Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом та просили скасувати обтяження (архівний запис) у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку, належного [PERSON] та [PERSON] на праві власності, та розташованого за адресою по [ADDRESS] , накладеного Першою Одеською державною нотаріальною контора, Одеський міський нотаріальний округ, реєстраційний номер обтяження: 8104130 від 23.10.2008, № реєстру: 1370-27, внутр. № 4С011B3723EF4D304126. В обґрунтування позову посилались на те, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 271602507 від 21.08.2021 року, по [ADDRESS] вбачається архівний запис про обтяження вказаного нерухомого майна, накладеного Першою Одеською державною нотаріальною контора, Одеський міський нотаріальний округ, реєстраційний номер обтяження: 8104130 від 23.10.2008, № реєстру: 1370-27, внутр. № 4С011B3723EF4D304126. Підставою для державної реєстрації заборони на відчуження вказано рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 758 від 02.12.1982. Згідно цього рішення на території де розташований будинок, якій належить позивачам на праві власності, планувалось нове будівництво у зв`язку з яким вищевказаний будинок планувалось знести. Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Таким чином, на теперішній час існують обставини, які перешкоджають [PERSON] та [PERSON] у реалізації їх прав по розпорядженню своїм нерухомим майном та дають ґрунтовні підстави для судового захисту, шляхом пред`явлення зазначеного позову. У зв`язку з зазначеним позивачі вимушені звернутися до суду з позовною заявою, т.я. врегулювання зазначеного судового спору позасудовим порядком не представляється можливим. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 15 вересня 2021 року було відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. (а.с. 10,11). Позивачі ( [PERSON] та представник [PERSON] - [PERSON] ) надали на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на задоволенні позову. (а.с. 15). Представник відповідача в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань, відзиву чи заяв про відкладення розгляду справи не надавав. (а.с. 22,23). Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності представника відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 271602507 від 21.08.2021 року, по [ADDRESS] вбачається архівний запис про обтяження вказаного нерухомого майна, накладеного Першою Одеською державною нотаріальною контора, Одеський міський нотаріальний округ, реєстраційний номер обтяження: 8104130 від 23.10.2008, № реєстру: 1370-27, внутр. № 4С011B3723EF4D304126. (а.с. 4,5). Підставою для державної реєстрації заборони на відчуження вказано рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 758 від 02.12.1982. Згідно цього рішення на території де розташований будинок, якій належить позивачам на праві власності, планувалось нове будівництво у зв`язку з яким вищевказаний будинок планувалось знести. Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки зазначений арешт (заборона відчуження нерухомого майна) порушує їх законні права, оскільки він перешкоджає їм у реалізації прав по розпорядженню своїм нерухомим майном.

Outcome: approved