Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Відповідно до укладеного договору №94965240000 від 28.11.2018 року відповідач отримав кредит у розмірі 131 000,00 грн. на споживчі цілі, шляхом зарахування коштів на його картковий рахунок, і 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі і Правилах споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК», які розміщені (оприлюднені) на офіційному сайті банку. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, погашати борг згідно з підписаним графіком, але відповідач зобов`язання за договором не виконав, своєчасно не надав банку кошти для погашення заборгованості. Станом на 02.03.2020 має заборгованість у загальному розмірі 165623,73 грн., яку позивач, разом з судовими витратами, просить стягнути на свою користь. Процесуальні дії у справі. 10.03.2020 позовна заява надійшла до суду. 18.03.2020 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 19.03.2020 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.05.2020 судом ухвалено заочне рішення у справі, позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 94965240000 від 28.11.2018 у розмірі 165623,73 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2484,36 грн. Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року заочне рішення від 18.05.2020 року скасоване, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач відзив на позов не подав, від його представника надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Зазначив, що ним надано весь перелік процесуальних документів (в тому числі по суті справи). В зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. 28.11.2018 між ПАТ «УкрСиббарнк» (на цей час АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРСИББАНК") і [PERSON] укладено договір № 94965240000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідач договір підписав, а отже погодився з викладеними у ньому та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК», які розміщені (оприлюднені) на офіційному сайті банку. За умовами договору банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в національній валюті у розмірі 131260,00 грн., з яких: 131000,00 грн. - на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок, 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування (а.с.22-29). Пунктами 3.4, 3.5, 3.6 договору визначено, що позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором шляхом сплати на рахунок банку до 25-го числа щомісячно ануїтентних платежів у розмірі 6 022,00 грн., відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 25.11.2023 року (а.с.20-21). Відповідно до п.3.8 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 57% річних та, відповідно до п.3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 64% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за кредитним договором та починає нараховуватися на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу, встановленого у кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Пунктом 1.3 Правил передбачено нарахування процентів за користування кредитом. Згідно п.1.3.5 Правил, п.3.11 договору, позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та додатку № 1 до нього. Пунктом 4.1 Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» за порушення відповідачем термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 02.03.2020 становить 165623,73 грн., з яких: 125044,08 грн. - заборгованість за кредитом; 36626,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 416,47 грн. - заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; 1750,00 грн. - заборгованість по комісії; 102,06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 1625,98 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 58,82 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії (а.с.33-35). Згідно з відміткою на списку поштових відправлень, 21.01.2020 позивач направляв відповідачу вимогу за № 24-1-01/21 від 11.01.2020 про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів та прстроченої заборгованості по комісії, яка виникла станом на 10.01.2020, у разі не погашення простроченої заборгованості (а.с.24,25). Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не сплатив. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з положеннями ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем, отримання останнім коштів на споживчі цілі, та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Відповідач належними доказами не спростував обставину наявності грошових зобов`язань перед Позивачем, однак оспорює їх розмір, зокрема щодо нарахованих відсотків, комісії, пені після пред`явлення до відповідача вимоги про дострокове виконання зобов`язань. Судом встановлено, що згідно з п.3.5 кредитного договору кредит повинен бути повернений не пізніше 25.11.2023. Пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання. Після спливу цього строку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного суду, викладеною в Постанові від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12. Разом з тим, суд враховує, що відповідач відзив на позов не подав, свої заперечення, на які посилався в заяві про перегляд заочного рішення, жодними доказами не підтвердив. При цьому, із матеріалів справи видно, що, направивши 21 січня 2020 року відповідачу письмову вимогу від 11.01.2020 про дострокове повернення кредиту, позивач надав йому 31-денний строк з дня отримання цієї вимоги для погашення заборгованості, і попередив про те, що у разі відсутності підтвердження отримання вимоги, з 41-го календарного дня з дати відправлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту вимагає виконання зобов`язань по договору в повному обсязі. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, заборгованість нарахована станом на 02.03.2020, тобто на момент спливу 41-го календарного дня з дати відправлення позичальнику вимоги. А тому суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення суми кредиту, простроченої заборгованості за відсотками та комісії підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення пені, суд приходить до наступного. Вимога про стягнення пені: за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, по процентам та по комісії, задоволенню не підлягає, оскільки комісія передбачає відповідальність позичальника за неналежне виконання зобов`язань, тобто за правовою природою є штрафною санкцією, тому нарахування на таку штрафну санкцію пені суперечить ст.549 ЦК України та ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс 15 від 21 жовтня 2015 року. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні вимог про стягнення пені у загальному розмірі 1786,86 грн. слід відмовити. Отже, позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК»підлягають частковому задоволенню у сумі 163836,87 грн. Щодо розподілу судових витрат. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч.1 ст.141 ЦПК України, а саме у розмірі 2457,56 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial