Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

У листопаді 2021 року представник позивача [PERSON] , діючи від імені та представляючи інтереси позивача [PERSON] , звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивача мотивувала тим, що житловий будинок по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учаснику, який проживав та був зареєстрований у ньому, а саме [PERSON] , у свідоцтві про право власності на жилий будинок зазначено, що це домоволодіння має статус колгоспного двору, головою якого є [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів [PERSON] не отримала свідоцтва та не зареєструвала права власності на житловий будинок відповідно до вимог діючого законодавства. [INFO] померла [PERSON] . Позивач є її спадкоємцем за заповітом. Він прийняв спадщину після смерті [PERSON] , подавши у визначений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дмитренко В.М. Позивач отримав свідоцтво про право власності за заповітом на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку. Нотаріус відмовила позивачеві\~\~ у\~ видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , про що винесла відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Саме тому представник позивача звернулася до суду та просила судовим рішенням визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 08 листопада 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10 січня 2022 року. У підготовче судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, але до початку підготовчого судового засідання представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача. Представник відповідача Носівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада Чернігівської області визнає позовні вимоги та просить справу розглянути за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. У\~\~ судовому\~\~ засіданні\~\~\~\~\~ встановлено,\~\~\~\~\~ що\~\~\~\~\~ житловий\~\~\~\~\~ будинок\~\~ [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала та була зареєстрована [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на жилий будинок від 08 липня 1981 року (а. с. 9) та довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 1596 від 25 серпня 2021 року (а. с. 14). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, [PERSON] як члену ліквідованого колгоспного двору належав житловий будинок [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вона не зареєструвала своє право власності на будинок у встановленому законом порядку. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8).\~ Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 13 травня 2011 року приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М., яким належний їй на праві власності жилий будинок [ADDRESS] , земельні ділянки, розташовані за тією ж адресою та грошові вклади заповідала [PERSON] , що підтверджується копією заповіту (а. с. 49) та копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 57). Отже, позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Носівської міської ради Чернігівської області № 1595 від 25 серпня 2021 року [PERSON] станом на 20 березня 2020 року була зареєстрована в домоволодінні по [ADDRESS] одна (а. с. 15). У судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області до майна померлої [PERSON] заведено спадкову справу за № 43/2020 (а. с. 45-100). Згідно з копією спадкової справи [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану по [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] став належати [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до приватного нотаріуса Дмитренко В.М. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки [PERSON] було подане свідоцтво про право власності на жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , видане виконкомом Носівської міської ради 8 липня 1981 року, де власником жилого будинку вказаний колгоспний двір, головою якого є [PERSON] , що підтверджується постановою\~\~ приватного\~\~ нотаріуса\~\~ Дмитренко\~\~ В.М.\~\~ про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 19/02-31 від 20 лютого 2021 року (а. с. 11). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали справи підтверджують, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а. с. 17-19). Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 20 жовтня 2021 року становить 83888,00 грн. (а. с. 21-28). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 5). Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved