Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

18 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 серпня 2007 року між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалось, оскільки в них різні погляди на життя та несхожість характерів. Протягом останніх семи років спільного життя між сторонами постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, почуття любові втрачено. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, шлюб на даний час носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе, у зв`язку з чим [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею і [PERSON] . Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, 14 січня 2022 року звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 14 січня 2022 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що визнає позовні вимоги. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб, що 11 серпня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 350, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а. с. 4). Від даного шлюби сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 5). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2014 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved