Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

В червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт її спільного постійного проживання з спадкодавцем [PERSON] , з 30.07.2004 року по день смерті спадкодавця - [INFO] , однією сім`єю, як чоловік і жінка, визнати за нею, [PERSON] , право власності на: земельну ділянку, площею 1,000 га, кадастровий номер 5122055400:01:003:1470, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, яка залишилась після померлого [INFO] [PERSON] ; легковий автомобіль седан марки ЗАЗ- Daewoo, модель М1 Т13110, номер шасі [NUMBER] , колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , який залився після померлого [INFO] [PERSON] ; грошові кошти в банківській установі ЗОА «Перший Український Міжнародний банк» згідно договорів №6550133, №6550134 від 17.06.2008 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: -земельної ділянки площею 1,000 га, кадастровий номер 5122055400:01:003:1470, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства. Право власності на вказану земельну ділянку належить спадкодавцю, на підставі наказу, серія та номер: 15-1328\\13-17-СГ, виданий 26.12.2017 року, видавник: Головне Управління Держкадастру в Одеській області. Згідно витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2018 року, інд. № витягу:113351968, право власності зареєстроване за [PERSON] 08.02.2018 року, реєстр № об`єкта нерухомого майна: 1481000151220; -легкового седана марки ЗАЗ - Daewoo, модель М1 Т13110, номер шасі [NUMBER] , колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] . Право власності на вищевказаний транспортний засіб належить спадкодавцю [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 11.09.2007 року, виданий та зареєстрований РЕВ 5-го МРВ УДАІ ГУ МВС; -грошових коштів в банківській установі ЗОА «Перший Український Міжнародний банк» згідно договорів №6550133, №6550134 від 17.06.2008 року. Позивачка вказує, що [PERSON] заповіт не залишив. Спадкоємцем зазначеної спадщини стала [PERSON] , співмешканка спадкодавця. Позивачка [PERSON] та спадкодавець [PERSON] зареєстрували шлюб 16.09.1979 року, актовий запис №26. На підставі свідоцтва про розірвання шлюбу позивачка та спадкодавець розірвали шлюб 16.10.2001 року, актовий запис №96, місце реєстрації - відділ реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського районного управління юстиції Одеської області. Позивачка [PERSON] та спадкодавець [PERSON] на час відкриття спадщини проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, з 11.12.1981 року та були зареєстровані разом по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області №3089 від 10.11.2020 року. Тобто, вважається такою, що прийнята спадщину. 02.06.2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., з заявою про видачу на її ім`я, у зв`язку з фактичним проживанням зі спадкодавцем, свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до чого нотаріусом була заведена спадкова справа №86\\2021 від 02.06.2021 року, згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Як вбачається з повідомлення нотаріуса, не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилось після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинний зв`язок. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 13.01.2022 року представник позивачки - адвокат Красільнікова М.С. надала суду заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивачки, на задоволенні позовних вимог у повному обсязі наполягає. Представник відповідача - Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 11.01.2022 року надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,000 га, кадастровий номер 5122055400:01:003:1470, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, на підставі наказу, серія та номер: 15-1328\\13-17-СГ, виданого 26.12.2017 року Головним Управлінням Держкадастру в Одеській області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.12.2021 року, № витягу 289389780 (а.с.8). Також, [PERSON] належав транспортний засіб - легковий седан марки ЗАЗ - Daewoo, модель М1 Т13110, номер шасі [NUMBER] , колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 11.09.2007 року, виданий та зареєстрований РЕВ 5-го МРВ УДАІ ГУ МВС, що підтверджується довідкою територіального сервісного центру МВС №5144 від 30.12.2021 року №31/15/5144-2202 та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.18). Також, [PERSON] належали грошові кошти в банківській установі ЗОА «Перший Український Міжнародний банк» згідно договорів №6550133, №6550134 від 17.06.2008 року (а.с.26-27). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.03.2020 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №312, [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Отже, після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить: -земельна ділянка площею 1,000 га, кадастровий номер 5122055400:01:003:1470, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства. Право власності на вказану земельну ділянку належить спадкодавцю, на підставі наказу, серія та номер: 15-1328\\13-17-СГ, виданий 26.12.2017 року, видавник: Головне Управління Держкадастру в Одеській області. Згідно витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2018 року, інд. № витягу:113351968, право власності зареєстроване за [PERSON] 08.02.2018 року, реєстр № об`єкта нерухомого майна: 1481000151220; -легковий седан марки ЗАЗ - Daewoo, модель М1 Т13110, номер шасі [NUMBER] , колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] . Право власності на вищевказаний транспортний засіб належить спадкодавцю [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 11.09.2007 року, виданий та зареєстрований РЕВ 5-го МРВ УДАІ ГУ МВС; -грошові кошти в банківській установі ЗОА «Перший Український Міжнародний банк» згідно договорів №6550133, №6550134 від 17.06.2008 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №64993314 від 02.06.2021 року інформація про залишення заповіту [PERSON] відсутня (а.с.28). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] та спадкодавець [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.09.1979 року, який був розірваний 16.10.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 16.09.1979 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 16.10.2001 року (а.с. 30, 30 зворот). Як було встановлено судом, позивачка [PERSON] з 11.12.1981 року по час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою виконавчого комітету Суворовської селищної ради №3089 від 10.11.2020 року (а.с.31), тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно паспорту громадянина України [PERSON] вбачається, що він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 14.12.1998 року по 13.09.2002 року, з 13.09.2002 року був знятий з реєстраційного обліку на підставі рішення суду, з 30.07.2004 року знову був зареєстрований за вищевказаної адресою разом зі своєю співмешканкою [PERSON] (а.с.32). Факт того, що [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] з 30.07.2004 року по час відкриття спадщини, а саме на 01.03.2020 року за адресою: [ADDRESS] підтверджений також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що дійсно [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] однією родиною, як чоловік та дружина, в тому числі, на час відкриття спадщини, а саме станом на 01.03.2020 року за адресою: [ADDRESS] . Таким чином спадкоємцем за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України після смерті [PERSON] є [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини вони проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, з 11.12.1981 року та були зареєстровані разом по [ADDRESS] . [PERSON] 02.06.2021 року звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до чого нотаріусом була заведена спадкова справа №86/2021 (а.с.54). Письмовою відповіддю від 02.06.2021 року №246/02-14 приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. роз`яснено, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилося після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що не надано доказів родинного зв`язку з померлим (а.с.33). Таким чином, [PERSON] вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачки неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачкою вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивачки на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved