Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] і [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] за однією адресою: [ADDRESS] однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, у період з 02 серпня 2002 року по [INFO] . Обґрунтовує свої вимоги тим, що її мати - [PERSON] померла [INFO] . Її батько - [PERSON] , пoмeр 25 сiчня 2004 року (раніше матері) що підтверджується. На момент смерті спадкодавця, матері - [PERSON] (момент відкриття спадщини [INFO] ) вона проживала з нею однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з 02 серпня 2002 року та вели спільне господарство. Після смерті матері, заявниця звернулася за відкриттям спадкової справи до Ясинуватської державної нотаріальної контори 02.06.2009 року. Так, як у 2014 році почалася війна, вона не мала змоги вже звернутися до нотаріальної контори, куди зверталася у 2009 році. І 23.12.2019 року вона звернулася до першої Селидівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері - яка померла [INFO] [PERSON] , але їй у видачі Свідоцтва було відмовлено. Після смерті матері вона вважала, що прийняла спадщину, бо проживала з нею на момент відкриття спадщини за однією адресою разом, однією сім`єю. Ніхто, крiм неї, iз заявами про прийняття спадщини, не звертався. Тому заявниця змушена звернутися до суду за захистом її прав, і вважає, що i вони мають бути захищені судом, так як її права, як спадкоємця порушені, бо вона дійсно проживала зі спадкодавцем за однією адресою. В судовому засіданні заявниця та її представник підтвердили обставини викладені в заяві та просили її задовольнити з підстав, які викладені в ній. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2020 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 10). Згідно з актом № 993 від 30.06.2020 року [PERSON] дійсно проживали зі своєю матір`ю [PERSON] на момент її смерті [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] . Донька мешкала зі своєю матір`ю з 2 серпня 2002 року та вели спільне господарство (а.с. 11). Згідно з довідкою № 1 від 15 січня 2021 року [PERSON] хворіла та потребувала сторонньої допомоги, яку виконувала і проживала з нею [PERSON] , 1968 року народження з 02 серпня 2002 року по день смерті [INFO] (а.с. 12). Постановою державного нотаріуса № 1646/02-31 від 23 грудня 2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 30). В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він є чоловіком заявниці [PERSON] , з якою спільно проживав з 1987 року по 1991 рік. В 1991 році вони отримали квартиру по [ADDRESS] (будинок на 2 господаря). З 2002 року по 2008 рік дружина мешкала разом із матір`ю, оскільки остання потребувала стороннього догляду. [PERSON] проживала разом із матір`ю до самої її смерті, тобто по грудень 2008 року, а сам він мешкав по сусідству, за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вони познайомилися в 1991 році. У неї захворіла мати, тому остання була вимушена проживати разом із нею. [PERSON] проживала разом із матір`ю приблизно шість років до її смерті у 2008 році. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення і необхідне їй для оформлення своїх прав на спадкове майно.

Outcome: approved