Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна`у травні 2021 року звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 05.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 001-10026-050413. Відповідно до умов кредитного договору Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 6794,00 грн., з кінцевим строком погашення до 04.04.2016 року. 27.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» відступив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 001-10026-050413 від 05.04.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] . Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 8586,34 грн., з яких: 5499,32 грн. заборгованість за тілом кредита; 1522,38 грн., заборгованість по простроченим відсоткам за користування кредитом, 488,61 грн., 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України; 1076,03 грн., інфляційні витрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 001-10026-050413від 05.04.2013 року у розмірі 8586,34 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.20). Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання (вх. № 2196 від 20.01.2022 року) про розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 30-32). Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання, повідомлена належним чином, (а.с. 23, 29) про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв, відзиву на позов не подавав. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві та за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (довідка № 01024/1 про реєстрацію місця проживання, а.с. 19 на звороті). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] 05 квітня 2013 року було укладено кредитний договір № 001-10026-050413 (а.с.10-11). За умовами договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 6794,00 грн., зі сплатою 0,01% річних, 1,60 % на місяць комісії за обслуговування кредитної заборгованості, починаючи з 24-го місяця користування кредитом, з строком дії кредиту 36 місяців. Відповідач зобов`язувалась погашати кредитну заборгованість щомісячно не пізніше 5 (п`ятого) числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 229,00 грн. на відкритий Банком рахунок, що вбачається з пункту 4 частини 4 копії заяви № 001-10026-050413. 27.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», укладено договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» відступив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними Договорами (а.с. 5-6). Із наявного в матеріалах справи витягу з Реєстру передачі прав вимоги до Договору факторингу № 410/К від 27.04.2018 вбачається, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 001-10026-050413 від 05.04.2013 на загальну суму заборгованості за цим кредитним договором у розмірі 7021,70 грн, що складається із простроченої заборгованості по тілу кредиту - 5499,32 грн., та прострочених відсотків за користування кредитом - 1522,38 грн. (а.с.7). Відомостей про погашення відповідачем заборгованості останньою суду не надано, розрахунок заборгованості не спростовано. Отже, судом встановлено, що позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі, а відповідач допустив невиконання умов договору та взятих на себе зобов`язань в частині повернення споживчого кредиту та сплати відсотків у встановлені договором порядку та строки. Із вказаного позивачем у позовній заяві розрахунку заборгованості за кредитним договором 001-10026-050413 від 05.04.2013 року вбачається що у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 7021,70 грн., з яких: 5499,32 грн. заборгованість за тілом кредита; 1522,38 грн., заборгованість по простроченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитом у розмірі 5499,32 грн. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відтак, суд стягує з відповідача також відсотки за користування кредитом у розмірі 1522,38 грн. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. А тому, підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 488,61 грн., та інфляційні втрати в сумі 1076,03 грн., оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 2270,00 грн.

Outcome: approved