідності до ст.246 ЦПК України. До закінчення судових дебатів у справі позивач не подав докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Таким чином, стороною позивача не надано до суду всі належні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а тому суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача таких витрат. Що стосується розподілу витрат щодо сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3632 грн суд зазначає. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач зверталася до суду з трьома вимогами немайнового характеру (за кожну вимогу сплатила 908 гривень судового збору), та однією вимогою майнового характеру (сплачено судовий збір 908 гривень). Так як в задоволенні позовних вимог немайнового характеру позивачу було відмовлено, тому суд 2724 гривень судового збору залишає за позивачем. Що стосується майнової вимоги, про стягнення з відповідача 58683,68 грн., то суд дану вимогу задовольняє частково на суму 14382,48 гривень. Тому, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог на суму 222,53 грн (14382,48 ? 908 /58683,68). На підставі викладеного,

Outcome: partial