Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] через свого представника адвоката Каруна В. П. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що 14 листопада 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2019 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем у Республіці Польща. [PERSON] навчається у Загальноосвітній Школі № 4 ім. Богдана Ігора Антонича в м. Лігниця. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим та працездатним, інших утриманців не має. Тому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 23 грудня 2021 року відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача адвокат Карун В. П. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно. Суду пояснив, що дійсно раніше добровільно сплачував аліменти на утримання дитини сторін у розмірі 3000 грн на місяць. Однак на даний час офіційного місця роботи не має та підприємницькою діяльністю не займається, стабільного доходу не має. Час від часу ремонтує автомобілі, від чого одержує дохід у розмірі 100-200 доларів США на місяць. Проживає з іншою жінкою, яка має на утриманні малолітню дитину, разом із нею орендує квартиру в м. Ізяслав. [PERSON] визнав, що має у власності житловий будинок та автомобіль марки «Опель комбо». Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом об`єктивно встановлено, що 14 листопада 2002 року сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач та її син проживають у Республіці Польща. [PERSON] навчається у Загальноосвітній Школі № 4 ім. Богдана Ігора Антонича в м. Лігниця. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Клубівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 19 грудня 2006 року, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2019 року у справі № 675/1423/19, яке набрало законної сили 10 вересня 2019 року, даними паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , виданого 23 квітня 2019 року на ім`я позивача [PERSON] , довідкою дирекції Комплексу Загальноосвітніх Шкіл № 4 ім. Богдана Ігора Антонича в м. Лігниця від 24 червня 2021 року та не заперечуються сторонами. Відповідно до ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2019 року затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] у справі № 675/1422/19 про поділ спільного майна подружжя, за умовами якої позивач відмовилася на користь відповідача від права власності на свою частку у легковому автомобілі марки B PORSCHE CAYENNE, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , взамін чого отримала грошову компенсацію в розмірі 159 180 грн 50 коп, яка виплачена їй відповідачем відповідно до погодженого сторонами графіку. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. Суд враховує, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину згідно норм сімейного законодавства, є здоровою, працездатною особою, а тому спроможний утримувати свого сина. При цьому, з урахуванням норм сімейного законодавства, обставин справи, суд вважає за необхідне визначити аліменти в розмірі 2500 грн на місяць. Ухвалюючи таке рішення, суд враховує, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2022 року становить 2618 гривень, з 01 липня 2022 року - 2744 грн, а з 01 грудня 2022 року - 2833 грн відповідно до Закону про держбюджет на 2022 рік. Також судом враховується, що доказів наявності на утриманні інших осіб [PERSON] суду не надано. Крім того, останній визнав у судовому засіданні, що має у власності житловий будинок та автомобіль, одержує дохід, пов`язаний із діяльністю по ремонту автомобілів, що свідчить про його майнову спроможність утримувати сина у визначеному судом розмірі. Водночас відповідач також визнав, що протягом тривалого часу добровільно сплачував аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн на місяць. Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи фактичні обставини справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей. Доводи позивача з приводу того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, слід відхилити, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі, ніж визначено судом. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 504 грн 44 коп судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial