Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 28.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис № 13265 про стягнення з неї на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованості у розмірі 31 100 грн. Стягнення боргу проводиться приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Голяник О.Ю. Натомість, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинений з грубим порушенням чинного законодавства, зокрема, нотаріусу не надано всі необхідні документи, які свідчать про безспірність заборгованості, у зв`язку з чим просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 29.11.2021 суд задовольнив заяву позивачки про забезпечення позову та зупинив стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису (а.с. 43). 29.11.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно залучив до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксану Юріївну, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонову Олену Миколаївну, а також витребував від відповідача та третіх осіб належним чином завірені копії документів, що були надані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. для вчинення виконавчого напису нотаріуса № 13265 від 28.10.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованості в розмірі 31 100,00 грн (а.с. 41-42). У судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача - адвокат Грибовод В.В. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав (а.с.72). Відповідач та треті особи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.83-85), але до суду не з`явилися, відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву, а треті особи пояснень щодо позову - не скористалися, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з великим навантаженням (а.с.126). Виходячи з викладеного, суд уважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 28.10.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна вчинила виконавчий напис № 13265 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за договором позики №1692663 від 29.03.2021 року, укладеного з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», право вимоги за яким на підставі договору факторингу №019-010721 від 01.07.2021 року перейшло до ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», заборгованості за період з 29.04.2021 по 24.10.2021, яка складається із простроченного основного боргу в розмірі 10000,00 грн, прострочених процентів в розмірі 20400,00 грн. Також стягнута плата за виконавчий напис нотаріуса в розмірі 700,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 31100,00 грн (а.с. 16). Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Голяник О.Ю. від 18.11.2021 відкрито виконавче провадження № 67596564 з виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса (а.с. 12). Звертаючись до суду позивач посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до пунктів 1, 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Верховного суду України від 05 липня 2017 року № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як убачається зі спірного виконавчого напису та документів, на підставі яких його було видано (а.с.89-125), із [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики № 1692663 від 29.03.2021, що укладений позивачкою з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», за яким визначено дату повернення 28.04.2021, та право кінцевої вимоги набуло ТОВ «Сіроко фінанс». В той же час, оскільки документи щодо набуття ТОВ «Сіроко фінанс» права вимоги до [PERSON] за вказаним договором позики нотаріусу не надані, період, за який проведено стягнення, не відповідає умовам кредитного договору, заборгованість не є безспірною. Також суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Спірний виконавчий напис вчинений нотаріусом 28 жовтня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, натомість укладений між банком та позивачкою кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника та задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути сплачений останньою судовий збір в розмірі 908,00 грн за подання позовної заяви та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі задоволення позову - на відповідача. Так, на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу представник позивача надав розрахунок витрат на правову допомогу, що міститься в клопотанні про стягнення витрат на правову допомогу, договір про надання правової допомоги від 22.11.2021, додаткову угоду №3 до договору про надання правової допомоги №22/11-21 від 22.11.2021 року, акт прийняття-передачі виконаних робіт, квитанцію про оплату серії ААІ №496945, та ордер на надання правничої допомоги. З договору з додатком №1про надання правової допомоги від 22.11.2021 року та додаткової угоди №03 до вищевказаного договору, вбачається,що клієнту необхідна правова допомога з питання визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Сазоновою О.М., що є предметом даного позову (а.с.26; 29-30). З ордеру про надання правової допомоги вбачається, що адвокат Грибовод Віталій Васильович представляє інтереси [PERSON] в Машівському районному суді Полтавської області (а.с.31). З акту прийняття-передачі виконаних робіт від 23.11.2021 вбачається, що на виконання вищевказаного договору №22/11-21 від 22.11.2021 року вартість наданих послуг по даній цивільній справі складає 10 000 грн (а.с.27). Згідно з квитанцією серії ААІ №496945 від 23.11.2021 проведена оплата послуг з правової допомоги (договір 22/11-21) у сумі 10 000,00 грн (а.с.28). Суд уважає що розмір витрат на оплату послуг адвоката, заявлений позивачкою, є розумним, обґрунтованим та співмірним зі складністю справи та оскільки відповідач про його зменшення не заявив, підлягає відшкодуванню відповідачем в повному обсязі, а саме в розмірі 10 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved