Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

11 листопада 2021 року АТ КБ "ПриватБанк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги мотивує тим, що 20 вересня 2012 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 17 000,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [INFO] [PERSON] помер. Станом на 18 січня 2020 року утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 11 850,00 грн. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачка [PERSON] , яка протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] від спадщини не відмовилася, а тому до неї перейшов обов`язок погасити заборгованість, яка виникла у спадкодавця за кредитним договором. У відповідності до ст. 1281 ЦК України, 12 червня 2020 року Банком була направлена претензія до Снігурівської державної нотаріальної контори, яка направила відповідь, що отримана Банком 29 вересня 2020 року. 25 травня 2021 року позивачем до спадкоємця було направлено лист-претензію про погашення кредитної заборгованості, яку залишено без виконання. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідачки, як спадкоємиці, заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 11 850,00 грн та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 20 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 17 000,00 грн на платіжну картку. (а.с. 27). У заяві позичальника нарахування процентів, пені та штрафу не зазначено. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, за період дії договору [PERSON] було видано чотири кредитні картки, строк дії останньої картки до 04/22 (а.с. 57). 24 вересня 2012 року [PERSON] . Банком відкрито кредитну лінію та встановлено кредитний ліміт у сумі 300,00 грн, який у подальшому зменшувався та збільшувався: 24.09.2012 до 300,00 грн; 29.03.2013 до 120,00 грн; 15.04.2013 до 120,00 грн; 15.09.2015 до 500,00 грн; 28.12.2015 до 210,00 грн; 01.01.2016 до 210,00 грн; 20.04.2016 до 180,00грн; 27.04.2016 до 0,00 грн; 30.08.2016 до 1000,00 грн; 29.05.2017 до 5000,00 грн; 04.09.2017 до 10 000,00 грн;19.10.2017 до 12 000,00 грн; 22.08.2018 до 13 000,00 грн; 23.08.2018 до 13000,00 грн; 23.10.2018 до 15 000,00 грн; 14.11.2019 до 17 000,00 грн; 27.01.2020 до 0,00 грн (а.с. 26). [INFO] в с. Романо-Булгакове Снігурівського району Миколаївської області [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] , актовий запис №37 від 23 січня 2020 року, складеного Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - а.с. 62. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 20 вересня 2012 року, з урахуванням коштів внесенних на погашення, заборгованість позичальника за простроченим тілом кредиту становить 11 850,00 грн (а.с. 7-15). З вимогою про повернення кредитної заборгованості Банк за життя [PERSON] до останнього не звертався. 20 травня 2020 року позивач направив претензію кредитора №SAMDN50000068398427 від 20 травня 2020 року до Снігурівської державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті померлого боржника, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с. 63-64). 18 вересня 2020 року завідувач Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. повідомила кредитора АТ КБ «ПриватБанк», що 01 липня 2020 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON] № 163/2020, яка отримана Банком 29 вересня 2020 року (а.с.65). 25 травня 2021 року Банк направив спадкоємцю лист-претензію від 07 травня 2021 року про погашення заборгованості за кредитним договором, яку залишено без виконання (а.с. 66-69). Згідно з відміткою на пакеті грузовідправника, Банк здав даний позов відправнику 10 листопада 2021 року (а.с. 82). Як слідує з копії спадкової справи № 163/2020 до майна померлого [PERSON] , спадкоємцями за законом є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] , 2013 року народження, в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, а саме батьки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті сина на користь невістки та онуки, відповідно (а.с. 95-129). За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. З встановлених у справі обставин та досліджених доказів встановлено, що після смерті [PERSON] . Банк 12 червня 2020 року звернувся до нотаріуса з претензією від 20 травня 2020 року, відповідь на яку отримав 29 вересня 2020 року. Оскільки, судом не встановлено обставин які б свідчили про те, що кредитор дізнався або мав дізнатися про відкриття спадщини раніше ніж у 6-ти місячний строк, який передував зверненню кредитора до нотаріуса з вимогою до спадкоємців боржника, строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, ним не пропущено. Спадщина успадкована [PERSON] та неповнолітньою [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] та яка у встановлений строк звернулася до нотаріуса за прийняттям спадщини за законом. Позивачем не заявлялося клопотання про залучення співвідповідачем іншого спадкоємця [PERSON] , [INFO] , як солідарного боржника. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положенням ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Таким чином, у разі смерті боржника, відкриття та прийняття спадщини його спадкоємцями, кредитор має право вимагати від спадкоємців боржника повернення заборгованого у межах вартості спадкового майна та в межах визначених законом. Як вбачається з копії спадкової справи № 163/2020, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , його спадкоємець [PERSON] отримала свідоцтва про прийняття спадщину за законом кожен на 1/2 частку: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2259 га у межах території Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, кадастровий №4825780700:01:000:0092; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,4096 га у межах території Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, кадастровий № 4825780700:01:000:0091; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га у межах території Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, кадастровий № 4825780700:05:000:0019. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка у справі є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, з неї на користь позивача підлягають стягненню боргові зобов`язання спадкодавця у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Підстав для звільнення спадкоємця за законом після смерті позичальника від виконання зобов`язань за кредитним договором від 20 вересня 2012 року судом не встановлено. Позивачем надано розрахунок, згідно з яким станом на 18 січня 2020 року заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором становить 11 850,00грн та складається з простроченого тіла кредиту. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку, позичальником сплачено відсотків за користування кредитом у розмірі 52,60 грн, пені (штрафу) у розмірі 100,00грн, комісії у загальному розмірі 300,00 грн, а також за рахунок кредиту відбувалося погашення процентів на загальну суму 8710,91 грн, сплату яких не передбачено договором, тому заборгованість відповідачки за тілом кредиту становить 2686,49 грн (11 850,00 - 52,60 - 100,00 - 300,00 = 2686,49). Умови та правила надання банківських послуг, витяг з Тарифів, надані Банком на підтвердження умов договору щодо сплати відсотків, пені (штрафу) та комісії, не містять підпису позичальника, а тому не є належним доказом погодження між сторонами умов кредитного договору у цій частині. За такого, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості обгрунтовані у сумі 2686,49 грн. Решта заборгованості Банком недоведена. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у розмірі 2686,49 грн. заборгованості за непогашеним тілом кредита. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved