Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

представник позивача адвокат Працевитий Г.О. звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 13031, вчинений 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 631142742 від 05.04.2019 в сумі 21921,05 гривня.. Позов обґрунтовує тим, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності підстав рахувати заборгованість перед відповідачем, оскільки виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, а відтак на документі, який не передбачений переліком № 1172; позивачу не надсилалася вимога (повідомлення) про наявність боргу за кредитним договором та його погашення; нотаріус не повідомив Боржника про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису. Ухвалою від 24.09.2021 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив на позов не подав. 22.10.2021 від АТ «Альфа-Банк» надійшли пояснення, у яких представник банку просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідач не спростовує укладання 12.06.2019 кредитного договору № 631142742 з АТ «Альфа-Банк», яке в подальшому передало право вимоги до боржника ТОВ «Кредитні ініціативи». Вчинення виконавчого напису на сьогодні прямо передбачено нормами діючого законодавства, серед яких відсутній чіткий перелік документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника і прострочення виконання ним зобов`язань. При вирішенні питання про розподіл судових витрат просив врахувати те, що позивачем не наданий попередній розрахунок судових витрат, а також практику Верховного Суду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Вимоги до відзиву містяться у ст. 178 ЦПК України. Пояснення відповідача від 22.10.2021 не відповідають вимогам ст. 178 ЦПК України, зокрема до них не додані документи, що підтверджують надіслання (надання) пояснень іншим учасникам справи, у зв`язку з чим суд не визнає вказані пояснення відзивом і не бере їх до уваги. Треті особи пояснення щодо позову не подали. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Працевитий Г.О. в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримав. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Треті особи приватний нотаріус Бригіда В.О. та приватний виконавець Котула А.М. в судове засідання не з`явились. Подали заяви про розгляд справи без їх участі. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 05 квітня 2019 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 631142742, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у на суму 4000 гривень. Вказана обставина визнається сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис № 13031, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Акціонерним товариством «Альфа-Банк» за кредитним договором № 631142742 від 05.04.2019 у сумі 21921,05 гривень. Строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 05.01.2021 по 01.04.2021. Сума заборгованості складає 21271,05 гривня, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3779,81 гривень, строкова заборгованість за сумою кредиту - 7349,88 гривень, строкова заборгованість за комісією та процентам - 141,36 гривня. Сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 650 гривень, а всього 21921,05 гривня. Станом на 23.09.2021 щодо [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою Артемом Михайловичем в межах виконавчого провадження № 66260505 здійснюється примусове виконання вказаного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця від 26.07.2021 було відкрито виконавче провадження № 66260505, в результаті якого 30.07.2021 прийнято постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2021 у справі № 334/6792/21 за заявою представника позивача адвоката Працевитого Г.О. позов забезпечений шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису до набрання рішенням законної сили. На виконання ухвали суду від 08.09.021, постановою приватного виконавця від 22.09.2021 було зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 66260505. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, суд вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 908 гривень, сплаченого останнім при поданні позову. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У позовній заяві представником позивача наведений попередній розрахунок розміру судових витрат, який склав 7384 гривні. Судом встановлено, що 20.08.2021 між позивачем [PERSON] та адвокатським бюро «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого» було укладено Договір про надання правової допомоги (далі - Договір), предметом якого є зобов`язання адвоката надати правову допомогу, задля чого приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси Клієнта, в тому числі, в судових органах усіх інстанцій. Професійна правнича допомога, обумовлена Договором від 20.08.2021, надавалась адвокатом Працевитим Г.О. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 21.09.2021. Відповідно до Акту № 236 від 21.09.2021 надання послуг по Договору від 20.08.2021 та Додаткового Договору від 20.08.2021, Рахунків № 191 від 20.08.2021 та № 236 від 21.09.2021, загальна вартість правової допомоги склала 7384 гривні. Відповідачем не надане клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу через їх не співмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони, що передбачено ч. 5 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача його витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7384 гривні. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved