Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

позивач [PERSON] 07.06.2021 звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Матолич - Обрізко Галина Степанівна, в якому просить визначити розмір земельної частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 та для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд на [ADDRESS] кадастровий номер 4610300000:03:021:0104 в розмірі 1/2 ідеальної частини для спадкодавця [PERSON] , померла [INFO] в м. Бориславі Львівської області, та визнати за позивачем право власності на вказану частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті мами, [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що після смерті його матері, [PERSON] відкрилася спадщина. На частину спадкового майна позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, на квартиру [ADDRESS] . До спадкового майна входить також земельна ділянка для обслуговування вищезазначеного житлового будинку кадастровий номер 4610300000:03:021:0104, площею 0,1000 га, яка належала на праві спільної власності без визначення часток померлій [PERSON] , [PERSON] (спадкоємець - [PERSON] ) та відповідачці [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 31 серпня 2007 року. Приватним нотаріусом вказано на неможливість видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку, оскільки в правовстановлюючому документі не визначено частки кожного з учасників спільної сумісної власності. Позивач послався на положення ст.368, 370, 372 ЦК України, ст.86, 89 ЗК України, та зазначив, що згідно з домовленістю між співвласниками даної земельної ділянки при її приватизації існувала домовленість, що земельна ділянка ділиться по половині між співвласниками квартир № 1 та № 2 , тобто [PERSON] належатиме 1/2 ідеальна частина земельної ділянки, а [PERSON] та [PERSON] - по 1/4, цієї домовленості дотримуються і спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] . Відтак позивач просить позов задовольнити, оскільки він не може оформити право на спадщину в порядку спадкування після смерті мами на частину земельної ділянки в нотаріальному порядку у зв`язку з тим, що частки учасників спільної сумісної власності на цей об`єкт не визначені. Ухвалою суду від 10.06.2021 року відкрито загальне позовне провадження за позовом [PERSON] . Клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Матолич-Обрізко Г.С. належно засвідчену копію спадкової справ №7/2018, відкритої стосовно матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] у м.Бориславі. 16.06.2021 відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Матолич - Обрізко Г.С., приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Василевич О.Р., в якому просить суд визначити розмір земельної частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд на [ADDRESS] кадастровий номер 4610300000:03:021:0104 в розмірі по 1/4 ідеальній частині для спадкодавця [PERSON] , помер [INFO] в м. Бориславі Львівської області та для неї, [PERSON] , та визнати за [PERSON] право власності на 1/4 ідеальну частину вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . В обґрунтування позову послалася на те, що після смерті її чоловіка, [PERSON] відкрилася спадщина. На частину спадкового майна позивач за зустрічним отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, на квартиру [ADDRESS] . До спадкового майна входить також земельна ділянка для обслуговування вищезазначеного житлового будинку площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610300000:03:021:0104, яка належала на праві спільної власності (без визначення часток) їй ( [PERSON] ), померлим [PERSON] та [PERSON] (її чоловік, який помер [INFO] ) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 31 серпня 2007 року. Приватним нотаріусом Василевич О.Р. листом від 21.04.2021 вказано на відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку, оскільки в правовстановлюючому документі не визначено частки кожного з учасників спільної сумісної власності. Позивач послалася на положення ст.368, 370, 372 ЦК України, ст.86, 89 ЗК України, та зазначила, що згідно з домовленістю між співвласниками даної земельної ділянки при її приватизації існувала домовленість, що ділянка ділиться по половині між співвласниками квартир № 1 та № 2 , тобто [PERSON] належатиме 1/2 ідеальна частина земельної ділянки, а [PERSON] та [PERSON] - по 1/4, цієї домовленості дотримуються і спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] . Відтак позивач просить позов задовольнити, оскільки вона не може оформити право на спадщину в порядку спадкування після смерті чоловіка на частину земельної ділянки в нотаріальному порядку, оскільки частки учасників спільної сумісної власності на цей об`єкт не визначені. Ухвалою підготовчого засідання від 13 липня 2021 року зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] . Задоволено клопотання позивача за зустрічним позовом та витребувано у приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Василевич Оксани Романівни належно засвідчену копію спадкової справи №13/2021, відкритої відносно [PERSON] , який помер [INFO] у м. Бориславі Львівської області. На виконання ухвали від 13 липня 2021 року приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Василевич О.Р. 24.09.2021 надала суду копію спадкової справи №13/2021, яка була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На виконання ухвали від 10.06.2021 року приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Матолич - Обрізко Г.С. 22.11.2021 надала суду копію спадкової справи №7/2018, яка була заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 30 листопада 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не прибули. Позивач за первісним позовом [PERSON] подав заяву від 17.01.2021, у якій свої позовні вимоги підтримує, зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнає. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] подала заяву від 17.01.2021, в якій свої позовні вимоги підтримує, первісні позовні вимоги [PERSON] визнає. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватні нотаріуси Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Матолич - Обрізко Г.С. та Василевич О.Р. у судове засідання не прибули, були належно повідомлені про час та місце судового засідання, подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі, щодо задоволення позовних вимог покладаються на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у місті Бориславі Львівської області померла матір позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] , що стверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від [INFO], виданого Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис за № 360). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Матолич - Обрізко Г.С.заведена спадкова справа №7/2018 після смерті [PERSON] (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50880484 від 12.02.2018, спадкова справа в Спадковому реєстрі № 61993058). На частину спадкового майна позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, на квартиру [ADDRESS] . До складу спадщини входить також земельна ділянка для обслуговування вищезазначеного житлового будинку ( [ADDRESS] ) площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610300000:03:021:0104, яка належала на праві спільної власності померлій [PERSON] , [PERSON] (помер [INFO] , спадкоємець [PERSON] ) та відповідачці [PERSON] . Проте позивач не може оформити в нотаріальному порядку спадкові права після смерті матері на частину вказаної земельної ділянки, оскільки [PERSON] вказане нерухоме майно належало на праві спільної сумісної власності, та за життя спадкодавця не було визначено розмір її частки. Зокрема, листом приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Матолич - Обрізко Г.С. від 22.05.2021 № 71/02-14 вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для обслуговування вищезазначеного житлового будинку, кадастровий номер 4610300000:03:021:0104, на [ADDRESS] . Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказує ту обставину, що в правовстановлюючому документі на спадкове майно - державному акті на право власності на земельну ділянку ЯД № 459494 від 31.08.2007 не визначено частки кожного з учасників спільної сумісної власності на земельну ділянку. Позивачу рекомендовано звернутися для вирішення вказаного питання до суду. Крім цього, судом встановлено, що [INFO] в м.Бориславі Львівської області помер чоловік позивачки за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 26.09.2019, виданого Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 356). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Василевич О.Р. заведена спадкова справа №13/2021 після смерті [PERSON] (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64461153 від 21.04.2021, спадкова справа в Спадковому реєстрі № 67545732). На частину спадкового майна позивач за зустрічним позовом [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, на квартиру [ADDRESS] . До складу спадщини входить також земельна ділянка для обслуговування вищезазначеного житлового будинку ( [ADDRESS] ) площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610300000:03:021:0104, яка належала на праві спільної власності позивачці за зустрічним позовом [PERSON] , її померлому чоловіку [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Проте позивач за зустрічним позовом [PERSON] не може оформити в нотаріальному порядку спадкові права після смерті свого чоловіка ( [PERSON] ) на частину вказаної земельної ділянки, оскільки [PERSON] вказане нерухоме майно належало на праві спільної сумісної власності, та за життя спадкодавця не було визначено розмір його частки. Зокрема, листом приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. від 21.04.2021 № 42/02-14 вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для обслуговування вищезазначеного житлового будинку, кадастровий номер 4610300000:03:021:0104, на [ADDRESS] . Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказує ту обставину, що в правовстановлюючому документі на спадкове майно - державному акті на право власності на земельну ділянку ЯД № 459494 від 31.08.2007 не визначено частки кожного з учасників спільної сумісної власності на земельну ділянку. Позивачу рекомендовано звернутися для вирішення вказаного питання до суду. Таким чином, предметом позовних вимог за первісним та зустрічним позовами є визначення (за спадкодавцями [PERSON] , [PERSON] ) розміру частки в праві власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610300000:03:021:0104, що на [ADDRESS] , в праві спільної сумісної власності, зокрема, рівних часток її співвласників. З матеріалів справи вбачається, що вищезазначена земельна ділянка належала спадкодавцям [PERSON] , [PERSON] , а також позивачці за зустрічним позовом [PERSON] без визначення часток на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 459494, виданого Бориславською міською радою Львівської області від 31 серпня 2007 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.439.00479; кадастровий номер земельної ділянки - 4610300000:03:021:0104. Згідно з ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Нормами ч. 1 ст. 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Договір про поділ нерухомого майна , що є у спільній сумісній власності, укладається письмово і підлягає нотаріальному посвідченню. За змістом статті 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Як ствердив у позовній заяві позивач за первісним позовом [PERSON] та підтвердила позивач за зустрічним позовом [PERSON] : згідно з домовленістю між співвласниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд на [ADDRESS] при її приватизації існувала домовленість, що земельна ділянка ділиться по половині між співвласниками квартир № 1 та № 2 , тобто [PERSON] належатиме 1/2 ідеальна частина земельної ділянки, а [PERSON] та [PERSON] по 1/4 ідеальній частині земельної ділянки, цієї домовленості дотримуються і спадкоємці - сторони у справі [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, з урахуванням цільового призначення останньої, відповідає Ѕ ідеальній частині, а частка спадкодавця [PERSON] - ј ідеальній частині. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову в частині визнання за [PERSON] права власності на Ѕ ідеальну частину земельної ділянки не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову в цій частині. Також суд вважає, що визнання відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] зустрічного позову в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/4 ідеальну частину земельної ділянки не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем [PERSON] зустрічних позовних вимог і доходить висновку про задоволення зустрічного позову в цій частині. Стосовно позовних вимог у частині визнання за спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] часток у праві спільної власності суд зазначає наступне. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). При розгляді вказаної справи суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19, провадження № 61-16257св20, про те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд зробив висновок, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. З урахуванням наведеного позовні вимоги сторін у частині визначення розміру частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку в розмірі 1/2 ідеальної частини для спадкодавця [PERSON] , та в частині визначення розміру земельної частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по 1/4 ідеальній частині для спадкодавця [PERSON] та для [PERSON] - слід відмовити. З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі звільнені від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір». Ухвалами суду від 18 листопада 2021 року задоволено клопотання [PERSON] , [PERSON] та повернуто їм судовий збір, який сплачено сторонами при зверненні до суду з вказаними позовами. Отже, оскільки обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: partial