Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26 листопада 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №1044. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 26 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Шлюб було зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, про що в книзі реєстрації шлюбів 26 листопада 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 1044. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказано, що сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, супроводжувалося постійними сварками. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю. Збереження сімейних відносин неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу не можливе. Зазначено, що рішення про розірвання шлюбу є остаточним, тому просила не надавати строк на примирення. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Судом встановлено, що 26 листопада 2011 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований шлюб у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №1044. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини. Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. Нині шлюб має формальний характер, збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюб у судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, положень Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved