Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Торецька міська військово-цивільна адміністрація Бахмутського району Донецької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що вона зареєстрована та фактично проживає у квартирі [ADDRESS] . Зазначене житлове приміщення є комунальною власністю територіальної громади м. Торецька. Право на проживання у вказаному житловому приміщенні позивачка отримала у складі сім`ї своєї матері [PERSON] , яка померла у 2010 році. Відповідачка - [PERSON] , є рідною сестрою позивачки. Певний час сторони проживали разом, проте у травні 2015 року відповідачка виїхала на постійне проживання до Російської Федерації, забравши із квартири усі свої речі. Жодних перешкод у користуванні майном [PERSON] не чинила і не чинить, відповідачка припинила проживати у цій квартирі добровільно. Будь-які договірні відносини щодо порядку користування квартирою між сторонами також відсутні. Позивачка вважає, що існують достатні правові підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Статтею 71 Житлового кодексу передбачено, що жиле приміщення зберігається за відсутнім наймачем або членами його сім`ї протягом шести місяців. Факт непроживання відповідачки за адресою реєстрації з 2015 року підтверджується актом від 29.09.2021, складеним сусідами позивачки та їх письмовими поясненнями від 29.09.2011. Позивачка залишилася проживати у квартирі, дбає про надане їй житло. Проте відсутність іншого наймача житла спричиняє істотні труднощі для позивачки у відносинах із організаціями, які надають житлово-комунальні послуги. За таких обставин, з метою реалізації, у випадку задоволення позову, свого права на визнання наймачем житла, де зареєстрована і проживає, [PERSON] вимушена звернутися до суду із цим позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що наполягає на задоволенні вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа представник Торецької міської військово-цивільна адміністрація Бахмутського району Донецької області в судове засідання не прибув, про час розгляду справи був повідомлений. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , зареєстрована та фактично проживає [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області №2354 від 29.09.2021 (а.с. 13). Зазначене житлове приміщення є комунальною власністю територіальної громади м. Торецька. Його наймачем є мати позивачки - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.11,12). Згідно акту №2353 про фактичне непроживання особи від 29.09.2021, складеного сусідами [PERSON] , засвідченого начальником ВРМП Торецької МВЦА Бахмутського району Донецької області, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з травня 2015 року фактично не проживає за вказаною адресою, виїхала за межі України (а.с.14). Факт непроживання [PERSON] з травня 2015 року за адресою: [ADDRESS] , також підтверджено письмовими поясненнями сусідів від 29.09.2021 [PERSON] та [PERSON] (а.с.15,16). За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.ч. 4-5\~ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Статті 61-70 ЖК УРСР\~передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 64 ЖК УРСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. За змістом\~ст. 65 ЖК УРСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Згідно ч.ч. 1, 3 до\~ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Особливим інститутом житлового права є збереження житла за тимчасово відсутніми особами. Порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача житла державного, комунального житлового фонду визначено\~ст. 71 ЖК України, а їхні права та обов`язки -\~ст. 78 ЖК України, які встановлюють випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадинами. У той же час, умови збереження житла за цивільним законодавством визначаються строками встановленими за згодою сторін, абсолютне право власності на житло не обмежується ні строками, ні територією. Відповідно до\~ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, з огляду на визнання відповідачкою позовних вимог, враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка [PERSON] з 2015 року, тобто понад шість місяців, без поважних причин не мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , тому суд вважає, що вона втратила право користування жилим приміщенням за вказаною адресою на підставі\~ст. 71 ЖК України, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.\~\~319,321,391,405 ЦК України,

Outcome: approved