Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач 22.10.21 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути на його користь із відповідача 6 219 грн, 83 коп. заборгованості по оплаті за надані житлово - комунальні послуги, що виникла за станом на 01.10.21 р. за період з листопада 2020 р. по вересень 2021 р. включно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він надає послуги з теплопостачання у кв. [ADDRESS] , належну відповідачеві. Покликаючись на п. 2 ч. 1, ст. ст. 5, 7, 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ч. 1 п. 30 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затверджених постановою КМ України № 630 від 21.07.05 р., ст. ст. 11, 526 ЦК України, зазначає, що нарахування за послуги з централізованого опалення (далі - ЦО) квартири відповідачів провадилось за показами теплового лічильника, встановленого у вказаному вище житловому будинку в опалювальний період - з вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі приміщення - 28, 9 кв. м. (п. 12 Правил). Однак відповідач свої зобов`язання по оплаті за житлово - комунальних послуг належно не виконав і за станом на 01.10.21 р. виникла вказана вище заборгованість. Відповідач не реагує на його неодноразові нагадування про необхідність погашення боргу. Зазначає, що несвоєчасні розрахунки споживачів за теплову енергію призводять до неможливості оплати ним як держпідприємством за спожиті обсяги енергоресурсів /газ, електроенергію/, податків до бюджету, що ставить під загрозу нормальну його діяльність по наданню якісних послуг споживачам; може спричинити надзвичайно кризову ситуацію в життєдіяльності м. Ковеля Волинської області. Просить позов задовольнити. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 07.12.21 р.. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві було судом надіслано у встановленому законом порядку. За станом на 10.01.22 р. відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов`язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" житлово - комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ст.6 Закону України "Про житлово - комунальні послуги"). Статтями 7 та 8 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово - комунальних послуг. Зокрема правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово - комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг, а обов`язком - оплачувати надані житлово - комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця є - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у т. ч. шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово - будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМ України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України від 24.01.06 р. № 45, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово - комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до змісту ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, зокрема, здавати в оренду, укладати інші не заборонені законом угоди. Також відповідно до ст. ст. 150, 156 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ч. 1 п. 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» до житлово - комунальних (комунальних) послуг належать централізоване постачання гарячої води та централізоване опалення. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Навіть відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. За змістом ч. ч. 2, 4. ст. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово - комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання (ч. 7 ст. 26 Закону). Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг. (ч. 3 ст. 29 Закону). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 18 Правил плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо договором не встановлено інший строк. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В силу ст. 322 ЦК України обов`язок утримувати майно покладено на власника, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи слідує, що заборгованість відповідача як споживача та фактичного користувача вказаної вище квартири перед позивачем за вказаний вище спірний період включно, дійсно, становить 6 219 грн, 83 коп., та відповідачем не спростовано наданням доказів про оплату за послуги позивача у спірний період тощо, факту меншої суми боргу чи її відсутності, а тому вказану суму заборгованості слід стягнути з відповідача на користь позивача у повному обсязі. З відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у справі у сумі 2 270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved