Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позовну заяву мотивує тим, що протягом останніх семи років стосунки між ним та відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям. Сім`я фактично припинила своє існування, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально. 28 грудня 2021 року відповідач подала відзив на позов, в якому позов визнала і в зв`язку з визнанням позову до початку розгляду справи по суті, просила судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відзиві вказала, що позовну вимогу про розірвання шлюбу визнає, однак з інших підстав, ніж вказано у позовній заяві. У судове засідання позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 12 січня 2022 року позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач також не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 12 січня 2022 року відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Відділом ЗАГС м. Рівне 17 липня 1992 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 липня 1992 року, актовий запис №886. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 454 грн. 00 коп. та стягнути з відповідача на користь позивача 454 грн. 00 коп.

Outcome: approved