Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» про повернення стягненого за виконавчим написом. Обґрунтовано позов тим, що 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 6444, за яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 404236 від 11 лютого 2019 року в сумі 16822 грн. 09 коп. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2021 року у справі № 750/5305/21 вказаний виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. Водночас, до визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з позивача було стягнуто на користь відповідача 13190 грн. 31 коп., які підлягають поверненню, як безпідставно набуті відповідачем ТОВ «Українські фінансові операції». Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав, 12 січня 2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином. Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 6444, за яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 404236 від 11 лютого 2019 року в сумі 16822 грн. 09 коп., в тому числі і плату за вчинення виконавчого напису в сумі 500 грн. (а.с. 10). Рішенням Деснянського районного суду від 09 серпня 2021 року у справі № 750/5305/21 виконавчий напис № 6444, вчинений 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 404236 від 11 лютого 2019 року в сумі 16322 грн. 09 коп. та плату за вчинення виконавчого напису в сумі 500 грн., а всього 16822 грн. 09 коп. визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 12-23). Згідно інформації приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. № 24391 від 01.11.2021, з боржника [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Українські Фінансові операції» в період з 18.03.2021 по 02.10.2021 грошові кошти в розмірі 13190 грн. 31 коп. (а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що рішенням суду у справі № 750/5305/21 визнано виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідно і стягнення заборгованості з позивача є протиправним, а тому суд вважає, що стягнуті кошти підлягають поверненню [PERSON] , як безпідставно набуті відповідачем ТОВ «Українські Фінансові операції». Також, у зв`язку з наявністю підстав для задоволення позову, позивачу мають бути відшкодовані понесені у справі судові витрати на правничу допомогу. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Переверзєв О.О. на підставі ордеру серії СВ 1003588 від 23.11.2021 та договору про надання правничої допомоги від 19.10.2021 (а.с. 25, 29). Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 19 жовтня 2021 року підтверджується сплата позивачем Адвокатському об`єднанню «Рябінін, Переверзєв та партнери» 5000 грн. за договором № б/н від 19 жовтня 2021 року (а.с. 28). Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Відповідно до акту прийняття-передачі наданих послуг судових витрат від 19.10.2021 до переліку послуг по наданню правничої допомоги віднесено: консультація з приводу подання позову - 1000 грн.; складання та направлення запиту - 500 грн.; складання позову, виготовлення додатків - 3000 грн., участь у судовому засіданні - 500 грн. (а.с. 27). Враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час (представник позивача не приймав участь у судовому засіданні), виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved