Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , де просив стягнути з відповідача на його користь 2101,32 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.07.2018 він, у з`язку з необхідністю одержати додатки до документів до наданої йому відповіді, перебував у приміщенні Кам`янської міської ради. У кабінеті землевпорядників Кам`янської міської ради, в присутності працівника міської ради [PERSON], секретар міської ради - [PERSON]. спричинив позивачу тілесні ушкодження, нанісши близько восьми ударів у ділянку тулубу та біля двох ударів у голову. Оскільки кримінальне провадження по данному факту було закрите у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, позивач немає іншого способу, щоб відшкодувати завдану йому моральну та матеріальну шкоду, внаслідок протиправних дій відповідача. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 30.06.2021 відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, а також витребувано матеріали кримінального провадження №2018250170000359, яке було зареєстроване за фактом нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень. 21.07.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] вказує, що позов не визнає та вважає його цілком надуманим, безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на нормах чинного законодавства України. Зазначає, що в даному випадку відсутня протиправна, винна дія відповідача та причинний взаємозв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, яка є предметом позову. Сам факт звернення до правоохоронних органів та наявність ушкоджень у позивача, не доводить факту заподіяння відповідачем тілесних ушкоджень. Звертає увагу, на розбіжності у датах проведення обстеження, оскільки ця обставина спростовує твердження позивача про взаємозв`язок тілесних ушкоджень з неправомірними діями. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 31.08.2021 задоволено клопотання відповідача та витребувано з ВП №2 (м. Сміла) Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області копії матеріалів звернення [PERSON] від 06.07.2018, яке зареєстроване в ЄРДР за №12018250170000360. 13.09.2021 до суду надійшло доповнення до позовної заяви, де [PERSON] розповідає про фактичні обставини того дня, коли сталася сутичка між ним з відповідачем. Дані доповнення не є заявою по суті, подані з порушенням вимог ч.9 ст. 83 ЦПК України, відтак до розгляду судом не приймаються. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 01.11.2021 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду, викликано свідків. 15.11.2021 від позивача надійшла заява, де [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судовому засіданні просив позов задовольнити, так як [PERSON] йому завдав тілесних ушкоджень, які в подальшому привели до витрат на лікування. Також вважає, що 2 група інвалідності пов`язана саме з тим, що його побив відповідач. Вважає, що дії відповідача привели до моральних страждань, які були перенесені позивачем у зв`язку із завданням фізичного болю, стражданнями, а тому просить позовні вимоги задовольнити повністю. Просив долучити до матеріалів провадження промову оголошену під час судових дебатів. У своїй промові позивач висуває ряд вимог, які не узгоджуються зі змістом позову, і позивачем не обґрунтовано необхідність у з`ясуванні нових обставин, про які він зазначає. Отже, оскільки дані обставини не стосуються предмету позову і не мають значення для справи, суд зазначені вимоги не бере до уваги. Представник позивача - адвокат Сухомудренко Б.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. Надав до матеріалів провадження тези промови оголошеної в судових дебатах. Відповідач [PERSON] категорично заперечив проти задоволення позовних вимог. Так, він вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані. Вказує, що позивач [PERSON] поводив себе збуджено, агресивно, що змусило його звернутися із заявою до правоохоронних органів за фактом хуліганства. Жодних ударів [PERSON] не наносив та будь-якої шкоди не спричиняв. У судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що точної дати події не пам`ятає, це було близько трьох років тому, на той момент він працював начальником поліції. Позивача [PERSON] знає, як громадського діяча, він завжди емоційний. З відповідачем [PERSON] у нього були робочі стосунки. Щодо події зазначив, що у другій половині дня у поліцію прийшов [PERSON] до нього на прийом та сказав, що [PERSON] виштовхав його з міської ради. Наступного дня черговий повідомив, що [PERSON] звернувся у лікарню із побоями, після чого виїздила слідчо-оперативна група, було порушено кримінальну справу. Пізніше звернувся із заявою [PERSON] по факту хуліганських дій [PERSON] . Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що у зазначений в матеріалах кримінального провадження час, де вона була свідком, до неї, до кабінету з приводу робочих питань зайшов [PERSON] . Пізніше до кабінету зайшов [PERSON] , який вимагав, щоб йому надали додатки до листа-відповіді, який був наданий за його зверненням. Вона пояснила, що додатки надати не може, оскільки вони направлені до головного управління держгеокадастру, але [PERSON] голосно кричав, ображав працівників міської ради, та звинувачував їх у бездіяльності. Також [PERSON] , який був присутній у кабінеті намагався пояснити [PERSON] , що додатки йому надати не можуть, але останній не зважав, голосно кричав та махав руками. Коли [PERSON] виходив із її кабінету, де вузький прохід, сторони могли торкатися один одного, але ударів вона не бачила. Після того як [PERSON] вийшов, [PERSON] вибіг із кабінету і голосно кричав, що його побили. Свідок [PERSON] вказав, що з відповідачем у нього ділові стосунки, [PERSON] його підлеглий. Позивач [PERSON] постійний відвідувач міської ради, з активною життєвою позицією, яку доносить емоційно. Зазначив, що на час події він працював міським головою, самої пригоди не бачив. [PERSON] про бійку йому не повідомляла, від працівників міської ради та від мешканців міста не пам`ятає і не чув, щоб [PERSON] після відвідування міської ради був побитий. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що точної дати, коли відбулася подія не пам`ятає. Вказав, що вони прийшли з позивачем до міської ради, зайшли до міського голови. Потім свідок [PERSON] сидів у коридорі на стільці та чув, як відповідач [PERSON] говорив позивачу [PERSON] , що зараз віддасть додатки. Самої бійки не бачив, зазначив, що коли [PERSON] вийшов з кабінету та стогнав, говорив про те, що його вдарив у бік [PERSON] . Суд, заслухавши думку сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, витребуванні за клопотанням сторін матеріали кримінальних проваджень, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Так, згідно копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.07.2018, зафіксоване о 14 год. 00 хв., вбачається, що 02.07.2018 об 11 год. 00 хв. в приміщенні Кам`янської міської ради [PERSON] ображав заявника [PERSON] , погрожував фізичною розправою та наносив удари кулаком по тілу заявника, у зв`язку з чим заявник просив провести медичне освідування [PERSON] на предмет вживання наркотичних засобів (а.с. 9). Згідно пояснень [PERSON] від 02.07.2018 вбачається, що останній звернувся до поліції по факту штовханини та його побиття в кабінеті [PERSON] , який знаходиться в приміщенні Кам`янської міської ради. У зв`язку з чим просив перевірити [PERSON] на вживання наркотичних засобів на робочому місці. Та повідомив, що він особисто ніяких тілесних ушкоджень не отримав, ШМД не потребує, та до СМЕ звертатися не буде. Додатково зазначив, що їхню розмову міг чути його знайомий [PERSON] . Згідно висновку експерта №_05-6-01/106_ (вихідний №156 від 23.03.2019) враховуючи характер травми, яка мала місце у [PERSON] , можна вказати, що вона могла утворитися внаслідок одноразової дії травмуючого предмета в область голови. Ушкодження, яке мало місце у [PERSON] не має у собі достовірних морфологічних ознак, за якими можна судити про положення тіла потерпілого під час його спричинення (а.с. 12-13). Позивачем надана виписка з історії хвороби №1915, згідно якої останній надійшов 03.07.18, дата виписки 24.07.18, діагноз - струс головного мозку, виражений цефалічний, церебростенічний, вестибулоатактичний синдром. Зазначено призначене лікування (а.с. 14). З досліджених у судовому засіданні висновків експертів, які надані стороною позивача, а також, які містяться у матеріалах кримінального провадження, та були витребувані судом, встановлено, що з 03.07.2018 по 27.07.2018 [PERSON] перебував на лікуванні з діагнозом ЗЧМТ. Струс головного мозку. З цефалгічним, церебростенічним та вестибуло-атактичним синдромами. Дані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин про які зазначає потерпілий, за давністю спричинення може відповідати часу вказаному оглянутим, і за ознаками короткочасного розладу здоров`я відноситься до категорії Легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. З описової частини вбачається, що у пацієнта був виражений цефалічний, церебростенічний, вести було-атактичний синдроми. Поступив із скаргами на виражений дифузний головний біль, запаморочення, нудоту, поклики на блювання, тремер в тілі, загальну слабкість, біль в нижніх кінцівках у грудній клітці. (а.с. 10). Враховуючи характер травми, яка мала місце у громадянина [PERSON] , можна вказати що вона утворилася внаслідок одноразової дії травмуючого предмета в область голови (а.с. 26-28). Згідно, власноручно написаної заяви [PERSON] від 02.07.2018 на ім`я начальника Кам`янського відділу Смілянської місцевої поліції [PERSON]. вбачається, що позивач 02.07.2018 звернувся до земельного відділу, щоб йому надали викопіювання з кадастрової карти про передачу земель сільськогосподарського призначення. Звернувшись до [PERSON] в її кабінеті, за додатками, де був присутній секретар міської ради [PERSON] , останній на нього накинувся з образами та кулаками попід ребрами і з побоями виштовхав з кабінету погрожуючи фізичною розправою. Зазначив, що на крик і образи зайшов міський голова, який повідомив, що нічого не бачив. У заяві [PERSON] повідомив, що він є інвалідом-інсультником, борцем за справедливість, має 82 роки, і [PERSON] , як посадова особа мав його вислухати, а не застосовувати фізичну силу, ображаючи честь і гідність (а.с. 9, матеріалів кримінального провадження №12018250170000359). Дана заява була написана [PERSON] відразу після інциденту у міській раді. Відомості про удари в область голови відсутні. Крім того, після зазначеної події позивач мав розмову з начальником поліції [PERSON], який будучи допитаний в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] скаржився на [PERSON] , що той його вигнав з міської ради, при цьому, жодних ознак побиття на [PERSON] , помітно не було, і про удари, які нібито завдав [PERSON] позивачу, [PERSON] його не повідомляв. Заяву [PERSON] (а.с. 9, матеріалів кримінального провадження №12018250170000359), писав одразу після конфліктної ситуації з [PERSON] , яка відбулася в приміщенні міської ради, як вбачається, останній не скаржиться на побої у області голови, почерк рівний, букви однакові. Згідно пояснень [PERSON] від 02.07.2018 (а.с.8, матеріалів кримінального провадження №12018250170000359), вбачається, що хоча останній і скаржився на те, що [PERSON] виштовхував його з кабінету, пояснив також, що тілесні ушкодження не отримував і швидкої медичної допомоги не потребує. Дані пояснення, які містяться в матеріалах справи узгоджуються з поясненнями свідків, які були допитані в судовому засіданні. Зокрема, свідок [PERSON] під присягою пояснила, що жодних ударів вона не бачила, і хоча при виході з кабінету прохід дуже вузький, [PERSON] з [PERSON] торкалися один одного, але удари про які стверджує позивач, тим більш в потиличну частину голови, свідок [PERSON] не могла не помітити, про що переконливо стверджувала під час допиту в судовому засіданні. Так, свідок [PERSON] зазначив, що коли [PERSON] вийшов із кабінету [PERSON] , останній одразу поскаржився на те що його виштовхав [PERSON] з кабінету, та поскаржився на біль у боку, про удари в область голови [PERSON] [PERSON] не повідомляв. З витребуваних матеріалів кримінального провадження №1201825017000360 по зверненню [PERSON] вбачається, що відповідач звернувся 04.07.2018 із заявою, що 02.07.2018 близько 11 год. 00 хв. [PERSON] вчинив хуліганські дії, виражався образливо неприємними словами, порушував роботу Кам`янської міської ради. Однак, кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення. Дані матеріали підтверджують наявність конфлікту між сторонами, а також агресивну поведінку позивача по відношенню до працівників міської ради, про що також дала показання у судовому засіданні свідок [PERSON] . Згідно висновку щодо результатів медичного огляду, складеного о 14 год. 00 хв. 02.07.20218, на підставі самозвернення, вбачається, що [PERSON] в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. Відповідно до Постанови про закриття кримінального провадження від 01 жовтня 2019 року вбачається, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12018250170000359 від 06.07.2018 за фактом нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] , було закрито із закінченням строків досудового розслідування (а.с. 20). З висновків експертів, які були дослідженні в судовому засіданні (а.с. 10, 26) вбачається, що забій м`яких частин грудної клітки зліва, колінної області зліва, області правої лопатки, потиличної області голови, діагностовано лише на скаргах пацієнта, даний діагноз не підтверджений об`єктивними відомостями в медичному документі, відтак визначити ступінь ушкодження не є можливим. З виписки з історії хвороби, при обстеженні лікарем травматологом [PERSON] наслідків побиття не зафіксовано, рентген знімках черепа, грудної клітини поперекового відділу хребта - кісткової патології не виявлено. В той же час діагностовано забій м`яких тканин грудної клітки зліва, колінної області зліва, області правої лопатки, затилкової області голови. Отже, враховуючи: - вищедосліджену медичну документацію; -дослідженні матеріали кримінального провадження, де зафіксовані скарги [PERSON] на дії [PERSON] одразу після події та активна поведінка позивача, зокрема особисте звернення позивача до правоохоронних органів, особистий прийом у кабінеті начальника поліції, та відсутність скарг на удари в область голови. - пояснення відповідача [PERSON] , зазначені у відзиві, який не заперечив, що [PERSON] порушував порядок у приміщенні Кам`янської міської ради, намагався завдати йому тілесних ушкоджень, що змусило його захиститися, тобто прибрати зі своїх грудей руки [PERSON] ; - показання свідка [PERSON] , яка підтвердила конфліктну ситуацію у неї в кабінеті, та не заперечила факт можливого контакту між сторонами під час виходу [PERSON] із приміщення, підтвердила поведінку [PERSON] , одразу після виходу з кабінету з криками, що його ударили в бік. Про удари в область голови зазначила, що таких не було і не могло бути так, щоб вона їх не помітила; - показання свідка [PERSON] , який чув, що [PERSON] говорив, що зараз поверне [PERSON] додатки до заяви, які повернути насправді не міг, у зв`язку з їх відсутністю, та який зазначив, що [PERSON] одразу після виходу з кабінету скаржився саме на біль у боку, внаслідок удару завданого [PERSON] . Про удари в область голови одразу після події [PERSON] не скаржився; Відтак, враховуючи досліджені в судовому засіданні матеріали справи та показання свідків, суд приходить до висновку, що між струсом мозку, який був діагностований у [PERSON] та подіями, які відбулися з 02.07.2018 у приміщенні Кам`янської міської ради за участі сторін, відсутній причинно-наслідковий зв`язок, що підтверджують вищезазначені докази дослідженні в судовому засіданні. Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами відбулася словесна перепалка та образи з обох сторін, що супроводжувалося взаємною штовханиною, та ударом відповідачем позивача. Факт удару у живіт кулаком [PERSON] [PERSON] в приміщенні міської ради, в кабінеті землевпорядника [PERSON]., мав місце. Даний факт узгоджується з усіма дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, і є доведеним належними та допустимими доказами. В той же час, судом не встановлено прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями [PERSON] та отриманими [PERSON] тілесними ушкодженнями, у зв`язку з яким позивач перебував на лікуванні і придбавав ліки. Так позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між шкодою завданою йому відповідачем та інвалідністю, яка була йому встановлена. Належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України про те, що позивач поніс витрати на своє лікування в розмірі 2101,32 грн. внаслідок неправомірних дій саме відповідача [PERSON] суду не надано, а тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Що стосується висновків експертів, які досліджені в судовому засіданні, дані висновки свідчать лише про наявність у позивача тілесних ушкоджень і не можуть бути доказом винуватості [PERSON] в заподіянні цих ушкоджень. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Stankov v. Bulgaria» від 12 липня 2007 року, § 62). Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає, що у зв`язку зі вчиненням відповідачем проти нього протиправних дій, йому спричинено моральні страждання. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди за моральні страждання позивача, який є особою похилого віку (на момент події мав 82 роки), є інвалідом, активним громадським діячем, та зазнав приниження від посадової особи органу місцевого самоврядування, який, об`єктивно мав фізичну перевагу, та незважаючи на емоційну, критичну та провокаційну поведінку позивача, повинен був проявляти стриманість та дотримуватися норм ввічливого спілкування. Відтак, враховуючи суму моральної шкоди, яку заявив і оцінив сам позивача, а також встановлену судом шкоду (із 10 ударів зазначених позивачем, встановлено факт нанесення одного удару, які не призвели до тяжких наслідків), яка підлягає до задоволення, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача моральну шкоду на користь позивача в розмірі 1000 грн. за моральні страждання, які виникли у позивача у зв`язку з діями відповідача, внаслідок подій, що відбулися в приміщенні Кам`янської міської ради. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги по сплаті моральної шкоди на суму 10000 грн., з яких судом задоволено вимоги на загальну суму 1000 грн., що складає 10% від загальної суми позовних вимог. Хоча позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягають стягненню 10% судового збору, що становить 90 грн. 80 коп. На підставі наведеного та

Outcome: partial