Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилалася на те, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . За цією адресою також зареєстрована його донька [PERSON] , [INFO] , однак фактично в зазначеному будинку не проживає з 2006 року, оскільки виїхала за кордон до Італії, точна адреса невідома. Будь-яких домовленостей між ним та відповідачкою стосовно її проживання в його будинку не існує. У зв`язку з тим, що відповідачка зареєстрована за даною адресою, у нього виникли труднощі в оформленні субсидії. На звернення до Управління ЦНАП Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області із заявою про зняття з реєстраційного обліку [PERSON] йому було відмовлено. Просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте ним та його представником [PERSON] подані до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримали та надали згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] належним чином та завчасно повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, не подала відзив на позов. Передбачених ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.12.1989 року, копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, позивач [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за №4645 від 27.05.2021 року, виданою Управлінням ЦНАП Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області та копією домової книги підтверджується, що в належному [PERSON] житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] дійсно зареєстровані: уповноважений власник - [PERSON] , [INFO] ; дружина - [PERSON] , [INFO] ; донька - [PERSON] , [INFO] . Актом обстеження житлово-побутових умов, складеним 26.05.2021 року №62 депутатом міської ради Варчуком І. та в присутності сусідів - [PERSON] , [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , але фактично не проживає протягом 15 років. 01.06.2021 року, на звернення [PERSON] до Управління ЦНАП Сокирянської міської ради щодо зняття відповідачки з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , позивачу було відмовлено. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідачка фактично не проживає в житловому будинку позивача без поважних причин та відсутня в ньому більше одного року, суд вважає, що є всі передбачені законом підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням в належному позивачу житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідачки права на користування житлом. За таких обставин, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

Outcome: approved