Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на підставі договору дарування від 05.04.2001 року їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, які не є членами її родини і фактично ніколи не проживали у цьому будинку, а були лише зареєстровані на їх прохання. Місце перебування відповідачів позивачеві не відоме, зв`язків з ними вона не підтримує, добровільно знятися з реєстрації в будинку належного позивачеві відповідачі наміру не мають. Тому, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд за згодою позивача на підставі ст. 280-289 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 05.04.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-591 позивачеві належить на праві власності будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки старости сіл Олексіївка, Бойове, Ярошик від 25.08.2021р. №310 вбачається, що в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але ніколи в ньому не проживали. Факт не проживання відповідачів в спірному будинку підтверджується також письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] , які мешкають по сусідству з [PERSON] . Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст.71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Наявність реєстрації відповідачів в будинку за вищезазначеною адресою, який належить позивачеві, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю. Таким чином, оскільки відповідачі більше шести місяців не проживають у житловому будинку позивача без поважних причин, а безпідставне їх перебування на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] перешкоджає позивачу у реалізації прав власника житла, тому вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати позивач не бажає стягувати з відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved