Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, [INFO] помер [PERSON] , який є біологічним батьком [PERSON] . Однак внаслідок того, що її батьки [PERSON] та [PERSON] , проживали в цивільному шлюбі і на момент її народження перебували на заробітках у Чеській Республіці, то в її свідоцтві про народження запис про батька відсутній, так як він на той момент мав проблеми з дозвільними документами на роботу в Чеській Республіці. Повернувшись в Україну вони всі разом проживали як одна сім`я. Крім цього 20.12.2009 року батьки обвінчалися, однак через постійну заклопотаність вони так і не зареєстрували шлюб. В подальшому в 2013 році батьки припинили фактичні шлюбні відносини та роз`їхались. При виготовленні документів, що посвідчують особу, вона дізналася, що її ім`я по-батькові записані зі слів матері у порядку ч.1 ст. 135 СК України, у тому з метою захисту немайнових прав на ім`я та сім`ю змушена звернутися до суду в порядку окремого провадження. Представник заявника [PERSON] в судову засіданні підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та служба у справах дітей Хустської міської ради в судове засідання не з`явилися, подавши зави про розгляд справи у їх відсутності. Заінтересована особа Хустська міська рада в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленої про час і місце судового розгляду. Дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України у формі ID-картки, [PERSON] народилася [INFO] (а.с.5). Відповідно до довідки ВК Хустської міської ради [PERSON] народилася [INFO] , в Чехії, м.Прага 2, Нове Мєсто, 441, а зареєстрованим місцем проживання є [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження, з офіційним перекладом з чеської мови на українську, [PERSON] народилася [INFO] , в [ADDRESS] , запис про батька відсутній, а мати записана [PERSON] (а.с.8). При цьому, згідно з виписки про новонароджену дитину, з офіційним перекладом з чеської мови на українську, дитина [PERSON] народилася [INFO] , батьки вказані як [PERSON] та [PERSON] (а.с.11, 12). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов від 02.12.2021 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] , проживали як сім`я з 2005 по 2013 рік (вели спільне господарство, побут, мали спільний бюджет та витрати) [PERSON] , [PERSON] та їхня спільна дочка [PERSON] (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про смерть, з офіційним перекладом з чеської мови на українську, [PERSON] помер [INFO] у [ADDRESS] (а.с.10). Також вбачається, що 20.02.2009 року у м.Прага [PERSON] та [PERSON] уклали церковний шлюб (а.с.16). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка проживає по сусідству, суду пояснила, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] жили в Чехії, однак влітку на канікули завжди приїжджали у с.Липча.\~ Там будували будинок, вели господарство і жили як одна сім`я. [PERSON] добре відносився\~ до дитини [PERSON] , як до своєї дочки. При цьому він говорив, що це його дочка і хвалився цим. Після того, як вони розійшлися, то [PERSON] переїхав до своїх батьків. Про існування у нього іншої сім`ї свідку не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] та тіткою [PERSON] , суду ствердила, що [PERSON] та її сестра [PERSON] проживали однією сім`єю з 2005 року разом з спільною дочкою. Коли дитині було 7 років, то вони розійшлися. Під час проживання мали спільний бюджет, будували будинок. Більшу частину часу проживали за кордоном, однак приїздили в село на канікули. Вели себе як сім`я. [PERSON] відносився до [PERSON] як до дочки, та визнавав, що вона є його дочкою. Про існування у нього іншої сім`ї свідку не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка проживає по сусідству суду пояснила, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали разом, влітку завжди приходили в гості. [PERSON] любив дівчинку, будував будинок. Розійшлися коли дівчинці було 7 років. Жили як одна сім`я, і [PERSON] визнавав [PERSON] , як свою дитину та хвалився нею. Про існування у нього іншої сім`ї свідку не відомо. Ч.1 ст.293 ЦПК України передбачає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею\~ 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до ст.255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто він них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений самою дитиною, яка досягла повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. А в пункті 9 даної Постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відтак, враховуючи те, що померлий [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак проживали як одна сім`я з 2005 по 2013 роки, і померлий [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] , що підтверджується як письмовими доказами так і показами свідків, то наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту батьківства. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, у аспекті права на сім`ю та на ім`я. Судові витрати відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved