Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Заступник керівника Немирівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції і Вінницькій області, Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев, підставність якого обґрунтовано тим, що 09.07.2018 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення №008167 відносно гр. [PERSON] за ст. 153 КУпАП за самовільну порубку дерев різних порід та діаметрів на території Нападівської сільської ради Липовецького району в межах с. Нападівка, по вул. 1 Травня в кількості 49 дерев без дозвільних документів на право видалення зелених насаджень. 16.07.2018 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області винесена постанова № 04/034 про закриття справи відносно [PERSON] , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, визначеного ст. 38 КУпАП, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення. Постанова про закриття справи № 04/034 від 16.07.2018 відносно [PERSON] не оскаржувалась та набрала законної сили. 26.01.2018 старшим державним інспектором Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, у відповідності до діючого законодавства, проведено розрахунок збитків, заподіяних [PERSON] внаслідок незаконної порубки лісонасаджень в с. Нападівка Липовецького району Вінницької області, та визначено шкоду в розмір якої становить 48 620 грн. 00 коп., які у добровільному порядку [PERSON] не відшкодовує, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Ухвалою суду від 25.01.2021 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 03.02.2021, 26.02.2021, 14.04.2021, 06.05.2021, 01.10.2021, 17.12.2021 судові засідання вирішено проводити в режимі відео конференції за участі представника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу "EasyCon". 06.05.2021 ухвалою суду було замінено позивача у цивільній справі з Немирівської місцевої прокуратури на Немирівську окружну прокуратуру. 11.08.2021 ухвалою суду було закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, за клопотанням позивача витребувано з Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області заяви [PERSON] , датовані 2017 роком, якою він просив надати дозвіл на порубку дерев (зелених насаджень) різних порід, на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області в межах с. Нападівка по вул. 1 Травня навпроти кладовища в кількості 49 шт. та усі матеріали (рішення, розпорядження, тощо) прийняті за наслідками розгляду такої заяви. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити з підстав наведених у позові. 14.01.2022 представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, засобами електронного зв`язку до суду було направлено заяву про розгляд справи у відсутність представника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області. В заяві представник вказав, що позовні вимоги підтримують, просять суд задовольнити у заявленому обсязі. Представник Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. До матеріалів справи (а.с.33) за підписом в.о. міського голови Назаренко О. надано заяву, в заяві зазначено, що позовні вимоги підтримують, просять суд позов задовольнити у повному обсязі, розгляд справи проводити за відсутності їх представника. У судовому засіданні відповідач позов не визнав, суду пояснив, що у нього була домовленість із сільським головою на порубку дерев, отож просив суд в задоволенні позову відмовити. Ураховуючи те, що представники Державної екологічної інспекції у Вінницькій області та Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд не вбачав підстав визначених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, тому проводить судове засідання у даному судовому засіданні, на підставі зібраних та наданих сторонами та особами, які беруть участь у справі доказів. Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив наступне. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 008167 від 09.07.2018 встановлено, що з серпня по грудень 2017 року [PERSON] здійснив самовільну порубку дерев різних порід та діаметрів на території Нападівської сільської ради Липовецького району в межах с. Нападівка по вул. 1 Травня в кількості 49 дерев. Дозвільні документи на право видалення зелених насаджень відсутні, що призвело до заподіяння шкоди навколишньому середовищу та є порушенням ст. 153 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст. 10 Закон України "Про рослинний світ". На підтвердження незаконної порубки дерев надано польова перелікова відомість, яка складена 17.01.2017 у складі - держінспектора з СНПС у Вінницькій області Лісового Д.О., держінспектора з ОНПС у Вінницькій області Костік М.Є., землекористувача Нападівської сільської ради [PERSON] є додатком до протоколу (а.с.15) відповідно до якої описано перелік пнів дерев та їх кількість у корі біля шийки кореня, розмір у сантиметрах, зокрема: верба 20 пнів різного діаметру, берест 12 пнів різного діаметру, верба 17 пнів різного діаметру, всього 49 штук. 16.07.2018 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Половинчук В.І. було винесено постанову №04/034 відповідно до якої було закрито провадження у справі стосовно [PERSON] за ст..153 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків визначених ст..38 КУпАП. Відповідно до вказаного рішення було встановлено, що [PERSON] з серпня 2017 року по грудень 2017 року здійснив самовільну порубку дерев різних порід та діаметрів на території Нападівської сільської ради Липовецького району в межах с. Нападівка по вул. 1 Травня в кількості 49 дерев, за відсутності дозвільних документів, за що передбачена відповідальність ст..153 КУпАП. Вказана постанова про закриття справи № 04/034 від 16.07.2018 не оскаржувалась, отож набрала законної сили. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідного правового висновку щодо застосування вказаної норми права до аналогічних спірних правовідносин дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі №61-24141св18. Судом встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ст.153 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, відтак провадження у справі стосовно [PERSON] закрито не з реабілітуючи підстав. Вищевказане рішення у справі про адміністративне правопорушення, набрало законної сили, відтак є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про рослинний світ", спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Згідно з вимогами п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 № 1045, видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється; за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку); на підставі одного з документів, визначених ч. 1 ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. У п.9 цього порядку визначено, що видалення зелених насаджень на території меморіального комплексу та кладовищі здійснюється за рішенням балансоутримувача без сплати їх відновної вартості. Відповідно до інформації наданої Нападівською сільською радою Липовецького району Вінницької області від 18.01.2018 за №02-22/9 (а.с.19) зелені насадження в кількості 49 штук знаходились на землях загального користування у межах населеного пункту Нападівськоїх сільської ради, були видалені гр.. [PERSON] жителем [ADDRESS] , без дозволу. Крім цього, на виконання ухвали суду від 01.10.2021 Липовецькою міською радою Вінницької області було надано відповідь відповідно до якої констатовано, що заяви [PERSON] , датовані 2017 роком, відповідно до яких він просив надати дозвіл на порубку дерев (зелених насаджень) різних порід, на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області в межах [ADDRESS] навпроти кладовища не надходили, будь - яких рішень органом місцевого самоврядування з даного приводу за цей період не приймалось. У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 за №559 із змінами згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 за №1789, постанови Кабінету Міністрів України від 01.02.2012 за №111, було розраховано розмір збитків заподіяних навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев та кущів зелених насаджень на території населеного пункту в с. Нападівка Липовецького району Вінницької області, який склав 48 620 грн. (а.с.18). В адресу [PERSON] Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області було направлено пропозицію про відшкодування заподіяних збитків (а.с.17), однак відповідачем у добровільному порядку збитки відшкодовані не були. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України). Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Аналізуючи зібрані у справі докази суд вважає, що позивачем виконано обов`язок щодо доведення наявності шкоди, її розміру, протиправність (незаконність) поведінки відповідача, його вина та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин та відсутності в його діях вини у заподіянні такої шкоди. Відповідно до ст.13 Конституції України, ст.324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст.142 Конституції України, ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Згідно ст.15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено утворення місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності згідно з чинним законодавством. Відповідно до п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Отже, з огляду на вищезазначені положення законодавства, а також факт доведення спричиненої відповідачем шкоди завданої правопорушенням, суд вважає, що заподіяна відповідачем шкода має бути перерахована на користь Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка є правонаступником Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області відповідно до рішення 2 сесії 8 скликання Липовецької міської ради від 09.12.2021 (а.с.21, 22), так як незаконну порубку дерев здійснено на її території. Розмір завданої шкоди розраховано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», з яким суд погоджується, а відповідач не надав жодних заперечень чи спростувань розрахованої шкоди, у добровільному порядку шкода ним не відшкодована. Враховуючи наведене, суд вважає, що шкода, завдана природному навколишньому середовищу неправомірними діями відповідача підлягає, відшкодуванню у повному обсязі. За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved