Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Короткий виклад обставин справи. В червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з Черкаського Центрального відділення Публічного акціонерного товариства " Укрінбанк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заборгованість за двома вкладами у сумах 267 511,50 грн. та 267500 грн. Мотивував позов такими обставинами: 02.04.2015 року позивач уклав із банком договір банківського вкладу № 10-2339868 за яким Банк отримав від позивача 10 000 дол. США на період із 02 квітня 2015 року по 08.04.2016 року з річною процентною ставкою вкладу у розмірі 11 % річних. Також, 02 квітня 2015 року між позивачем та ПАТ " Укрінбанк" укладено договір розміщення банківського вкладу № 10-2339871 за яким Банк отримав від позивача 10000,43 дол. США на період із 02 квітня 2015 року по 08.04.2016 року з річною процентною ставкою вкладу у розмірі 11 % річних. 02.07.2018 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення йому внесених коштів і нарахованих процентів, проте отримав відповідь , про неможливість повернення вкладу, яку Фонд гарантування обгрунтовував тим, що Правлінням НБУ прийнято Постанову «Про віднесення ПАТ «УкрІнБанк» до категорії неплатоспроможних» №934 від 24.12.2015,а виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УкрІнБанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» №239 від 24.12.2015.На підставі вказаних рішень Правлінням НБУ 22.03.2016 року прийнято постанову №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УкрІнБанк», на підставі якої, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів 22.03.2016 року прийнято рішення №385. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УкрІнБанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» Білій І.В. Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1705 від 01.09.2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ " Укрінбанк" , повноваження ліквідатора банку делеговано Уповноважені особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Оберем ку Р.А. з 02.09.2016 року. Власниками ПАТ" Укрінбанк" в 2016 році був поданий позов "Про визнання незаконної та скасування постанови Правління НБУ від 22.03.2016 року № 180 " Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ " Укрінбанк", рішення виконавчої дирекції фонду № 385 від 22.03.2016 року " Про початок процедури ліквідації ПАТ Укрінбанк"(справа № 826/5325/16). Судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій зазначений позов був задоволений та набрав законної сили. Таким чином, управління ПАТ " Укрінбанк" здійснюється його статутними органами управіління. Із аналогічною заявою позивач звернувся до ПАТ "УКР/ІН/КОМ ", проте відповідь не отримав. 10 грудня 2019 року Велика Палата Верховного Суду своєю постановою вирішила питання про правонаступництво ПАТ "Укрінбанк", а відтак про поновлення процедури виведення цього банку з ринку. Банк та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб мають повернути позивачеві внесені на депозит кошти . Процесуальні дії суду. Ухвалою від 13 липня 2020 року провадження у справі відкрито , справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 15 жовтня 2020 року за клопотанням представника відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Укрінбанк" Караченцева Артема Юрійовича. Ухвалою від 13 липня 2021 року проведено заміну відповідача Черкаського Центрального відділення ПАТ " Укрінбанк" на Публічне акціонерне товариство " Укрінбанк". Ухвалою від 07.09.2021 року закрито підготовче судове засідання . Відповідачі відзив на позовну заяву не направили. Представник третьої особи пояснення по суті позову не надсилав. В судовому засіданні представник позвача позов підтримала з підстав, викладених у ньому. Представники відповідачів в судове засідання не з"явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. За згодою позивача, суд розглядає справу у відсутність відповідачів на підставі наявних доказів та ухвалює рішення заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин, застосовані норми права. 02.04.2015 року позивач [PERSON] уклав із ПАТ "Укрінбанк" договір банківського вкладу № 10-2339868, за яким Банк отримав від позивача 10 000 дол. США на період із 02 квітня 2015 року по 08.04.2016 року з річною процентною ставкою вкладу у розмірі 11 % річних., з можливістю автопролангації. 02 квітня 2015 року між [PERSON] та ПАТ " Укрінбанк" укладено договір розміщення банківського вкладу № 10-2339871 за яким Банк отримав від позивача 10000,43 дол. США на період із 02 квітня 2015 року по 08.04.2016 року з річною процентною ставкою вкладу у розмірі 11 % річних з можливістю автопролангації. Відповідно до довідки Директора Черкаського Центрального відділення ПАТ " Укрінбанк" від 24.12.2015 року № 03/980 залишок коштів на відкритих [PERSON] в Черкаському центральному відділенні ПАТ "Укрінбанк" складає : [NUMBER] - 10 000 дол. США; [NUMBER] - 10000,43 дол. США. 02.07.2018 року позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Укрінбанк" Оберемко Р.А. про повернення йому внесених коштів і нарахованих процентів, проте отримав відповідь щодо неможливості повернення вкладу, яка була обгрунтована тим, що Правлінням НБУ прийнято постанову «Про віднесення ПАТ «УкрІнБанк» до категорії неплатоспроможних» №934 від 24.12.2015, а виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» №239 від 24.12.2015 року [PERSON] . Уповноважена особа Фонду також зазначав, що Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1705 від 01.09.2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ " Укрінбанк", повноваження ліквідатора банку делеговано Уповноважені особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Оберемку Р.А. з 02.09.2016 року. Власниками ПАТ Укрінбанк" в 2016 році був поданий позов "Про визнання незаконної та скасування постанови Правління НБУ від 22.03.2016 року № 180 " Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ " Укрінбанк", рішення виконавчої дирекції фонду № 385 від 22.03.2016 року"Про початок процедури ліквідації ПАТ " Укрінбанк" ( справа № 826/5325/16). Починаючи з 13.06.2016 року управлінням ПАТ "Укрінбанк" здійснюється його статутними органами. У зв"язку з тим, що власниками ПАТ " Укрінбанк" були ініційовані зміни в частині найменування (змінено найменування ПАТ " Укрінбанк" на Публічне акціонерне товариство " Українська інноваційна компанія" , керівником останнього є [PERSON] ( місце реєстрації [ADDRESS] , уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Оберемко Р.А позбавлений можливості задоволити вимоги заявника ( а.с. 10) Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 22.03.2016 №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УкрІнБанк» з моменту її прийняття. Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду від 22.03.2016 №385«Про початок процедури ліквідації ПАТ «УкрІнБанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» з моменту його прийняття; Зобов`язано НБУ (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування ПАТ «УкрІнБанк`в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови правління НБУ від 22.03.2016 №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УкрІнБанк». Позивач не оскаржує дії (бездіяльність) Фонду чи його уповноваженої особи щодо невиконання чи неналежного виконання ними повноважень, визначених Законом N 4452-VI. Спірні правовідносини виникли до запровадження у банку тимчасової адміністрації та до початку процедури його ліквідації внаслідок відмови банку виплатити позивачеві заборгованості за договором банківського вкладу через те, що банк вважав. Тобто у даній справі предметом з"ясування є перевірити не правомірність дій Фонду чи його уповноваженої особи, а те, чи виплатив банк позивачеві заборгованість за договором банківського вкладу. У матеріалах справи відсутні адресовані Фонду чи його уповноваженій особі заяви позивача щодо виплати гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом чи щодо включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку. Спір із банком щодо невиплати позивачеві залишку заборгованості за договором банківського вкладу виник ще до того, як цей банк був віднесений до категорії неплатоспроможних і розпочалася процедура його ліквідації. На час виникнення спірних правовідносин, тобто відмови у виплаті позивачеві заборгованості, банк вважався платоспроможним. Але до суду позивач звернувся тоді, коли у банку вже тривала процедура його ліквідації та застосовувалися приписи Закону N 4452-VI. Цей Закон установлює правові, фінансові й організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, НБУ, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. У пункті 8 Прикінцевих і перехідних положень Закону N 4452-VI передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що йому не суперечить. Тобто у спорах, пов`язаних із виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, зобов`язань перед його кредиторами, приписи Закону N 4452-VI є спеціальними відносно приписів інших нормативних актів, що регулюють відповідні правовідносини. За загальним правилом під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (пункт 1 частини п`ятої статті 36 Закону N 4452-VI). Але згідно з пунктом 1 частини шостої статті 36 Закону N 4452-VI у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої вказаної статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. За Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи" від 4 липня 2014 року, який набрав чинності 11 липня 2014 року, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої статті 36 Закону N 4452-VI, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті (близькі за змістом приписи є і у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду). Під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку) (пункт 3 частини п`ятої статті 36 Закону N 4452-VI). Рішення суду про стягнення з неплатоспроможного банку заборгованості за договором банківського вкладу фактично підтверджує право вкладника на відповідну суму. А будь-які виплати мають здійснюватися у порядку, визначеному Законом N 4452-VI. Однак, якщо підставою звернення з позовом про стягнення коштів з неплатоспроможного банку стала відмова Фонду, його уповноваженої особи включити вимоги вкладника до реєстру вкладників або до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, то у такому разі вже існує спір з Фондом і банком, від імені якого діє уповноважена особа Фонду. Тому вимога про стягнення з банку заборгованості за договором банківського вкладу, строк якого закінчився до введення в банку тимчасової адміністрації, не буде ефективним способом захисту порушеного права. Вкладнику слід звертатися з вимогами про зобов`язання Фонду, уповноваженої особи Фонду включити кредиторські вимоги до відповідних реєстрів. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (частина перша статті 26 Закону N 4452-VI). Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами (частина друга статті 26 Закону N 4452-VI). У разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку (частина шоста статті 26 Закону N 4452-VI). Порядок задоволення вимог кредиторів банку після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку врегульований Розділом VIII Закону N 4452-VI. Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів (пункт 3 частини першої статті 48 Закону N 4452-VI). Вимоги вкладників-фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб-підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, мають задовольнятися у порядку черговості, встановленому статтею 52 Закону, після початку процедури ліквідації банку за рахунок коштів, одержаних у результаті його ліквідації та продажу майна (активів) (пункт 4 частини першої статті 52 Закону N 4452-VI). Тобто, виплата вкладникам коштів, сума яких перевищує гарантовану суму відшкодування за вкладом, відбувається за рахунок банку, а не Фонду. За змістом наведених приписів, а також приписів частини п`ятої статті 45 Закону N 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії вкладник, який раніше ініціював у судовому порядку стягнення з банку суми заборгованості за договором банківського вкладу, задля уникнення наслідків, передбачених частиною першою статті 49 цього Закону, має можливість заявити Фонду свої вимоги до банку, у межах сум, що перевищують гарантовану суму відшкодування за вкладом. Однак у ситуації позивача таке звернення не було би ефективним з огляду на наявність у нього спору про право з банком. У разі наявності рішення суду про задоволення вимог кредиторів, які не враховувалися в балансі неплатоспроможного банку на день прийняття рішення про віднесення його до категорії неплатоспроможних, ці зобов`язання також включаються до відкоригованого балансу (пункт 1.29 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 5 липня 2012 року N 2). У разі наявності рішення суду про задоволення вимог кредиторів, які не враховувалися в балансі банку на день початку процедури ліквідації банку/затвердження акцептованих вимог кредиторів, ці зобов`язання також включаються до проміжного ліквідаційного балансу (пункт 4.30 вказаного Положення). Відповідно до Правової позиції викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 року у справі № 381/622/17 рішення суду, яке набрало законної сили, про стягнення з неплатоспроможного банку на користь вкладника заборгованості за договором банківського вкладу є рішенням про задоволення вимог кредитора банку та відповідно є підставою для включення таких вимог до відкоригованого та/або проміжного ліквідаційного балансу банку. Тому вкладник, який має таке рішення суду, за Законом N 4452-VI може звернутися до Фонду та/або його уповноваженої особи із заявою про включення вимог кредитора банку в межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом до реєстру вкладників, а вимог на суму, що перевищує гарантоване відшкодування коштів за вкладом, - до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, які задовольняються з урахуванням черговості, встановленої статтею 52 Закону N 4452-VI. Зазначене рішення суду про стягнення з неплатоспроможного банку на користь вкладника заборгованості за договором банківського вкладу на таку черговість не впливає і не змінює її. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що право на отримання вкладу у позивача виникло до прийняття рішення про початок ліквідаційної процедури банку, Банк відмовив позивачеві у поверненні коштів за банківським вкладом, оскільки тривав судовий розгляд питання щодо правонаступництва ПАТ " Укрінбанк", а тому спір виник з приводу неповернення суми вкладу саме банком, суд приходить до висновку про необхідність стягнення заборгованості з банку . На підставі викладеного,

Outcome: approved