Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності як за спадкоємцем за законом на 2/4 частини домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , яке належало її чоловікові [PERSON] , який помер [INFO] та як за спадкоємцем за законом на 1/4 цього ж домоволодіння після смерті [INFO] сина [PERSON] . Посилається на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавців. Вказала, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до двору колгоспника і в ньому проживали вона, її чоловік та син, а також мати її чоловіка і являлися власниками цього домоволодіння по ј кожен, однак не оформили правовстановлюючих документів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилися, у позовній заяві просила слухати справу у її відсутності, зазначила, що її інтереси в суді представлятиме адвокат Чир Н.І. Представник позивачки - адвокат Чир Н.І. в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу у її відсутності. Не заперечує проти винесення рішення у підготовчому засіданні. Представник Борщівської міської ради в підготовче засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві позовні вимоги визнає та просить розглянути справу в його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. 02 березня 2021 року Борщівською державною нотаріальною конторою листом №167/02-14 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , яке складається з 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , що належало спадкодавцю особисто, та на 1/4 частину цього ж домоволодіння, що належала померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої за законом був її син, [PERSON] , який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не оформив своїх спадкових прав, помер. Також нотаріусом були виявлені розбіжності, а саме: відповідно до повного витягу з ДРАЦСГ про шлюб від 02 березня 2021 року № 000297727 чоловік позивачки записаний як - [PERSON] , тоді як згідно свідоцтва про смерть від 09 жовтня 2012 року серія [NUMBER] , померлий записаний [PERSON] . Також, відповідно до свідоцтва про смерть його матері від 30 липня 1996 року серія [NUMBER] , померла записана [PERSON] , тоді згідно до свідоцтва про народження [PERSON] від 06 травня 1984 року, серія [NUMBER] , його матір записана [PERSON] , а згідно її свідоцтва про одруження від 13 вересня 1962 року серія [NUMBER] , вона записана як [PERSON] . Також, 02 березня 2021 року Борщівською державною нотаріальною конторою листом №166/02-14 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, [PERSON] було відмовлено щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] сина [PERSON] , яке складається з 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , що належало спадкодавцю особисто. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Рішенням третьої сесії двадцять третього скликання Верхняківської сільської ради народних депутатів Борщівського району Тернопільської області № 15 від 20 жовтня 1998 року [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,50 га, в тому числі, для обслуговування житлового будинку 0,25 га. Згідно даних технічного паспорта, зокрема характеристики будинку, господарських будівель та споруд, інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виготовлених техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] 01 березня 2021 року, дійсна вартість домоволодіння [ADDRESS] становить 193326,00 грн. Житловий будинок, підвал і тамбур побудовано в 1960 році, господарські будівлі та прибудови в 1960 -1982 роках. До складу домоволодіння входить: житловий будинок «А»; підвал «п/д»; тамбур «а»; літня кухня «Б»; підвал «п/д»; вхід в підвал «в/х п/д»; господарський будинок «В»; сарай «Г»; ворота «І; огорожа «ІІ»; криниця «ІІІ». Згідно довідки старости Верхняківського старостинського округу Борщівської міської ради №293 від 27 жовтня 2021 року та доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг с.Верхняківці Борщівського району за 1986-1990 рр., 1990-1991 р.р. домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , і у якому проживали: голова двору - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, членам колгоспного двору, належало право власності на спірне домоволодіння по 1/4 частині кожному. [PERSON] померла [INFO] в с.Верхняківці Борщівського району Тернопільської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки старости Верхняківського старостинського округу Борщівської міської ради № 70 від 16 березня 2021 року на день смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в житловому будинку в [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані та проживали: син [PERSON] , 1935 року народження; невістка [PERSON] , 1942 року народження, та внук [PERSON] , 1959 року народження. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , то за нормами ст.548 діючого на той час Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За даними листа від 02 березня 2021 року Борщівської державної нотаріальної контори №167/02-14, відповідно до інформаційної довідки № 131/01-21, виданої Державним нотаріальний архівом Тернопільської області 18 лютого 2021 року, до майна померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, зокрема належну їй 1/4 частину спірного домоволодіння, оскільки проживав з нею на час смерті та фактично вступив в управління спадковим майном. [PERSON] помер [INFO] в с.Верхняківці Борщівського району Тернопільської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки старости Верхняківського старостинського округу Борщівської міської ради № 73 від 16 березня 2021 року на день смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в житловому будинку в [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , 1942 року народження, та син [PERSON] , 1959 року народження. За даними листа від 02 березня 2021 року Борщівської державної нотаріальної контори №167/02-14, відповідно до інформаційної довідки № 131/01-21, виданої Державним нотаріальний архівом Тернопільської області 18 лютого 2021 року, до майна померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , зокрема належні йому 2/4 частини спірного домоволодіння, з яких ј частина належала йому особисто, а ј частина належала померлій [INFO] матері [PERSON] , після смерті якої він прийняв спадщину як спадкоємець за законом, але не оформив своїх спадкових прав, помер. У заяві про відмову від спадщини син спадкодавця - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. Отже, після померлого [PERSON] такою, що прийняла спадщину, зокрема 2/4 частини спірного домоволодіння, є дружина покійного, позивачка у справі, [PERSON] , як спадкоємець першої черги спадкування за законом. Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно [PERSON] , а саме належні йому 2 частини спірного домоволодіння, немає. Щодо встановлених нотаріусом розбіжностей у правовстановлюючих документах, а саме: відповідно до повного витягу з ДРАЦСГ про шлюб від 02 березня 2021 року № 000297727 чоловік позивачки записаний як - [PERSON] , тоді як згідно свідоцтва про смерть від 09 жовтня 2012 року серія [NUMBER] , померлий записаний [PERSON] . Також, відповідно до свідоцтва про смерть його матері від 30 липня 1996 року серія [NUMBER] , померла записана [PERSON] , тоді згідно до свідоцтва про народження [PERSON] від 06 травня 1984 року серія [NUMBER] його матір записана [PERSON] , а згідно до її свідоцтва про одруження від 13 вересня 1962 року серія [NUMBER] , вона записана [PERSON] , то під час розгляду справи встановлено, що такі розбіжності допущено посадовими особами при оформленні відповідних документів, та враховуючи досліджені в судовому засіданні вище зазначені письмові докази, немає сумнівів, що померлий [PERSON] є сином покійної [PERSON] , та дійсно є чоловіком позивачки [PERSON] , яка, у свою чергу, є спадкоємцем майна померлого чоловіка за законом першої черги спадкування. [PERSON] помер [INFO] в с.Верхняківці Борщівського району Тернопільської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки старости Верхняківського старостинського округу Борщівської міської ради № 75 від 16 березня 2021 року на день смерті [INFO] [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в житловому будинку в [ADDRESS] , разом з ним була зареєстрована мати [PERSON] . Отже, після померлого [PERSON] такою, що прийняла спадщину, зокрема належну йому на день смерті 1/4 частину спірного домоволодіння, є мати покійного - позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги спадкування за законом. Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно [PERSON] , а саме належну йому ј частину спірного домоволодіння, немає. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню. На підставі п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.548 ЦК 1963 р. ст.ст.16, 25, 26, 392,1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved