Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

У березні 2021 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 08 липня 1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на життя, наразі спільного господарства сторони не ведуть. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 березня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 13). Через канцелярію суду відповідачем подано заяву (вх. № 20455 від 27.05.2021 року) про надання строку для примирення (а.с.19). У зв`язку з чим, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27 травня 2021 року клопотання відповідача задоволено. Призначено подружжю, [PERSON] та [PERSON] строк для примирення до 14 год. 50 хв. 27 вересня 2021 року. Зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення, тобто до 27 вересня 2021 року (а.с. 21). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27 вересня 2021 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 25). В судове засідання позивач не з`явилась, подала через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда заяви (вх. № 20456 від 27.05.2021 року, вх. № 34670 від 27.09.2021 року; вх. № 39237 від 04.11.2021 року; вх. № 1854 від 18.01.2022 року) про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити (а.с. 18, 26, 27, 34). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, (а.с. 29, 33). Причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань та відзиву на позов не подавав. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану місто Кіровоград 08 липня 1995 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис за № 564. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 08.07.1995 року (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім`ї. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в частині 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За роз`ясненнями, викладеними у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства про справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Ухвалою суду від 27 травня 2021 року, за клопотанням відповідача судом надано строк для примирення. Однак по закінченню строку, наданого судом для примирення, позивач не відмовилась від позовних вимог, а відповідач проігнорував судове засідання. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім`ї. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сім`ї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, та оскільки приписи сімейного законодавства не передбачають можливість примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved