Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки. В позовній заяві позивачка зазначила, що є власником земельної ділянки площею 2,94 га кадастровий номер 1224255100:01:009:0116, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, згідно державного акта про право власності на земельну ділянку серії II-ДП № 024368. Згідно з договором оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та відповідачем ТОВ «Відродження» 22.10.2004 року, земельна ділянка площею 2,94 га. кадастровий номер 1224255100:01:009:0116, була передана позивачкою в оренду відповідачу - ТОВ «Відродження». Відповідно до договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки (паю) від 06.03.2015 року площею 2,94 га кадастровий номер 1224255100:01:009:0116, відповідач зобов`язується до 30 листопада за кожен рік використання землі сплачувати орендну плату у розмірі 5100,00 грн. [PERSON] зазначила, що на даний час розмір орендної плати згідно договору оренди земельної ділянки від 22.10.2004 року збільшено до 8788,82 грн., що за мінусом податку в розмірі 1581,99 грн. складає 7206,83 грн., що підтверджується довідкою ГУ ДПС в Дніпропетровській області № 14728 від 04.10.2021 року. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частиною 1 ст. 96 Земельного Кодексу України до обов`язків землекористувачів віднесено своєчасна сплата земельного податку та орендної плати. Так, відповідачем ТОВ «Відродження» лише в жовтні 2021 року виплачено позивачці орендну плату за договором оренди земельної ділянки від 22.10.2004 року, кадастровий № 1224255100:01:009:0116 за 2020 р. в розмірі - 7206,83 грн. Крім того, станом на 15.12.2021 року орендну плату за договором оренди земельної ділянки від 22.10.2004 року, кадастровий № 1224255100:01:009:0116 за 2021 рік в розмірі 7206,83 грн. [PERSON] не отримано. Крім того, позивачка посилається на вимоги ст. 611 ЦК України та п. 11 договору оренди земельної ділянки від 22.10.2004 року: за несвоєчасне внесення орендної плати відповідач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,3% від несплаченої суми орендної плати за кожний день прострочення тобто: 7206,83 грн. * 0,3% = 21,62 гривень; за період з 01.12.2020 року по 01.10.2021 року - минуло 304 дні. 21,62 грн. х 304 дн. = 6572,48 гривень - пеня за прострочення виплати орендної плати за 2020 рік. 7206,83 грн. * 0,3% = 21,62 гривень; за період з 01.12.2020 року по 15.12.2021 року - минуло 15 днів. 21,62 грн. х 15 дн. = 324,30 гривень - пеня за прострочення виплати орендної плати за 2021 рік. [PERSON] неодноразово зверталася до керівника ТОВ «Відродження» з питання виплати заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 22.10.2004 року кадастровий № 1224255100:01:009:0116 за 2021 рік, але питання до цього часу так і залишилось не вирішеним, орендну плату за 2021 рік позивачці не виплачено. В зв`язку із затримкою виплати орендної плати за 2020 рік та в зв`язку невиплатою орендної плати за 2021 рік загальна сума заборгованості з орендної плати договором оренди земельної ділянки від 06.03.2015 року площею 2,94 га кадастровий номер 1224255100:01:009:0116 складає - 14103,61 грн.: 7206,83 грн. (заборгованість за 2021 р.) + 6572,48 грн. (пеня за 2020 р.) + 324,30 грн. (пеня за 2021 р.) = 14103,61 грн. Враховуючи вище викладене, позивачка змушена звернутись до суду для вирішення даного спору, в зв`язку з чим, просить стягнути з ТОВ «Відродження» на її користь заборгованість по виплаті орендної плати з урахуванням пені за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер № 1224255100:01:009:0116, укладеного між ТОВ «Відродження» та [PERSON] 22.10.2004 року в розмірі 14103,61 грн. та судові витрати по справі. Представник відповідача ТОВ «Відродження» - Халинбаджах А.В. надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки відмовити в повному обсязі. Свою позицію мотивував тим, що 22.10.2004 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження» був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1224255100:01:009:0116 загальною площею 2,94 га. Договір укладено на 10 календарних років. Договір укладений у письмовій формі, містить всі істотні умови (об`єкт оренди, строк дії договору, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків), тобто відповідає вимогам ст.14, ст.15 Закону України «Про оренду землі» та ст. 626 ЦК України. Право оренди земельної ділянки зареєстроване в законний спосіб. 24.06.2011 року укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 22.10.2004 року. Відповідно пункту 1 додаткової угоди: «договір укладено терміном до 31 грудня 2021 року». 06.03.2015 року до договору укладена додаткова угода, відповідно умов якої: «за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 5100,00 грн». Окремо орендарем сплачується земельний податок за орендовану земельну ділянку у терміни, встановлені діючим законодавством України. Протягом всього часу дії договору оренди ТОВ «Відродження», як Орендар, виконувало всі умови передбачені цим договором в тому числі вчасно та в повному обсязі виплачувало орендну плату за користування землею та сплачувало відповідні податки. З моменту підписання договору по теперішній час жодних заяв або претензій з приводу порушення прав позивача, як Орендаря, в тому числі невиплати чи несвоєчасної виплати орендної плати до ТОВ «Відродження» з боку позивача не надходило. Відповідно пункту 30 договору оренди: «зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку». Відповідно пункту 4 додаткової угоди від 24 червня 2011 року: «орендна плата виплачується Орендарем до 30 листопада кожного року наступного за роком користування земельною ділянкою на протязі дії договору оренди. Відповідно пункту 11 договору оренди : «у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення. Орендна плата за 2020 рік була сплачена 16.07.2021 року в розмірі 7075,00 грн., тобто з урахуванням пені за прострочений період відповідно умов договору оренди. Відповідач не заперечує, що на час подання позову до суду існує заборгованість з виплати орендної плати за користування землею у 2021 році в розмірі 5100,00 грн. і не відмовляється від сплати саме такої суми. В позовних вимогах позивачка просить суд стягнути з відповідача орендну плату за 2021 рік в розмірі 7206,83 грн., а також пеню за прострочення виплати орендної плати за 2020 рік в сумі 6572,48 грн. При цьому, не зрозуміло, на яких підставах розраховані вказані суми, до позову не додано жодних доказів, які доказують заявлений у позові розмір заборгованості. Розмір орендної плати позивачка доказує відомістю з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, при цьому, не бере до уваги умови договору оренди земельної ділянки. Посилання позивачки на відомості з Державного реєстру, як доказ розміру орендної плати є необґрунтованим, оскільки вказані відомості не є платіжним документом, і в них не зазначено, на виконання умов якого саме договору нараховані кошти. Отже, вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків не є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру орендної плати за договором оренди за 2020-2021 рік в розумінні ст.ст.76, 77 ЦПК України. Представник відповідача вважає, що позивні вимоги позивачки не доказані належними доказами і є припущенням, в зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін. Позивачка [PERSON] надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позов підтримує частково та просить задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду причини неявки, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власницею земельної ділянки загальною площею 2,940 га, яка розташована на території КСП «Побєда» Покровської селищної ради, згідно із Державним актом на право власності на землю серія IІ-ДП № 024368, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 2024(а.с.10). 22.10. 2004 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження» було укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого земельна ділянка була передана позивачкою в оренду відповідачу (а.с.7-8). Крім того, у відповідності до договору оренди земельної ділянки від 22.10.2004 року було укладено акт прийомки - передачі земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку (пай) площею 2,94 га, в тому числі ріллі 2,94 га в тимчасове користування на умовах договору оренди (а.с.9). 24.06.2011 року укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 22.10.2004 року. Відповідно пункту 1 додаткової угоди: «договір укладено терміном до 31 грудня 2021 року». 06.03.2015 року до договору укладена додаткова угода, відповідно умов якої: «за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 5100,00 грн». Так, згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним Кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За змістом статті 1 вказаного Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, відповідно до приписів ст. 14 Закону України «Про оренду землі». Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, істотні умови договору оренди землі, серед яких і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно ст.410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею. Згідно ст. ст. 21, 24 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до положень п. п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 розд. ІV Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 ПКУ. Відповідно до п. п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ (п. п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України). Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (п. п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України). Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку. Якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання). Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (п.п.168.1.3.-168.1.5 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України). Таким чином, у будь-якому випадку відповідач, зобов`язаний з дотриманням норм Податкового кодексу України, сплатити податки з нарахованого або нарахованого та виплаченого на користь позивача розміру орендної плати. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що згідно Відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2021 року отримала доходи від ТОВ «Відродження» як орендну плату за оренду земельної ділянки (а. с. 11). Згідно вищезазначених відомостей нарахована орендна плата у розмірі 8788,82 грн., утриманий податок на доходи фізичних осіб, у розмірі 1581,99 грн. Окрім того, з нарахованого доходу утримується військовий збір у розмірі 1,5% (131,83 грн.), таким чином до сплати підлягає сума: 8788,82 грн. - 1581,99 грн.- 131,83 грн. = 7075,00 грн., що є виплаченою відповідно до відомості на виплату готівки № 1072 (а.с. 20). Суд не погоджується з розрахунками пені та періодом за прострочення з виплати орендної плати, викладеними у позові, який використовувала позивачка при проведенні своїх розрахунків. У зв`язку з наведеним, виходячи з фактичних обставин справи, суд розрахував реальну суму пені за 2020 та 2021 рік, яка складається з наступного: сума пені по заборгованості за договором оренди земельної ділянки за 2020 рік на суму 5100 грн. за період з 01.12.2020 року по 16.07.2021 року становить: 5100*0,3%/100 (0,3% на суму 5100 грн. становить 15,30 грн. за один день * 228 дні = 3 488,40 грн.) Крім того, сума пені по заборгованості за договором оренди земельної ділянки за 2021 рік на суму 5100 грн. за період з 01.12.2021 року по 15.12.2021 року становить: 5100*0,3%/100 (0,3% на суму 5100 грн. становить 15,30 грн. за один день * 15 днів = 229,50 грн.). Отже, сума загальної заборгованості за договором оренди земельної ділянки з урахуванням пені за період з 01.12.2020 по 16.07.2021 рік становить: 5100 грн.+3488,40 грн=8 588,40 грн. Відповідно до відомості на виплату готівки № 1072, орендна плата в розмірі 7075 грн. за 2020 рік була виплачена позивачці 16.07.2021 року: 8588,40-7075=1513,40 грн. (сума, яка залишилась не виплаченою за 2020 рік). У зв`язку з наведеним, загальна сума заборгованості по виплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки складає: 1513,40+5100+229,50=6842,90 грн. На підставі вище зазначеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: стягненню підлягає орендна плата з урахуванням пені за договором оренди земельної ділянки кадастровий № 1224255100:01:009:0116 за 2020 рік у розмірі 1513,40 грн. та за 2021 рік у розмірі 5329,50 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 440,55 грн. сплаченого судового збору, який у зв`язку з частковим задоволенням позову розраховується наступним чином: 6842,90 /14103,61 х 908,00 = 440,55 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial