Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є опікуном малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 14.07.2021р. №674 та [PERSON] , [INFO] , згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 14.07.2021р. №675. Вказує, що діти проживають разом із нею та знаходяться повністю на її утриманні. Відповідачі у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надають, не приймають участі в утриманні дітей. Звертає увагу, що як їй відомо, відповідачі нікому не сплачують аліментів та ніде не працюють. Тож, посилаючись на ст.ст.180-183,191 СК України, просить суд, стягнути із [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просить стягнути із [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 13.12.2021 року позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надавши заяву від 18.01.2022р. про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву від 18.01.2022р. про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суду не повідомила, хоча був належним чином неодноразово повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки суд не інформувала. Відзив на позов не подано. Враховуючи думку позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків: в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] - є сином [PERSON] , [INFO] (позивача), що підтверджується даними її паспорта серії [NUMBER] , виданого 21.02.2002 року Прилуцьким МВ УМВС України в Чернігівській області в розділі «Особливі відмітки» стр. 7 (а.с.3-4). Позивач має двох онуків - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.08.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №379; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.06.2016р. Виконавчим комітетом Переволочнянської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, актовий запис №01 (а.с.7-8). Батьком дітей записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , які є відповідачами у даній справі. У матеріалах справи відсутні відомості про перебування відповідачів у зареєстрованому шлюбі. Судом встановлено, що відповідно до рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29.04.2021р. у справі №711/64/21, з врахуванням ухвал суду від 16.08.2021р. про виправлення описок в судовому рішенні, - позбавлено [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дітей - [PERSON] , [INFO] та щодо [PERSON] , [INFO] . Також вирішено питання про судові витрати. Вказане судове рішення набрало законної сили 14.06.2021р. В ході розгляду встановлено, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 23.06.2021р. №591 [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та визначено форму влаштування для малолітньої [PERSON] - влаштування під опіку (а.с.9). В той же час, відповідно до рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 23.06.2021р. №589 [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та визначено форму влаштування для малолітньої [PERSON] - влаштування під опіку (а.с.10). Відповідно до рішень Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 14.07.2021р. №674 та №675, встановлено опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , призначено їм опікуном [PERSON] з наданням прав та покладанням обов`язків законного представника малолітньої згідно з вимогами законодавства. Малолітні діти проживають разом зі своєю бабусею (опікуном) - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними довідками про реєстрацію місця проживання особи, виданими Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради (а.с.17-19). Судом також встановлено, що малолітні діти знаходяться на утриманні позивача, яка є їхнім опікуном. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує той факт, що відсутні дані про те, що відповідачі є непрацездатними, не працюють та не отримують доходи, добровільно надають матеріальну допомогу на утримання дітей. Жодних доказів в спростування доводів позовної заяви, відповідачами не надано. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування (ч.4 ст.5 СК України). За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України). Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей (абз. 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати (ч.2 ст.247 СК України). За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.2 ст.183 СК України). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Таким чином, з`ясувавши обставини справи, враховуючи думку позивача та відповідача, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість кожного із відповідачів сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, в тому числі, щодо утримання дітей, мають ґрунтуватися на повазі до прав дітей та їх людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд прийняв визнання відповідачем [PERSON] позову. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подала і не скористалася правом заперечувати проти позову та спростувати доводи позивача. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме, - стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.10.2021 і продовжувати до досягнення найстаршою дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.10.2021 і продовжувати до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітніх дітей. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, з відповідачів слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 908 грн. 00 коп. з кожного, як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved