Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 03.03.2003р. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 27.07.2011р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина за рішенням суду до повноліття дитини - [INFO] . На теперішній час [PERSON] є студентом денної бюджетної форми навчання, 1 курсу, Криворізького державного комерційно-економічного технікуму, по спеціальності: харчові технології, а тому на час навчання не має можливості самостійного заробітку та потребує додаткових витрат. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, оскільки відповідач має матеріальну змогу надавати утримання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, суду підтвердив, що офіційно працює та має змогу надавати матеріальне утримання на повнолітнього сина. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши надані письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] за рішенням суду до повноліття дитини - [INFO] . Відповідно до довідки Криворізького державного комерційно-економічного технікуму №88 від 14.09.2021р. [PERSON] є студентом Криворізького державного комерційно-економічного технікуму, 1 курсу, за спеціальністю: харчові технології, форма навчання денна, бюджетна. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Враховуючи вказане, при винесенні рішення, суд бере до уваги пояснення позивачки, не спростовані відповідачем, що останній має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлені на підставі наданих позивачкою та не спростованих відповідачем доказів обставини справи, а також матеріального становища сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення останнім навчання, але не пізніше ніж до досягнення сином 23 років. При цьому суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу сину та сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному у позовній заяві, оскільки жодних доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надав. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позивач при зверненні до суду у відповідності до Закону України «Про судовий збір» звільнялась від обов`язку зі сплати судового збору, судовий збір за рішенням суду має бути стягнутий з відповідача на користь держави.

Outcome: approved