Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просила визнати недійсним у зв`язку з його фіктивністю в частині особи покупця із застосуванням наслідків недійсності договір купівлі - продажу нежитлових приміщень від 06.06.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 1283, укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; визнати недійсним у зв`язку з його фіктивністю договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 30.12.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 2104, укладений між [PERSON] та [PERSON] , із застосуванням наслідків його недійсності; перевести на неї права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень № 1283 від 06.06.2012 року на нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Мельніченко О.Є. від 09.07.2012 року про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4,5,23,24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Салиги Н.А. про державну реєстрацію за [PERSON] прав власності на вказані нежитлові приміщення; визнати за нею право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Харкова 15.06.2000 року та рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова від 13.06.2000 року за № 104/10 та зареєстрованого у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 29.06.2000 року і записаного у реєстрову книгу за реєстровим № 2768, а також на підставі договору про розподіл майна подружжя від 28.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою C.JI. за № 3087, отримав у право приватної власності 1/2 частину нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 24.10.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу частини нежитлових приміщень», який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевченко В.Ю. 24.10.2006 року за реєстровим № 5598, зареєстрований у Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевченко В.Ю. 24.10.2006 року за № 1661979 на підставі витягу № 3063150 та зареєстрований у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», 26.10.2006 року за реєстраційним №16365038, витяг № 12300274, номер запису 2768, в книзі 1. На підставі вказаного договору [PERSON] отримав у приватну власність іншу 1/2 частину нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В кінці 2011 року вона вирішила купити у [PERSON] та [PERSON] їх частки вищевказаних нежитлових приміщень. Приміщення № 4, 23 та 24 вона хотіла використовувати як офіс для приватного підприємства «Агентство оцінки майна та землі», директором якого на підставі статуту вона є. Між нею та [PERSON] , [PERSON] обговорено суму вартості предмету купівлі-продажу. За домовленістю останніх вартість нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , склала 67440 доларів США. Однак всієї вищевказаної суми грошей вона не мала, тому прийнято рішення, що приміщення будуть придбані частково за наявні кошти, а частково за ті, котрі візьме в борг у знайомого [PERSON] . У зв`язку з цим 30 травня 2012 року вона взяла в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 15000 доларів США для придбання нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується розпискою від 30.05.2012 року. У вказаній розписці також вказано, що грошові кошти зобов`язується повернути до 01.06.2016 року, а у випадку не повернення боргу остання зобов`язана передати у власність [PERSON] частину придбаних нею нежитлових приміщень в рахунок погашення боргу. Зважаючи на своє не стабільне на той час матеріальне становище вона побоювалась, що не зможе повернути борг вчасно. У зв`язку з цим нею прийнято рішення про вчинення правочину з купівлі-продажу не від її імені, а від імені її подруги [PERSON] , яка є хрещеною старшої доньки. Отримавши згоду останньої, позивач про свої наміри повідомила [PERSON] та [PERSON] . Останні погодились на те, що фактично нежитлові приміщення у них придбає вона, за що сплатить їм грошові кошти в розмірі 67440 доларів США, а право власності буде оформлено на [PERSON] фіктивно 06.06.2012 року. З відома фіктивного покупця [PERSON] , 05.06.2012 року передала [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в розмірі 67440 доларів США, за що останні надали її розписки про отримання грошових коштів. В подальшому 06.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] з метою передання у власність позивачу нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який 06.06.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 1283 та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за № 5039181. Власником даних приміщень фіктивно стала [PERSON] , яка не лише не передавала [PERSON] та [PERSON] своїх грошових коштів ні в розмірі 66 000 грн., як вказано в договорі купівлі-продажу, для отримання права власності на вищевказані приміщення, а й не сплачувала останнім за це взагалі ніяких грошових коштів та ні дня фактично не володіла і не користувалась спірними приміщеннями. З моменту укладання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №1283 від 06.06.2012 року фактично право користування, управління та розпорядження (продажу, обміну, здачу в оренду, передачу під іпотеку) отримала позивачка, що підтверджується довіреністю від 06.06.2012 року, яка видана [PERSON] на ім`я [PERSON] терміном аж до 06.06.2031 року, та посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 1280. Сам термін дії цієї довіреності (19 років) вказує на те, що [PERSON] не мала наміру на перехід до неї права володіння, користування та розпорядження придбаними на її ім`я нежитловими приміщеннями 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , доручивши позивачу право користування, управління та розпорядження (продажу, обміну, здачу в оренду, передачу під іпотеку) нежитловими приміщеннями, таким чином підтвердила, що вона являється їх справжнім власником. Для остаточного закріплення свого права як власника та законного користувача вищевказаних приміщень, а також з метою подальшого оформлення права власності позивача в порядку ст. 777 ЦК України на них, між [PERSON] та нею, як директором ПП «Агентство оцінки майна та землі», 01.01.2016 року укладено договір оренди нежитлових приміщень № 4, 23, 24, а приміщення № 5 передавалось в оренду ТБ «УРТБ» на підставі договору оренди нежитлових приміщень від 01.01.2016 року, укладеного між [PERSON] та ТБ «УРТБ» в особі її директора [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] , близьким другом та хрещеним доньки позивача. Вартість оренди, як для такої площі приміщень, між сторонами встановлена мінімальна, позивач мала сплачувати 700 грн. орендної плати, а [PERSON] - 300 грн., що підтверджується актами оренди нежитлового приміщення до договору оренди нежитлового приміщення БН від 01.01.2016» від 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016, 30.04.2016, 31.05.2016, 30.06.2016, 31.07.2016, 31.08.2016, 30.09.2016, 31.10.2016, 31.11.2016, 30.12.2016, що підписані між [PERSON] та позивачем, як директором ПП «Агентство оцінки майна та землі», і [PERSON] та ТБ «УРТБ», в особі її директора [PERSON] ; видатковими касовими ордерами» від 05.12.2016 року та від 09.12.2016 року; платіжними дорученнями ТБ «УРТБ» № 94 та № 95 від 05.12.2016; платіжними дорученнями ПП «Агентство оцінки майна та землі» № 195 та № 196 від 09.12.2016 p.; податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) ПП «Агентство оцінки майна та землі» за 4 квартал 2016 року; квитанцією № 2 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) ПП «Агентство оцінки майна та землі» за 4 квартал 2016 року; податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (Форма № 1ДФ) Товарної біржі «УРТБ» за 4 квартал 2016 року; квитанцією № 2 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) Товарної біржі «УРТБ» за 4 квартал 2016 року. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач, [PERSON] та [PERSON] є співзасновниками ТБ «УРТБ», а тому також мали можливість надалі володіти та користуватись даними приміщеннями. Уповноваження [PERSON] позивача у праві користування, управління та розпорядження (продажу, обміну, здачу в оренду, передачу під іпотеку), занижена вартість орендної плати, наявність зв`язку між нею, [PERSON] , [PERSON] , ПП «Агентство оцінки майна та землі», ТБ «УРТБ» та [PERSON] , підтверджують фіктивність договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 1283 від 06.06.2012 року щодо особи покупця та права власності [PERSON] на спірні приміщення. Окрім цього намір позивача на придбання нею саме у її власність нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , підтверджується і тим, що між нею та [PERSON] 05.01.2012 року укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який 05.01.2012 року посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 10. Предметом даного договору є нежитлові приміщення 1-го поверху за № 2, 3, 2-а в будинку літ. «А-8», загальною площею 42,5 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Ці приміщення розташовуються по сусідству із тими, що придбані у [PERSON] та [PERSON] . Тобто у володінні та розпорядженні позивача, починаючи з 06.06.2012 року, перебувало сім нежитлових приміщень 1-го поверху будинку літ. «А-8» за адресою: [ADDRESS] , які вона використовувала як офіс для Приватного підприємства «Агентство оцінки майна та землі» та ТБ «УРТБ», а також, починаючи з 01.07.2012 року, здавала ТОВ «Дельфін-Сервіс» в оренду нежитлові приміщення №2, 3, 2-а, а, що підтверджується договорами оренди № 01/07-2012- ОР від 01.07.2012 p., № 01/01-2013-0р від 01.01.2013 p., № 01/01-2014-ОР від 01.01.2014 p., № 01/01-2015-0р від 01.01.2015 p., № 01/01-2016-1-0р від 01.01.2016 p., № 01/01-2017-0р від 01.01.2017 p., № 01/01-2018-0р від 01.01.2018 p., № 01/01-2019-0р від 01.01.2019 p., а з 01.10.2015 року, відповідно до договорів оренди № 01/Ю-2015-ОР від 01.10.2015 року, № 01/01-2016-2-ОР від 01.01.2016 року та договору суборенди № 01/01-2017-0р від 01.01.2017 року, надає також в оренду та суборенду нежитлове приміщення № 4, а нежитлові приміщення № 5, 23 та 24 займає сама. За оренду та суборенду всіх вищевказаних приміщень ТОВ «Дельфін-Сервіс» оплачує 500 грн. кожного місяця та комунальні послуги за нежитлові приміщення 1-го поверху № 2, 3, 2-а, 4, 5, 23, 24 будинку літ. «А-8» за адресою: [ADDRESS] , в рахунок погашення вартості орендної плати, що стверджується договором б/н про надання послуг від 01.08.2012 року та додатковою угодою до нього від 01.10.2016 року, виписками з банківського рахунку № [NUMBER] ТОВ «Дельфін-Сервіс» за період з 02.02.2017 року до 12.12.2017 року, з 09.01.2018 року до 12.12.2018 року, виписками з банківського рахунку № [NUMBER] ТОВ «Дельфін-Сервіс» за період з 06.02.2019 року до 09.10.2019 року, Журналом проводок за 2012 року 631,31; контрагенти: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 03.10.2012 року до 07.12.2012 року, журналом проводок за 2013 р. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 15.01.2013 року до 12.12.2013 року, Журналом проводок за 2014 р. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 16.01.2014 року до 09.12.2014 року, Журналом проводок за 2015 р. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 22.01.2015 року до 07.12.2015 року, Журналом проводок за 2016 р. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 13.01.2016 року до 10.11.2016 року, Журналом проводок за 2017 р. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 01.02.2017 року до 11.12.2017 року, Журналом проводок за 2018 р. 631,31; Контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 09.01.2018 року до 12.12.2018 року, Журналом проводок 9 Місяців 2019 p. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 11.01.2019 року до 09.09.2019 року. Оплата за користування комунальними послугами в нежитлових приміщеннях 1-го поверху за № 2, 3, 2-а, 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , ТОВ «Дельфін-Сервіс» здійснювалась та здійснюється наразі на рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] ТОВ «НДІГІДРОПРИВОД». Останній надає власникам та користувачам нежитлових приміщень будинку літ. «А-8» за адресою: [ADDRESS] , послуги з електро- та теплопостачання на підставі договору № 2 про спільне утримання нежитлової будівлі від 01.03.2008 року та додаткових угод до нього. Факт надання позивачем в оренду ТОВ «Дельфін-Сервіс» нежитлових приміщень 1-го поверху за № 2, 3, 2-а, 4 та займання приміщень № 5, 23 та 24 ПП «Агентство оцінки майна та землі», керівником якого є сама позивач, в будинку літ. «А-8», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , підтверджує те, що дані приміщення придбані нею саме у її власність. Зокрема її намір на придбання для власного володіння та користування спірних приміщень підтверджується також довіреністю від 26.12.2011 року, яку 26.12.2011 року посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 3654. Цією довіреністю вона уповноважила свою матір, [PERSON] , представляти її інтереси в усіх органах, організаціях, установах, незалежно від їх підпорядкування та форм власності з питань, пов`язаних з користуванням та розпорядженням (продажом, обміном, здачею в оренду, передачею в іпотеку, тощо) належних їй: квартири [ADDRESS] ; нежитлових приміщень 1-го поверху за [ADDRESS] , 3, 2-а в будинку літ. «А-8», загальною площею 42,5 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; 24/100 частини домоволодіння [ADDRESS] ; нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24. в будинку літ. «А-8», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Однак в кінці 2016 року у [PERSON] виникли обставини, через які остання не могла надалі бути офіційним власником нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим вона звернулась до позивача із пропозицією, зареєструвати їх власником іншу особу. Так як на той час позивачем борг [PERSON] в повній мірі ще сплачено не було, то вона ще побоювалась реєструвати право власності на спірні нежитлові приміщення на себе. У зв`язку з цим вона спочатку звернулась своєї подруги - [PERSON] , яка також є хрещеною сина із пропозицією оформити приміщення на неї. Однак остання, через те, що мала місце реєстрації в будинку батьків, а придбання нею у власність нерухомого майна могло б вплинути на надання їм субсидій, - відмовила позивачу у державній реєстрації власності на спірні нежитлові приміщення на її ім`я. У зв`язку з відмовою [PERSON] позивач була вимушена звернутись за допомогою до свого на той час друга та директора ТБ «УРТБ», співзасновником якої вона є, - [PERSON] . Останній запропонував укласти фіктивний договір купівлі-продажу спірних нежитлових приміщень між [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Після отримання згоди на такий правочин від [PERSON] та [PERSON] , між останніми 30.12.2016 року укладено фіктивний договір купівлі- продажу нежитлових приміщень, який 30.12.2016 року посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 2104. Ніякі грошові кошти [PERSON] , за нібито як придбання у її власність вищевказаного майна, вона [PERSON] не передавала, відповідно остання їх і не отримувала. Тому щоб не викликати у нотаріуса сумніви щодо дійсності договору, останні у п. 3 зазначили, що покупець сплатив продавцю грошові кошти ще до підписання цього договору. Так як позивач на її ім`я від [PERSON] ніякої довіреності не мала, то 01.01.2017 року для узаконення її права користування нежитловими приміщеннями 1 -го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а також з метою подальшого оформлення права власності позивача в порядку ст. 777 ЦК України на них, між [PERSON] та ПП «Агентство оцінки майна і землі», в особі його директора [PERSON] , укладено договір оренди нежитлових приміщень. Позивачу нібито як передавались у користування нежитлові приміщення № 4, 23, 24. В свою чергу приміщення № 5 передавалось в оренду ТБ «УРТБ» на підставі договору оренди нежитлових приміщень від 01.01.2017 року, укладеного між [PERSON] та ТБ «УРТБ», в особі її директора [PERSON] , що є чоловіком [PERSON] .. Вартість оренди, як для такої площі приміщень, між сторонами надалі встановлена мінімальна, позивач мала сплачувати 700 грн. орендної плати, а [PERSON] - 300 грн., що підтверджується: платіжними дорученнями ПП «Агентство оцінки майна і землі» № 162-164 від 22.11.2017 року; податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) ПП «Агентство оцінки майна та землі» за 4 квартал 2017; квитанцією № 2 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) ПП «Агентство оцінки майна та землі» за 4 квартал 2017 року; платіжними дорученнями ТБ «УРТБ» № 173-175 від 22.11.2017 року; податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) Товарної біржі «УРТБ» за 4 квартал 2017 року; квитанцією № 2 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) Товарної біржі «УРТБ» за 4 квартал 2017 року. Після того, як 02.01.2018 року договори оренди між [PERSON] та [PERSON] і ТБ «УРТБ» припинили свою дію, позивач і надалі стала користуватись спірними приміщеннями. Для покращення цих приміщень ТОВ «Будівельна компанія «Фортеця»» у період з 01.03.2018 року до 03.05.2018 року за рахунок [PERSON] здійснило їх ремонт, а саме виконано роботи з: демонтажу та улаштування підлоги, покриття стін, дверей; монтажу перекриття; проклейка та фарбування шпалер; вирівнювання та фарбування стелі; заміну електричної проводки, вмикачів та розеток; укладку керамограніта; монтаж плінтусів; монтаж увідно-розподільних пристроїв; переустановлення кондиціонеру; монтаж світильників. Це підтверджується: договором підряду № 0301/18-П від 01.03.2018 року; планом календарних робіт ремонт приміщень за адресою: [ADDRESS] уд. 4, оф. 110, приміщення № № 4, 5, 23, [ADDRESS] ; довідкою вартості виконаних будівельних робіт та витрати за березень-травень 2018 р. від 03.05.2018 року; актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за березень-травень 2018 р. від 03.05.2018 року; відомістю ресурсів до акта прийняття № 1 за березень-травень 2018 р. від 03.05.2018 року; розрахунком № 1-2 загальновиробничих витрат до акту № 1 за березень-травень 2018 р. від 03.05.2018 року; договірною ціною №; локальним кошторисом; відомістю ресурсів; розрахунком № 1-2 загальновиробничих витрат до договірної ціни №. З вищевказаного вбачається, що позивач надалі мала змогу фактично володіти та користуватись всіма спірними приміщеннями, а також фіктивність права власності [PERSON] на дані приміщення. 10.10.2018 року нею в повній мірі повернуто борг [PERSON] , який вона брала для придбання нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується розпискою [PERSON] від 10.10.2018 року. У зв`язку з тим, що всі перешкоди для державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А- 8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , усунуто 10 жовтня 2018 року, вона звернулась до [PERSON] із вимогою передати безоплатно вищевказані приміщення у її вже законне володіння, так як [PERSON] його насправді не купувала у [PERSON] .. Однак [PERSON] повідомила, що буде діяти лише за вказівкою її чоловіка [PERSON] , після чого взагалі перестала відповідати на дзвінки та повідомлення позивача. Через це остання у лютому 2019 року звернулась з усною вимогою до [PERSON] , щоб він не перешкоджав у виконані [PERSON] взятих на себе зобов`язань, та посприяв тому, щоб спірні нежитлові приміщення як найшвидше були передані у її приватну власність. Однак отримала від [PERSON] категоричну відмову. У серпні 2019 року на адресу місця проживання [PERSON] та [PERSON] вона надіслала письмову вимогу про виконання [PERSON] вищевказаного зобов`язання, однак лист повернувся відправнику через його не отримання адресатом. 13.12.2019 року вона черговий раз надіслала [PERSON] письмову вимогу про передання у власність позивача права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позивач також повідомила [PERSON] про те, що у разі не виконання її вимоги, вона вимушена бути звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Однак по теперішній час вказану вимогу так і не було виконано. З вищевказаного вбачається, що нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , насправді 06.06.2012 року придбані позивачем та передані їй у володіння та користування. Отже договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який 06.06.2012 року укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 1283, за своїм змістом суперечить вимогам ч. 1, 5 ст. 203, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 655 ЦК України, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків. Тому такий договір, відповідно до ст. 234 ЦК України, є фіктивним і недійсним в частині особи покупця. Враховуючи вищевказане необхідно зазначити, що договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який 30.12.2016 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 2104, також є недійсним у зв`язку з його фіктивністю. Отже, так як вона за власні, а також за отримані в борг, грошові кошти фактично придбала у свою власність передані їй колишніми співвласниками нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , однак через наявність договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 1283 від 06.06.2012 року та договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 2104 від 30.12.2016 року, а також через незгоду [PERSON] , не може зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на них, то вищевказані договори мають бути у судовому порядку визнані недійсними. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали заяви про визнання позовних вимоги [PERSON] та розгляд справи за їх відсутності. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Н.А. в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлення належно, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 06.06.2012 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу нежитлових приміщень 1го поверху №№ 4,5,23,24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . 30.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу вказаних нежитлових приміщень. [PERSON] вказує на фіктивність зазначених договорів в частині покупця, вважаючи себе дійсним власником спірних нежитлових приміщень та у зв`язку з відмовою [PERSON] від виконання її усних та письмових вимог щодо оформлення права власності позивача на ці нежитлові приміщення, звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За своїм змістом договір купівлі-продажу є двостороннім, консенсуальним та відплатним правочином, метою якого є відчуження майна від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України). Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. За змістом частини п`ятоїстатті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до змістустатті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Саме такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року (провадження № 6-1873цс16), від 23 серпня 2017 року у справі № 306/2952/14-ц, від 09 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц. Зазначену правову позицію підтримала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19), вказавши при цьому, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Розписки про тримання [PERSON] в борг грошових коштів у [PERSON] для придбання спірних нежитлових приміщень на які посилається позивач як підставу фіктивності оскаржуваних правочинів в частині покупця суд відхиляє, оскільки мета отримання цих коштів фактично не реалізована, договір купівлі - продажу нежитлових приміщень не укладався зі [PERSON] . Крім того, строк виконання боргових зобов`язань сплив 01.06.2016 року, [PERSON] повернула грошові кошти [PERSON] лише 10.10.2018 року, та до 21.12.2019 року не зверталась із позовними вимогами про визнання договорів купівлі - продажу недійсним. Посилання позивача на ухилення [PERSON] від оформлення права власності на нежитлові приміщення за [PERSON] суд не приймає, оскільки відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги про що надала суду відповідну заяву від 17.01.2022 року, тобто перешкод у позивача для належного оформлення права власності немає. Твердження позивача про складання довіреностей власників спірних нежитлових приміщень на її ім`я щодо користування, управління та розпорядження нежитловими приміщеннями судом не приймається як обставина, що свідчить про фіктивність договору купівлі - продажу, оскільки цими довіреностями відбулась реалізація права, наданого власнику цих приміщень. Інші докази - укладення договорів оренди спірних нежитлових приміщень, здійснення витрат на їх утримання свідчать лише про реалізацію прав [PERSON] , що надані останній власниками нерухомого майна та належне його утримання. Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд виходив із того, що позивач не надала належних та допустимих доказів факту відсутності у сторін договорів купівлі-продажу наміру реального настання правових наслідків щодо відчуження нежитлових приміщень, а тому дійшов висновку про відсутність правових підстав вважати вказані правочини фіктивними відповідно до вимог статті 234 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталія Анатоліївна про визнання договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень недійсними, застосування наслідків недійсності договорів, переведення прав покупця за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень, підлягають залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed