Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернувся до суду через свого представника з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] компенсацію виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач зазначає наступне. 13.10.2019 року між Товариством та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] (Поліс) № АО/5889237 (строк дії з 14.10.2019 р. по 13.10.2020 р.). 15.05.2020 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] під керуванням Відповідача, в наслідок якої було пошкодженого транспортний засіб Фіат, [NUMBER] та Даф, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 26.05.2020 року по справі № 237/1867/20 [PERSON] в судовому засіданні визнав свою вину, не оспорював фактичні обставини справи, пояснив суду що під час керування автомобілем ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] відмовили гальма, потім допустив зіткнення з автомобілем Фіат [NUMBER] та [PERSON] повідомленні про настання ДТП. Відповідач повідомив Товариству що ДТП сталась в наслідок відмови гальмівної системи. Цивільно-правову відповідальність Відповідача було застраховано в ТДВ СК «Альфа-Гарант».Тому Товариство здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля Фіат, [NUMBER] , в розмірі 19 666,14 грн. Оскільки, ДТП сталась у наслідок зокрема невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Позивач отримав право вимагати компенсації виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 19 666,14 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, провину в ДТП визнав. Просив суму стягнення за можливості розстрочити. Суд заслухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.05.2020 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] під керуванням Відповідача, в наслідок якої було пошкодженого транспортний засіб Фіат, [NUMBER] та Даф, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 26.05.2020 року по справі № 237/1867/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень. Стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України в розмірі 420,40 гривень. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 26.05.2020 року по справі № 237/1867/20 [PERSON] в судовому засіданні визнав свою вину, не оспорював фактичні обставини справи. Зокрема відповідно до п.2.3. «а» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Так п. 2.3. «б» Правил дорожнього руху України, передбачено що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до підпункту г пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування вільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (позивач) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо - транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. ДТП сталась у наслідок зокрема невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення із відповідача компенсації виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 19 666,14 грн. підлягають задоволенню. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. Окрім того, оскільки Позивач не є фахівцем у галузі права, відповідно для захисту своїх прав та інтересів останній звернувся за професійною правничою допомогою до особи, яка надає послуги в галузі - Адвокатське бюро «Грідін і Партнери», з яким було укладено договір про надання правничої допомоги б/н від «14» травня 2019 року. Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1-6 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Таким чином, розмір судових витрат, пов`язаних із оплатою Позивачем професійної правової допомоги становить 5 000,00 грн., які підлягають стягненню з Відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved