Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою у якій вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на частину земельної ділянки, розміром 0,07137 га, розташованій в [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка належала позивачеві та його батькові на праві приватної спільної сумісної власності. Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька, однак звернувшись з заявою про прийняття спадщини до другої Чернівецької Державної нотаріальної контори, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у спільному майні не виділена (визначена). Враховуючи викладене, позивач просить суд постановити рішення, яким, визначити, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку становила 1/2 її частину та визнати за ним право власності на ? частину зазначеної земельної ділянки у порядку спадкування. В судове засідання позивачі не зявився, однак надіслав до суду клопотання з проханням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду письмову заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа в судове засідання не зявилась, однак надіслала до суду письмову заяву з проханням справу розглянути без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, площею 0,0737 га, у в [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 7310136900:50:004:0149, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 17236461 від 03.02.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, індексний № 17236856 від 03.02.2014 року. Встановлено також, що [INFO] [PERSON] , який є батьком позивача, помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно заповіту від 16.12.2010 року, [PERSON] заповів усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось своєму синові - [PERSON] 23 квітня 2021 року позивач звернувся до другої Чернівецької Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 2 серпня 2021 року нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у спільному майні не виділена (визначена). Таким чином, з метою реалізації своїх спадкових прав, у позивач існує необхідність визначити частку у праві спільної власності на земельну ділянку, яка належала померлому батьку. Судом встановлено що розмір частки покійного [PERSON] у вказаному майні не визначено. В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності». Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - ?". Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Таким чином, враховуючи, що на момент смерті [PERSON] , земельна ділянка по [ADDRESS] перебувала у спільній сумісній власності, з метою надання можливості реалізації позивачем своїх спадкових прав, необхідним є визначити частку, яка належала спадкодавцю. Враховуючи положення ст.372 ЦК України, судом може бути встановлено, що частки співвласників у майні є рівними, тобто [PERSON] , на момент його смерті, належала 1/2 частини вказаної земельної ділянки. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що єдиним спадкоємцем, після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] , який прийняв спадщину належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати за останнім право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки у порядку спадкування.

Outcome: approved