Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований у реєстрі за №10630. Крім цього, просить стягнути із відповідача понесені нею судові витрати по справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено нотаріальний напис, згідно з яким запропоновано стягнути з [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON] ) на користь ТОВ «ІНФІНАНС» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал») кредитну заборгованість загальна сума якої становить 54 342,16грн. Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. від 19.11.2021 відкрито виконавче провадження за №67593391 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. від 05.10.2021 про стягнення з [PERSON] по кредиту взятому у ТОВ «ІНФІНАНС» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал). Зазначає, що на її адресу ТОВ «Вердикт Капітал» не надсилало жодних документів та вимоги по сплаті вищевказаного кредитного боргу, будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Вердикт Капітал» чи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. не отримувала, тобто вона не була належно проінформована про існування заборгованості та її розміру. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано однієї з умов, а саме, безспірності заборгованості згідно вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України від 22.02.2012 року №296/5. Крім цього, зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений Тому, враховуючи вищевикладене, із посиланням на вимоги ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» просить позов задоволити. 03.12.2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 05.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 10630. 07.12.2021 року відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Заяв про продовження строку на подання відзиву до суду не надходило. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача - представник ТОВ «Вердикт Капітал» про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, не надав відзив. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив проводити судове засідання у відсутності третьої особи на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України, так як сторони, треті особа в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 05.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено нотаріальний напис, згідно з яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в сумі 54 342.16грн. (а.с.6) Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. від 19.11.2021 відкрито виконавче провадження за №67593391 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. від 05.10.2021 про стягнення з [PERSON] 54342,16грн. в користь ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.7). Паспортними даними встановлено зміну прізвища з [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 5 липня 2017 року по справі 6-887цс17 вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачеч. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15 , 16 , 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року. Згідно ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З наданих суду матеріалів справи встановлено, що [PERSON] будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТзОВ «Інфінанс» правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» чи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. не отримувала. Таким чином, [PERSON] не була проінформована про існування заборгованості та її розміру, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зв`язку з наведеним заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис № 10630 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., вчинений 05.10.2021 року про стягнення заборгованості по кредитному договору № 0965898652 від 21.09.2019 з [PERSON] на користь ТзОВ «Інфінанс» правонаступником якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Окрім цього, відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів нотаріусів». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відтак, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Таким чином, згаданий виконавчий напис вчинено із порушенням вимог чинного законодавства України а відтак він є таким, що не підлягає до виконання. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено у повному обсязі, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача. На підставі ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved