Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовом до ТОВ «Дніпрорегіонгаз» про стягнення заробітної плати та судових витрат. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 19.10.2021 року позивач просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 47380,06 грн. та судові витрати по сплаті судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначає, що з 18.12.2019 року працювала на посаді начальника відділу обліку та фінансово-економічної діяльності ТОВ «Дніпрорегіонгаз» (наказ №121-к від 17.12.2019). 18.01.2021 року вона звільнилася з посади за згодою стороні за ст. 36 п.1 (наказ №123-к від 18.01.2021 року). При звільненні їй не було виплачено заробітну плату за грудень 2020 року у сумі 4308,19 грн. та січень 2021 року у сумі 16495,92 грн. 01.06.2021 року заборгованість з заробітної плати погашена. Строк затримки виплати заробітної плати складає 91 робочих днів, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 47380,06 грн. Ухвалою суду від 26.02.2021 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 31 травня 2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 19.10.2021 року позивач надала заяву про збільшення позовних вимог. Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала та просила задовольнити не заперечувала проти заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, з невідомої суду причини, відзиву на позовну заяву не надавав. У зв`язку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.\~117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ч. 1 ст.\~116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст.\~117\~КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум (постанова Верховного Суду України від 18.01.2017 року справа № 6-2912цс16). Відповідно до ст.\~34\~Закону України\~«Про оплату\~праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтею 27\~цього Закону встановлено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Держава забезпечує щоквартальну підготовку і публікацію статистичних даних про середню заробітну плату і середню тривалість робочого часу по галузях, групах професій і посад, а також щорічну публікацію даних про вартість робочої сили. Порядком обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 02.02.1995 року №100, визначено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включається: основна заробітна плата; доплати і надбавки; виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Нарахування виплат при обчисленні середньої заробітної плати, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадку, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (п.2,3,4,8 Порядку). Відповідно до роз`яснень викладених в п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117\~КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Як встановлено судом позивач з 18.12.2019 року по 18.01.2021 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Дніпрорегіонгаз» на посаді начальника відділу обліку та фінансово-економічної діяльності. 18.01.2021 року [PERSON] , звільнено з посади на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України, за згодою сторін, наказ № 123-к від 18.01.2021 року, про що зроблений відповідний запис в трудовій книжці. На день звільнення з роботи ТОВ «Дніпрорегіонгаз» нарахувало позивачу заборгованість з заробітної плати у сумі 4308,19 грн. за грудень 2020 року та 16495,92 грн. за січень 2021 року, але не виплатили. Згідно виписки АТ «Ощадбанк» з карткового рахунку, позивачу 01.06.2021 року була виплачена заборгованість з заробітної плати в розмірі 20804,11 грн. Оскільки на теперішній час вищезазначена заборгованість позивачеві виплачена і затримка виплати заробітної плати складає більше, ніж на один місяць, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати є обґрунтованими. Суд розраховує компенсацію за період з 18.01.2021 року до 01 червня 2021 року, тобто на день остаточного розрахунку відповідача заборгованості по заробітній платі. Суд при розрахунку компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати отримав наступний результат: Середньоденна заробітна плата позивача становить 520,66 грн. (91 робочих днів х 520,66 грн. = 47380,06 грн.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити. Відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved