Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

19 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання на період навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісячно до завершення навчання, тобто 30.06.2022 року. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що [INFO] йому виповнилося 18 років і стягнення аліментів з батька - відповідача по справі було припинено. З 01.09.2018 року по теперішній час він є студентом 4-го курсу Жовтоводського промислового фахового коледжу Дніпровського національного університету ім. Гончара за рахунок держави з денною формою навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2022 року. Його дохід складається зв стипендії в розмірі 1250,00 грн. на місяць, що не відповідає прожитковому мінімуму. У зв`язку із цим він потребує матеріальної допомоги з боку батька. На даний час він проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Крім нього, у матері на утриманні знаходиться його молодший брат [PERSON] , [INFO] . Тому коштів, які надає йому мати недостатньо для забезпечення його на період навчання позивача. Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року, було відкрито провадження по даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином. 14 грудня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, де останній просив розглянути справу без його участі та врахувати наступне. Подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Так, сам факт навчання, як зазначив позивач, на думку відповідача не є самостійною підставою для отримання аліментів на навчання. В свою чергу, позивач не навів доказів, крім того, що він навчається, що він дійсно потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням. Навпроти позивач вказує, що він отримує стипендію у розмірі 1250,00 грн. на місяць. І які витрати він здійснює з приводу навчання позивач не наводить і навіть не підтверджує. Доводи стосовно того, що на утриманні матері знаходиться молодший брат і тому вона не має можливості надати допомогу позивачу також не находять свого підтвердження, оскільки з грудня 2020 року молодший син [PERSON] проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, а колишня дружина продовжує отримувати аліменти на молодшого брата позивача, у той час як сама дитина фактично проживає з батьком. А тому ствердження, що матір позивача не має можливості надавати матеріальну допомогу не відповідає дійсності. Крім того, відповідач зазначив, що позивач отримує стипендію у розмірі 1250,00 грн. на місяць і якщо виходити із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2021 році та враховуючи рівність батьків в утриманні дитини, то він з колишньою дружиною повинен надавати позивачу допомогу у розмірі 571,50 грн. 21.12.2021 року судом отримано відповідь на відзив, де позивач окрім зазначеного у позові, просив звернути увагу на те, що дійсно його молодший брат іноді періодично мешкає з відповідачем з дозволу матері, але основний час він мешкає по місцю своєї реєстрації з матір`ю, про що долучив акт про проживання. Щодо посилань відповідача, що ним не подано доказів, що в період навчання він потребує матеріальної допомоги під час навчання він зазначає, що так дійсно ним не долучено квитанцій, які б підтверджували придбання ним канцелярських товарів, витрат пов`язаних із роздруківкою рефератів, контрольних робіт, тощо, оскільки не вважав за необхідне збирати ці квитанції, оскільки не міг здогадатись, що буде подавати позов про стягнення з батька аліментів та вважає, що кожна дитина, яка навчається здійснює певні витрати на навчання, які якщо порахувати приблизно спираючись лише на придбання канцелярії, будуть значно перевищувати суму, яка на думку батька, а саме у розмірі 571,50 грн. повинна виділятись на допомогу при навчанні дитини. При цьому він наголошує щодо необхідності періодично нести витрати на придбання одягу та взуття. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №227407, зроблений Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.6). Відповідно до довідки Жовтоводського промислового фахового коледжу Національного Університету імені Олеся Гончара №105 від 09 листопада 2021 року [PERSON] є студентом 4 курсу Жровтоводського промислового фахового коледжу Дніпровського національного університету ім. О.Гончара зі спеціальності «МЕЕП-18» денного відділення. Навчається на бюджетній основі. Термін навчання: 01.09.2018р. - 30.06.2022р. (а.с.10). Відповідно до довідки про доходи позивач отримує стипендію у розмірі 1250, 00 грн. (а.с.9). За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] під час свого навчання у навчальному закладі потребує матеріальної допомоги з боку свого батька. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати таку допомогу, при цьому право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до статей 182 та 200 Сімейного Кодексу України - розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина визначається з урахуванням стану здоров`я і матеріального становища як утримувача аліментів та і їх платника, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки сина, крім того враховуються і інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладено на обох батьків. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Заперечення відповідача, щодо ненадання позивачем доказів, того що він потребує матеріальної допомоги на період навчання від батька, судом не приймаються до уваги, оскільки саме по собі навчання повнолітньої дитини у навчальному закладі у розумінні ст. 199 Сімейного Кодексу України, вже є самостійною підставою виникнення потреби студента на допомогу з боку його батьків. Разом з тим відповідач не надав суду доказів того, що він за станом здоров`я чи з інших причин не може надавати таку допомогу своєму синові. Судом встановлено, що відповідач є здоровою працездатною особою, бо доказів на спростування цього суду не надано, є працевлаштованим та отримує стабільну заробітну плату, має на утриманні неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином розмір стягуваних аліментів повинен бути меншим, ніж просить позивач у своєму позові, оскільки, як вбачається із досліджених судом доказів, останній навчається на бюджетній основі та у період навчання знаходиться на повному державному забезпеченні, а також суд приймає до уваги, той факт, що у відповідача на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина. Враховуючи вищевикладене та те, що повнолітній [PERSON] , якому не виповнилось 23 роки, продовжує навчання на державній основі до червня 2022 року, до того ж форма навчання денна, що позбавляє його можливості працевлаштування, а також враховуючи інші обставини що мають істотне значення для вирішення справи, описані вище, погоджуючись зі способом визначення аліментів у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь повнолітнього сина [PERSON] , на його утримання аліменти у меншому розмірі ніж просив останній, а саме у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача, до закінчення позивачем навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого позивача за законом звільнено. На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд ЦПК України, суд, -

Outcome: partial