Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.07.2018 позивач здійснив переліт з м. Панама-Сіті до м. Париж перевізником AirFrance. В м. Панама-Сіті, до багажу позивачем була здана валіза вагою 19 кг, в якій знаходилися особисті речі позивача та сувеніри. 20.07.2018 позивачем здійснено переліт з м. Парижу до м. Стамбул, перевізником TurkishAirlines. Цього ж дня позивач вилетів з м. Стамбулу до м. Одеси, перевізником було Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України». Після прибуття до Міжнародного аеропорту Одеса 21.07.2018, було виявлено втрату багажу позивача. На вимогу позивача був складений акт Property Irregularity Report (PIR). У встановлений законодавством строк жодної інформації від відповідача позивач не отримав, що стало підставою для направлення 13.08.2018 претензії відповідачу, яка також залишилася без відповіді, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Враховуючи викладе, позивач просить стягнути з відповідача завдану шкоду за загублений багаж в розмірі, еквівалентному 1131 спеціальних прав запозичення (СПЗ), що на момент звернення до суду з позовом складає 40784,68 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.09.2019 було відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, в частині компенсації за втрачений багаж в розмірі 380 USD, у відповідності із Варшавською та Монреальською Конвенціями, Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу та Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу авіакомпанії МАУ. Відповіддю від 13.11.2018 № 04.2-02-21831 на претензію позивача, відповідач повідомив, що готовий надати компенсацію в розмірі 380 USD та запросив реквізити за якими позивач бажає отримати компенсацію, однак зазначені реквізити позивачем надані не були. Відповідач просить суд про часткове задоволення вимог позивача в межах встановленої відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 22 Монреальської Конвенції, в розмірі 380 USD. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази суд встановив. Позивач придбав електронний квиток авіакомпанії TurkishAirlines за № 2352593140537 на міжнародне повітряне перевезення за маршрутом Париж-Стамбул-Одеса на 20.07.2018. Оперуючим перевізником на маршруті Стамбул-Одеса був відповідач. Придбавши електронний квиток позивач уклав з відповідачем Договір на міжнародне повітряне перевезення на маршруті Стамбул-Одеса за умовами повітряного перевезення авіакомпанії - відповідача. По прибуттю до аеропорту м. Одеса, позивачем було виявлено відсутність одного зареєстрованого місця багажу. У відповідності до вимог міжнародного законодавства був складений відповідний акт про неналежне перевезення багажу (PIR - Property Irregularity Report) за № ODSPS31315 від 21.07.2018. Згідно багажної бирки, долученої до акту, вага втраченого багажу складала 19 кг. Відповідно до ч. 2 ст. 17 Монреальської Конвенції та п. 28.3.1 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу авіакомпанії МАУ, авіакомпанія несе відповідальність за шкоду, заподіяну у випадку знищення, втрати, пошкодження та затримки зареєстрованого багажу, тільки за умови, що випадок, який став причиною знищення, втрати, пошкодження або затримки зареєстрованого багажу, мав місце на борту повітряного судна або тоді, коли авіакомпанія була відповідальною за збереження зареєстрованого багажу. У відповідності з ч. 3 ст. 17 Монреальської Конвенції, якщо зареєстрований багаж не прибув після закінчення 21 дня з дати, коли він повинен був прибути, пасажир може пред`явити перевізнику вимоги, що випливають з договору перевезення. Розшук багажу позивача не дав позитивного результату, тому 13.08.2018, після спливу вказаного строку, позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією, у якій просив виплатити йому фінансову компенсацію за втрачений багаж в сумі 500 у.о. (а.с. 7). Претензія позивача була розглянута відповідачем, позивачу запропонована компенсація за втрачений багаж в сумі 380 USD. Лист-відповідь була направлена позивачу 15.11.2018 на вказану ним електронну адресу. Позивачу було запропоновано надати свої банківські реквізити, однак пропозиція залишилася без відповіді позивача, реквізити для перерахунку коштів надані не були. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Монреальської Конвенції, відповідальність перевізника у випадку знищення, втрати, пошкодження або затримки зареєстрованого багажу обмежується сумою 1000 спеціальних прав запозичення (СПЗ) стосовно кожного пасажира, за винятком випадків, коли пасажир зробив момент передачі зареєстрованого багажу перевізнику особливу заяву про заінтересованість у доставці та сплатив додатковий збір, якщо це необхідно. Згідно п. 28.3.3. Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу авіакомпанії МАУ, відповідальність авіакомпанії у випадку знищення, втрати, пошкодження або затримки зареєстрованого багажу обмежується сумою 1131 СПЗ стосовно СПЗ стосовно кожного пасажира, на якого зареєстрований багаж. Суми в розмірі 1000 СПЗ та 1131 СПЗ є сумами, які визначають граничний (обмежувальний) розмір можливої компенсації пасажиру, який може бути перевищено лише у встановленим випадках, до яких випадок, який є підставою даного позову, не відноситься. В залежності від обставин, за результатами розгляду претензії пасажира щодо неналежного перевезення багажу авіакомпанії дозволено прийняти рішення про здійснення відшкодування, розмір якого може бути меншим від граничної суми відповідальності. При визначенні розміру компенсації відповідач керувався п. «а» ч. 2 ст. 22 Варшавської Конвенції, який встановлює відповідальність авіакомпанії-перевізника при перевезенні зареєстрованого багажу і товарів, яка обмежується 120 франків (приблизно 20 доларів США) за кілограм. Згідно п.п. 6, 7 Глави 1 Розділу ХІІ Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, реєстрація багажу, за вибором перевізника, може здійснюватися відповідно до вагової концепції (baggage weight concept) або поштучної концепції (baggage piece concept), тобто комбінацією характеристик ваги, розміру, кількості місць. У відповідності до положень ст. 29 Монреальської Конвенції, під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу, будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, стягненню не підлягають, при цьому, згідно п. 1 Глави 1 Розділу ХХVІІІ Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, будь-який позов щодо відповідальності перевізника стосовно заподіяної шкоди при перевезенні, може бути поданий відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені Монреальською Конвенцією та чинним законодавством України, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їх відповідних прав. Відповідно до ст. 910 ЦК України, за договором перевезення перевізник зобов`язується перевезти пасажира до пункту призначення, а у разі здавання багажу - доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу. Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Відповідно до п. 11 ст. 100 ПК України, авіаперевізник несе відповідальність за втрату або шкоду, заподіяну під час перевезення пасажирів, багажу, вантажу та пошти відповідно до вимог і правил, передбачених міжнародними договорами України, законодавством України, в тому числі авіаційними правилами України, розмір якої має бути однаковим для внутрішніх і для міжнародних рейсів. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що зареєстрований багаж позивача було втрачено з вини відповідача, вага втраченого багажу становила 19 кг. Позивачем не надано суду жодного доказу вартості втраченого майна, не надано обґрунтування розрахунку розміру шкоди, нанесеної йому втратою багажу, тому в питанні визначення розміру відповідальності відповідача, суд виходить з положень Монреальської Конвенції. Судом не може бути застосовано поштучну концепцію (baggage piece concept) через відсутність складової характеристики розміру багажу, а тому суд виходить з положень вагової концепції (baggage weight concept) втраченого багажу Монреальської Конвенції, з розрахунку 20 доларів США за 1 кг ваги втраченого багажу: 19х20=380 доларів США, що за курсом НБУ, станом на день прийняття рішення, становить 380х27,7073=10528,77 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України про стягнення компенсації за втрачений багаж, підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. На підставі викладеного

Outcome: partial