Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Представник позивача - адвокат Пилипенко Р.Б. звернувся до Золотоніського міськрайоного суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни від 15.03.2021р. за №13498 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 45436.21 грн. за кредитним договором №630637971 від 22.05.2017р. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що підставою для стягнення вказаної заборгованості за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса №13498 став кредитний договір №630637971 від 22.05.2017р., про відкриття відновлювальної кредитної лінії в сумі від 200 грн. до 200000 грн., який був укладений між позивачем та АТ «Альфа-Банк». Однак позивач наполягає, що такого договору за №630637971 від 22.05.2017р. із АТ «Альфа-Банк» не укладав, крім того сума вказаної заборгованості не є безспірною, адже не містить підстав нарахування відповідачем процентів за користування кредитним лімітом з червня 2020р. по березень 2021р., тоді як строк дії кредитної картки закінчується в травні 2020р.. Також до розрахунку суми боргу включена плата за обслуговування кредиту, без визначення її змісту, що є недійсною умовою кредитного договору. Отже, на думку позивача оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, у зв`язку із тим, що стягувачем не було надано нотаріусу первинні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а нотаріусом належним чином надані документи не дослідженні та не враховано зазначені вище обставини. Також позивач вказує, що на час видачі спірного виконавчого напису нотаріуса норми чинного законодавства передбачають можливість вчинення виконавчого напису лише за нотаріально посвідченими договорами. Про те, кредитний договір не був посвідчений нотаріально, отже не був тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку. Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про суттєве порушення норм чинного законодавства при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріусом, а тому останній має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач АТ «Альфа-Банк» надав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечував, при цьому наполягав, що позивач підписавши Анкету-заяву, Оферту та отримавши від банку Акцепт, уклав з банком кредитний договір, при цьому позивач не вказує на відсутність у нього заборгованості перед банком, не доводить відсутність такої заборгованості чи наявність заборгованості у меншому розмірі, ніж визначений кредитором. Також посилання позивача на нібито відсутність у нотаріальній справі необхідних документів, є лише його припущенням, що не підтверджується жодними доказами. Відповідач вказує, що строки вчинення виконавчого напису не пропущені, а позивачу була направлена вимога про повернення коштів, яка останнім була проігнорована. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., якою визнано не чинною Постанову КМУ №662, на яку посилається позивач, не обмежує нотаріуса у праві вчинення виконавчого напису у випадку наявності достатніх документів, що підтверджують безспірність заборгованості та не впливає на чинність правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні даного судового спору. Позивач та його представник, адвокат Пилипенко Р.Б. в судове засідання не з`явились, однак останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву розгляд справи просив проводити за його відсутності. Третя особа по справі, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзиву чи заперечень до суду не надала, хоча про час та місце розгляду справи, а також суть позовних вимог була належним чином повідомлена, а тому мала у повному обсязі можливість реалізувати свої процесуальні права надані Законом на заперечення для спростування аргументів позовної заяви. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, 15.03.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №13498, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 630637971 від 22.05.2017р., за період з 27.09.2020р. по 03.02.2021р. в загальному розмірі 45436.21 грн., яка складається з 16804.85 грн. - прострочена сума заборгованості за кредитом; 28385.36 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; строкова заборгованість за комісією та процентами - 246.0 грн. На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса 11.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. відкрито виконавче провадження №65787597 щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь АТ «Альфа-Банк». За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1.3 Глави 16 розділу II Порядку). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Наведені обставини вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив розмір боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Крім того,

Outcome: approved