Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

27.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просив визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони перебували в шлюбі, у період шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 13.12.2017 року шлюб між сторонами у справі розірвано, місце проживання дітей визначено з батьком. Позивач не працює, а тому не має можливості забезпечити дітей продуктами харчування, одягом, взуттям, підручниками, іграшками, медикаментами. Позивач має намір тимчасово виїхати за межі України на декілька місяців з метою працевлаштування та отримання доходів, а тому просить змінити місце проживання дітей разом з матір`ю. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування не заперечив щодо задоволення позовних вимог. В судовому засіданні діти [PERSON] , 2011 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження, повідомили, що хотіли б проживати з татом, але коли тата не буде, то вони згодні проживати з матір`ю. Заслухавши пояснення учасників процесу, думку дітей, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2014 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2017 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за згодою батьків визначено з батьком (а.с. 7). Згідно висновку органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 29.12.2021 року № 352, орган опіки та піклування з метою захисту законних прав та інтересів дітей, вважає за доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Згідно ст. 51 Конституції України кожному з подружжя гарантовані рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до\~ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зазначена норма дублюється і в положеннях ч. 3 ст. 11 Закону України Про охорону дитинства. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 СК України\~встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Також за приписами ч. 4, ч. 5 ст.19\~СК України\~при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Аналізуючи долучені до матеріалів справи докази, суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи малолітній вік дітей, їх думку щодо визначення місця проживання, думку представника органу опіки та піклування та визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне змінити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , визначене рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/4240/17 від 31.12.2017 року, та визначити їх місце проживання разом з матір`ю. Таким чином позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки відповідач визнала позов у підготовчому судовому засіданні, то згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відстоків судового збору, сплаченого при поданні позову, а інша частина сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved