Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

07 липня 2021 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 8165,31 грн з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за даною адресою, надає ці послуги та нараховує плату за них, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів. Додержуючись вимог законодавства України, позивач і відповідач уклали Договір № 15/1/99 від 05.10.2017 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаною вище адресою, у якому погодили у т.ч. умови про предмет договору та про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідач отримує ці комунальні послуги, не відмовляється від них, та фактично споживає їх. Зазначає, що відповідач, отримуючи щомісячно рахунки за оплату наданих позивачем послуг, жодного разу не звернулася із запереченнями щодо сум боргу, що свідчить про визнання суми боргу, вартості послуг, їх об`ємів та якості. Отже, сума нарахованої заборгованості є безспірною. Відповідач систематично не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення на суму 7055,25 грн за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року та з централізованого постачання гарячої води на суму 777,73 грн за період з січня 2021 року по травень 2021 року. У зв`язку з тим, що відповідач не сплатив вказані вище суми боргу, чим прострочив виконання зобов`язання, останній зобов`язаний також сплатити: -суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення становить 255,77 грн; -суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого постачання гарячої води становить 19,20 грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення становить 53,17 грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого постачання гарячої води становить 4,18 грн; Таким чином, ТОВ "Теплопостачсервіс" просило суд стягнути з боржника на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 2270,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року [PERSON] відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 17). У листопаді 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву у справі № 752/16640/21, в якому вона зазначила, що добровільно здійснила оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 6500 грн та постачання гарячої води у розмірі 1600 грн і на підтвердження надала дублікати квитанцій про оплату. Просила відмовити у задоволенні позову ТОВ «Теплопостачсервіс» і закрити провадження. У судовому засіданні сторони відсутні, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності і відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 14.07.2021 року, відповідачка зареєстрована за вказаною вище адресою з 14.01.2003 року, у зв`язку з чим, вона є споживачем послуг, які надає позивач (а.с. 8,16). Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивача. Це підтверджується правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу, свідчить про виконання послуг постачальником. При самовільному відключенні від центрального теплопостачання, споживач не звільняється від оплати центрального тепло постання в повному розмірі. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який надає ці послуги та нараховує плату за них, згідно затверджених тарифів. Відповідно до ст.ст. 19-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір із виконавцем про надання йому житлово-комунальних послуг. З позовної заяви позивача вбачається, що додержуючись вимог законодавства між ТОВ «Теплопостачсервіс» і відповідачем 05.10.2017 укладено договір № 15/1/99 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у якому погодили у т.ч. умови про предмет договору та про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги (а.с. 4). Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися) та фактично споживали їх. Жодного разу не зверталися до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останньої з приводу відмови від отримання таких послуг. Відповідно до ст.20 Закону, п.п.18,20,30 Правил надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води № 630 від 21.05.2005, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржниів покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідачка зобов`язана оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість. На підтвердження ТОВ «Теплопостачсервіс» надало суду розрахунок заборгованості. Відповідно до довідки про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення та гаряче водопостачання № 15/1-99Т від 30.06.2021 року заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року складає 7 055,25 грн, з централізованого постачання гарячої води за період з січня 2021 року по травень 2021 року - 777,73 грн (а.с. 6). Крім того, стороною позивача надано суду розрахунок № 15/1-99Т/1 від 30.06.2021 року, відповідно до якого в зв`язку з простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем було нараховано суму 3% річних нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 53,17 грн; постачання гарячої води у розмірі 4,18 грн та суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 255,77 грн; постачання гарячої води у розмірі 19,20 грн (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2021 року відповідач [PERSON] надіслала на адресу суду відзив, у якому повідомила, що добровільно оплатила заборгованість за житлово-комунальні послуги. На підтверження оплати надала дублікати квитанцій. Так, за послуги з централізованого опалення відповідачка сплатила - 6 500 грн: 800 грн - квитанція 0.0.2172407748.1 від 23.06.2021, 800 грн - квитанція 0.0.2173840576.1 від 24.06.2021, 700 грн - квитанція 0.0.2214447194.1 від 30.07.2021, 1700 грн - квитанція 0.0.2249585660.1 від 31.08.2021, 1500 грн - квитанція 0.0.2285489191.1 від 30.09.2021, 1000 грн - квитанція 0.0.2321085783.1 від 29.10.2021; за послуги з централізованого постачання гарячої води - 1600 грн: 500 грн - квитанція 0.0.2179696529.1 від 30.06.2021, 300 грн - квитанція 0.0.2214443992.1 від 30.07.2021, 300 грн - квитанція 0.0.2242497505.1 від 24.08.2021, 500 грн - квитанція 0.0.2285486203.1 від 30.09.2021. Однак, після надання стороною відповідача доказів, які в своїй сукупності свідчать про необґрунтованість нарахованих сум за послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, стороною позивача позовні вимоги уточнено не було та в ході розгляду справи суду не було надано інших належних та допустимих доказів на підтвердження нарахованої суми боргу відповідачів. Відтак, враховуючи викладене, суд вважає, що слід частково задовольнити позов в частині стягнення заборгованості за централізоване опалення і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 555,25 грн (7 055,25 - 6 500). Розрахунок нарахування суми інфляційних витрат та 3% річних від 30.06.2021, наданий позивачем, суд вважає не допустимим доказом, оскільки первісні вимоги позову в частині розміру нарахованої суми заборгованості задоволені частково, а відтак в задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних слід відмовити. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial