Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

У жовтні 2021 року АТ «Страхова компанія «ІНГО» (далі по тексту - АТ «СК «ІНГО», позивач) звернулося з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 140 627,72 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 22.12.2018 в м. Києві по вул. Русанівська Набережна, 7 автомобілем марки «Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] було здійснено ДТП, у результаті якої застрахований позивачем автомобіль марки «БМВ 5201», державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні ушкодження. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2019 ДТП сталося з вини відповідача. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено Звіт № 0347 від 01.02.2019, відповідно до якого матеріальний збиток, заподіяний власникові застрахованого автомобіля склав 261 125,02 грн. На умовах договору страхування страховик оплачує вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим страхове відшкодування склало 240 627,72 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», поліс №АК/8874420, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб - 100 000 грн., франшиза - 0 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме 140 627,72 грн. Отже, на думку представника позивача, саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 25.10.2021 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Відповідач 07.12.2021 подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в позові, оскільки позивачем необґрунтований розрахунок страхового відшкодування у розмірі 240 627,72 грн., оскільки на момент звернення позивача до страхової компанії відповідача розмір збитків складав 198 742,43 грн. Вважає поданий позов зловживанням АТ «СК «ІНГО» своїми правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28.11.2018 між позивачем та [PERSON] , власником транспортного засобу - автомобіля «БМВ 5201», державний номерний знак [NUMBER] , був укладений Договір страхування № 310583068.18, строк дії договору з 11.12.2018 по 10.12.2019 (а. с. 22 - 25). 22.12.2018 в м. Києві по вул. Русанівська Набережна, 7 сталося ДТП за участю автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобілем марки «БМВ 5201», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ст. 130 КУпАП, провадження у справі було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Судом також встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», поліс №АК/8874420, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб - 100 000 грн., франшиза - 0 грн. (а. с. 26, 27). Відповідно до звіту № 0347 про оцінку автомобіля «БМВ 520і» держномер [NUMBER] від 01.02.2019, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля склала 261 125,02 грн. На підставі страхових актів № 1856164 від 09.01.2019, № 1868340 від 29.01.2019 та № 1884180 від 21.02.2019 АТ «СК «ІНГО», позивачем на рахунок АВТ Баварія Київ було перераховані кошти у загальній сумі 240 627,72 грн., підтверджується платіжними дорученнями № 720 від 16.01.2019, № 706 від 05.02.2019 та №1603 від 14.03.2019 ( а. с. 72, 73, 74). Як зазначено вище, відносини позивача з застрахованою ним особою виникли на підставі договору страхування. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно ст. 4 Закону України «Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. За змістом п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України «Про страхування». Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 140 627,72 грн. Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved