Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

[PERSON] пред`явив позов до Рогатинського аграрного фахового коледжу з вимогами: визнати незаконним та скасувати наказ № 147-К від 12.11.2021 про відсторонення від роботи [PERSON] без збереження заробітної плати з 12.11.2021 та поновити його на роботі; стягнути з Рогатинського аграрного фахового коледжу на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу. Обґрунтував позов тим, що працює викладачем в Рогатинському аграрному фаховому коледжі. 12.11.2021 його було відсторонено від роботи як такого, що відмовився чи ухиляється від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 без попередження про необхідність обов`язкової вакцинації та можливість відсторонення, а також без його направлення для проходження обов`язкового щеплення. Зазначений наказ порушує його право на працю, гарантоване ст. 43 Конституції України, винесений з порушенням ч. 1 ст. 46 КЗпП України, якою встановлено випадки відсторонення працівників від роботи, а також ч. 1 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», якою визначено обов`язкові профілактичні щеплення проти інфекційних хворіб, серед яких немає гострої респіраторної хвороби COVID-19. Вказує на те, що втручання в права людини має бути передбачене законом, а не підзаконним нормативно-правовим актом. Також за відсутності воєнного чи надзвичайного стану не можуть обмежуватися права людини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила повністю. Обґрунтувала заперечення тим, що наказ про відсторонення [PERSON] було видано відповідно до вимог чинного законодавства. [PERSON] був ознайомлений з наказом МОЗ України про обов`язковість вакцинації проти COVID-19, навчальний заклад організовував виїзд мобільної бригади медиків для щеплення працівників, однак [PERSON] не надав підтверджуючих документів про проходження щеплення чи наявність в нього протипоказань. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю. Так суд встановив, що [PERSON] працює викладачем природничих дисциплін Рогатинського аграрного фахового коледжу, що підтверджується копією його трудової книжки. 08.10.2021 [PERSON] був ознайомлений з наказом МОЗ України № 2153 від 04.10.2021 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», який набрав чинності 08.11.2021. В період з 05.11.2021 до 11.11.2021 [PERSON] перебував у відпустці, що підтверджується його заявою від 04.11.2021 та копією наказу № 141-к від 04.11.2021. Наказом № 147-К від 12.11.2021 директора коледжу Триніва І. В. [PERSON] відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 12.11.2021 як працівника, який відмовився чи ухиляється від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, до усунення причин, що його зумовили або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. б ч. 1 ст. 10 «Основи законодавства України про охорону здоров`я» громадяни України зобов`язані у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. На виконання статті 10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" МОЗ України наказом № 2153 від 04.10.2021 року затвердило Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Згідно з цим Переліком обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають, зокрема, працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності (п. 3), в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за № 1161/19899 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11 жовтня 2019 року № 2070). Станом на 12.11.2021 на території України діяв карантин, що підтверджується Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 9 грудня 2020 року. Це означає, що [PERSON] як працівник закладу фахової передвищої освіти з 08.11.2021 підлягав обов`язковому профілактичному щепленню проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 9 грудня 2020 року, п. 41-6, зобов`язано керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбаченапереліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153 (далі - перелік); 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України,частини другої статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та частини третьої статті 5 Закону України Про державну службу, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. 3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу"; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Частиною 1 ст. 46 КЗпП України встановлено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Представник позивача, адвокат Окуневич М. В., в судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] не отримав щеплення проти COVID-19. Позивач не заперечує в позовній заяві факту своєї відмови чи ухилення від проведення обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, а також не зазначив відомостей про наявність в нього абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19. Обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відмова позивача від вакцинації проти COVID-19 є його усвідомленим рішенням. Постанова КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 9 грудня 2020 року є частиною законодавства, тому за настання випадку, нею передбаченого, [PERSON] був відсторонений від роботи. В рішенні Vavricka and others v. The Czech Republic від 8.04.2021 (п. п. 266-271), ЄСПЛ зазначив, що навіть якщо обов`язковість вакцинування була встановлена частково вторинними законодавством (підзаконними нормативно-правовими актами), втручання в право на повагу до свого приватного життя було здійснено згідно із законом, як це вимагається ч. 2 ст. 8 ЄКПЛ. За встановлених обставин наказ про відсторонення [PERSON] від роботи є законним і не підлягає скасуванню. Вимоги позивача про поновлення на роботі та про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи позивача, у задоволені якої суд відмовив.

Outcome: dismissed