Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви від 22.12.2021 року, просив визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою, що за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позову послався на те, що вказана квартира є спільною частковою власністю його, третьої особи та [PERSON] . Відповідач, який є його сином зареєстрований у цій квартирі, однак з 2009 року у ній не проживає, оскільки виїхав на постійне проживання у Канаду, де отримав громадянство, та не має наміру повертатись в Україну. У зв`язку з реєстрацією відповідача у спірній квартирі він не може у повному обсязі розпоряджатися належним йому майном. 27.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, останній подав заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що у спірній квартирі не проживає протягом 10 років, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на квартиру від 05.02.1998 року. [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією довідки від 07.09.2001 року №89. У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується повідомленням Відділу реєстрації Червоноградської міської ради від 14.09.2021 р. №1031 та копією будинкової книги. Відповідач у цій квартирі не проживає, що підтверджується актом КП «Червонограджитлокомунсервіс» Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 13.09.2021 року. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ураховуючи визнання позову відповідачем, пояснення позивача про те, що відповідач не проживає у квартирі з протягом 10 років, дані вищезазначеного акту КП «Червонограджитлокомунсервіс», суд вважає доведеним, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад один рік без поважних причин, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання його таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 908, 00 грн. судового збору. Отже, позов задовольняється.

Outcome: approved