Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

10 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив суд стягувати з відповідача щомісячно та довічно аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він є батьком відповідач, якого виховував та утримував, який має стабільний дохід, проте матеріальної допомоги йому не надає. На даний час, він, позивач, є пенсіонером, інвалідом 2 групи загального захворювання, проживає один. Єдиним джерелом його доходу є пенсія, якої не вистачає для життя, оскільки необхідно придбавати ліки та сплачувати комунальні послуги. 23 листопада 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Так, у відзиві відповідач вказав, що його батько ніколи не займався його вихованням, після його народження був засуджений до позбавлення волі, а коли відбув покарання, то не став приймати участі у вихованні сина, залишив сім`ю та ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків. Згодом позивач уклав другий шлюб, а йому жодної допомоги не надавав, хоча він її потребував, так як навчався. Вказує, що його батько має можливість самостійно себе утримувати, а натомість він, відповідач, має невисоку заробітну плату, на утриманні малолітню дочку, проживає з дружиною та тещою, про яких повинен піклуватися. З посиланням на ч. 2 ст. 204 СК України вважає, що оскільки його батько ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, то він повинен бути звільнений від обов`язку утримувати батька. 17 грудня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, де представник позивача вказує, що доводи відповідача є безпідставними, а він має право на стягнення аліментів, так як є людиною пенсійного віку, тяжко хворіє та несе витрати на комунальні послуги і його пенсія не покриває всіх його витрат. Ухвалою судді від 22.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове слухання. В судове засідання позивач та його представник прибули, надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково звернули увагу на те, що позивач сплачував аліменти, коли перебував у місцях позбавлення волі, а тому він утримував свого сина. Сам позивач зазначив, що він в місяць затрачає близько 2 грн. затрачає на купівлю ліків щомісяця та до тисячі гривень на комунальні послуги, а тому йому не вистачає витрат на проживання та харчування. Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового слухання. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач надав відзив на позовну заяву, то суд вважав за можливе проводити судове засідання на підставі наявних у справі доказів, без участі відповідача та його представника. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про народження виданого повторно 25.05.2021 серії [NUMBER] (а.с. 5). [PERSON] є пенсіонером за віком, інвалідом 2 групи загального захворювання, що доводиться копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с. 6). Як доводиться довідкою про склад сім`ї від 07.05.2021 [PERSON] проживає сам, а відповідно до довідки про його доходи, він отримує пенсію за віком у розмірі 2773,99 грн. 3060,50 грн. (а.с. 11, 12). Також, як видно з виписок з історії хвороби [PERSON] , він регулярно перебуває на лікуванні і йому рекомендовано приймати ліки та проходити обстеження лікаря кардіолога (а.с. 7-10). Таким чином, судом встановлено на підставі належних доказів, що позивач є непрацездатний, а його син є повнолітній. Інших дітей у позивача немає, доказів такого судом не здобуто. Судом також встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки розмір його пенсійного забезпечення становить орієнтовно 3 тис. грн. на місяць і у нього відсутні будь-які інші доходи чи члени сім`ї, які можуть йому допомогти фінансово чи яким-небуть іншим чином. Суд вважає, що наявність таких витрат як сплата комунальних послуг за місцем проживання позивача, придбання продуктів харчування та ліків (перелік яких вказаний у рекомендаціях лікаря), потребує додаткових доходів і не може бути покритий розміром пенсійного забезпечення позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. А відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. За таких умов, відповідач має обов`язок утримувати свого батька, який потребує його допомоги. Причому суд вважає, що відповідач має можливість утримувати свого батька, оскільки як він ствердив у відзиві він працевлаштований, тобто отримує дохід. Водночас враховуючи те, що відповідач також повинен утримувати наявну у нього сім`ю та нести витрати на його життєві потреби, то суд вважає, що розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача повинен бути на рівні 1/6 частини його доходу, а не 1/4, як це просить позивач. Оцінюючи посилання відповідача щодо неналежного виконання його батьком своїх батьківських обов`язків, а відповідно необхідності звільнення його від обов`язку утримувати свого батька, суд відзначає таке. Так, дійсно відповідно до ч. 1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Як роз`яснив\~Верховний Суд\~у своїй\~постанові від\~07.11.2018\~№ 400/1621/16-ц, що звільнення від обов`язку утримувати матір, батька може мати місце лише у випадку, якщо такий обов`язок у дочки, сина виник. Враховуючи, що обов`язок утримувати батька у позивача виникне виключно на підставі даного рішення суду в майбутньому, з моменту набрання ним законної сили, а позовних вимог про звільнення від такого обов`язку відповідач суду не заявляв, то у суду відсутні підстав для відмови у задоволенні позовних вимог позивача. Суд вважає, що оскільки відповідач не позбавлений права для подальшого звернення до суду та доведення перед судом його права на звільнення від сплати аліментів на утримання його непрацездатного батька, то оцінка доказів щодо належного чи неналежного виконання батьківських обов`язків позивачем відносно відповідача є недоцільною. Такі докази не стосуються предмету даного спору та повинні бути оцінені судом у справі про звільнення від сплати таких аліментів за зверненням платника аліментів. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з одночасним вирішенням питань судових витрат.

Outcome: partial