Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У вересні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління активами", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, третя особа Семенівський районний відділ Державної виконавчої служби полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3321, вчинений 23 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління активами" заборгованості в розмірі 20862,05 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.05.2013 позивачка та ПАТ "Альфа Банк" уклали кредитний договір № 500373991 та отримала кредит у сумі 5900,00 грн. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2021 року № 65901244 їй стало відомо про вчинення виконавчого напису та стягнення з останньої грошових коштів за виконавчим написом. Так з виконавчого напису позивачці стало відомо, що ТОВ "Фінансова компанія Управління активами" відступлено право вимоги ТОВ "Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів" на підставі договору факторингу №20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ " Дата Майнінг Груп" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, якому в свою чергу ПАТ "Альфа Банк" відступлено вимогу за кредитним договором № 500373991. Позивачка вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Так, в основі вчинення виконавчого напису лежить факт безспірності певної заборгованості. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано відсутності безспірності заборгованості, що суперечить Закону України "Про нотаріат". Зазначена в оспорюваному виконавчому написі нотаріуса заборгованість позивачки у розмірі 20862,05 грн на користь відповідача є спірною, оскільки позивачка ніколи не укладала жодних договорів і не має жодної заборгованості перед ТОВ "Фінансова компанія Управління активами". У зв`язку з наведеним факт наявності заборгованості, в тому числі її розмір у оспорюваному виконавчому написі нотаріуса має спірний характер. Тоді як відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Також оспорюваних виконавчий напис було вчинено нотаріусом за заявою ТОВ "Фінансова компанія Управління активами" без будь-якого попереднього повідомлення (попередження) позивача про наявність заборгованості перед ТОВ "Фінансова компанія Управління активами", без направлення письмової вимоги позивачці щодо сплати заборгованості та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу. Нотаріус також не повідомляв про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли вона, як боржник не мала змоги ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно, нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора (відповідача). Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 30.09.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач ТОВ "Фінансова компанія Управління активами" свого представника в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило, відзиву чи інших клопотань до суду не надало. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи за зареєстрованим місцем роботи, відзиву чи будь-яких клопотань до суду не надав. Оскільки відповідачі, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, клопотань та відзивів до суду не направили, суд ухвалив у відповідності до ч.4 ст.223, ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Третя особа Семенівський районний відділ Державної виконавчої служби Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлений належним чином. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, однак сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі змісту позовної заяви вбачається, що як відповідача позивач зазначає приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича. Однак, нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі № 519/77/18. Верховний Суд у своїй постанові від 23 березня 2020 року у справі № 394/8/19 зазначив, що найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Суд роз`яснив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Належним відповідачем суд вважає Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління активами", оскільки спір виник у зв`язку із стягненням останнім завиконавчим написом нотаріуса заборгованості із позивачки. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог доприватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу. Судом встановлено, що 23 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис №3321 про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ "Фінансова компанія Управління активами" заборгованості за кредитним договором № 500373991 від 22.05.2013 за період з 08.10.2016 року по 21.01.2020 рік включно суму у розмірі: 5513,09 грн заборгованість за тілом кредиту; 4548,96 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями; 10650,00 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 160,00 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 20862,05 грн (а.с. 7). Зазначений виконавчий напис вчинено на підставі того, що позивач [PERSON] 22.05.2013 та ПАТ "Альфа Банк" уклали кредитний договір № 500373991 та отримала кредит у сумі 5900,00 грн. Так з виконавчого напису випливає, що ТОВ "Фінансова компанія Управління активами" відступлено право вимоги ТОВ "Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів" на підставі договору факторингу №20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ "Дата Майнінг Груп" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, якому в свою чергу ПАТ "Альфа Банк" відступлено вимогу за кредитним договором № 500373991. 24.06.2021 постановою старшого державного виконавця Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гезей В.М. було відкрито виконавче провадження № 65901344 (а.с. 5). За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 082/20595. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду 21.09.2021 у справі №910/10374/17. Також відповідно до п. 95 вище згаданої Постанови Великої Палати Верховного Суду зазначено, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Отже, враховуючи, що оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.07.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між ТОВ «Качай гроші» та позивачем договір від 08.08.2021 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-396029, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління активами" на користь держави підлягає стягненню судовий збір 908,00 грн. - судовий збір за подачу позову. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved