Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

14 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТзОВ "Росвен Інвест Україна", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що 01 лютого 2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. здійснив виконавчий напис №17990, яким з неї в користь ТзОВ "Росвен Інвест Україна" стягнуто 10 974,35 грн. заборгованості включно з витратами за вчинення виконавчого напису. 19 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №64642164, отримавши яку вона здивувалася, оскільки жодних фінансових зобов`язань перед ТзОВ "Росвен Інвест Україна" вона не має. Вважає, що виконавчий напис вчинено безпідставно, оскільки нотаріус не переконався у безспірності грошової вимоги. Перелік документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 і передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Договір укладений між нею та ПАТ «Дельта Банк» у простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально. Жодних повідомлень до вчинення виконавчого напису від відповідача, як стягувача, вона не отримувала Оскільки при вчиненні напису, нотаріус належним чином не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню та не встановив відповідність розрахунку наданого відповідачем розміру заборгованості, чим порушив вимоги ст.87, ст.88 ЗУ "Про нотаріат", просить суд визнати виконавчий напис №17990 від 01 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТзОВ "Росвен Інвест Україна" в її користь 1362 грн. судового збору та 4000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник - адвокат Андрейчук С.В. подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за їх відсутності, позов просив задоволити повністю, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечив (а.с. 80). Представник відповідача ТзОВ "Росвен Інвест Україна" у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений cудом належним чином (а.с. 76-77). Третя особа на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У листі від 09 грудня 2021 року зазначив, що Міністерство юстиції України анульовало свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, що за №8679 видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року на його ім`я. Разом з тим, дія вищевказаного наказу зупинена, оскільки оскаржується в Житомирському окружному адміністративному суді (а.с.73). Суд, відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01 лютого 2021 року, за заявою представника ТОВ "Росвен Інвест Україна", приватний нотаріусЖитомирського міського нотаріального округу Горай О.С., на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», вчинив виконавчий напис. Звернено стягнення з [PERSON] на користь представника ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованість в сумі 10 974,35 грн. за кредитним договором від 11 квітня 2012 року укладеного з ПАТ «Дельта Банк». Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О.В. своєю постановою від 19 березня 2021 року відкрив виконавче провадження ВП №64642164 по примусовому виконанню виконавчого напису №18990 від 01 лютого 2021 року (а.с. 7-8). Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 04 червня 2021 року (а.с.14) заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення, що здійснюється на підставі виконавчого напису виданого 29 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 10974, 35 грн. заборгованості (а.с.14-15). Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Відповідач на неодноразові запити суду, не надав жодних доказів того, що боржник не менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису був повідомлений про порушення ним кредитних зобов`язань, відтак твердження позивача з цього приводу суд бере до уваги. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус керувався ст. ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п.2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Безспірність заборгованості можуть містити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо, а не виписка з рахунку. Також, суд погоджується з думкою позивача про те, що вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін, а Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Відтак, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусі, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Гораєм О.С. стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та фінансовою установою у простій письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідачем не було надано доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Ухвала суду від 18 серпня 2021 року про витребування доказів (а.с.40), зокрема копії документів, які слугували підставою для звернення ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» з вчиненням спірного виконавчого напису, відповідачем виконана не була. Оскільки відповідачем не було надано достатньо доказів, які б спростовували твердження позивача та обґрунтовували законність та правомірність, підставність вчинення виконавчого напису, а нотаріус, як встановлено судом, при вчиненні такого напису, не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, дійшов висновку про підставність позову та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що позивачем документально підтверджено отримання правничої допомоги та оплату гонорару адвоката в розмірі 4000 грн. (а.с. 16-20), тому суд, з огляду на задоволення позову та за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, стягує з ТзОВ "Росвен Інвест Україна" в користь [PERSON] 4000 грн. понесених витрат. Також, суд стягує з відповідача ТзОВ "Росвен Інвест Україна" в користь [PERSON] судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 908 грн. та 454 грн. судового збору за подачу до суду заяви про забезпечення позову, а всього 1362 грн. (а.с.4, 21)

Outcome: approved