Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина перебувала на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах Управління «Служба у справах дітей» СМР з 06.05.2019 р. по 28.05.2020 р., у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків. З 06.09.2021 р. дитина поновлена на обліку Управління з тих самих підстав. Починаючи з липня 2018 р. відповідачі потрапляли у поле зору Управління, оскільки систематично вживають алкогольні напої, перебувають у стані алкогольного сп`яніння, неналежно виконували свої батьківські обов`язки. 05.05.2019 р. о 18 год. 40 хв. працівниками поліції до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області було доставлено малолітню [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з перебуванням батька дитини в стані алкогольного сп`яніння. Місце перебування матері в цей час було невідоме. За час перебування дитини в закладі над родиною [PERSON] здійснювався соціальний супровід. Відповідачі виконували рекомендації, створили належні умови проживання для дитини, налагодили емоційні стосунки між собою. 20.12.2019 р. вибула в біологічну сім`ю на спільне проживання та виховання з батьками. Адміністрацією школи проводилася профілактична робота з батьком дитини щодо недопущення вживання алкогольних напоїв, однак дитина школу не відвідувала, хворіла, батьки лікуванням не займалися. Рішенням ВК СМР № 574 від 24.09.2021 р. малолітню [PERSON] було відібрану у батьків. Відповідачі байдуже ставляться до своєї дитини, її розвитку та вихованню. Просить суд: позбавити батьківських прав відповідачів відносно [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідачів аліменти на особистий рахунок дитини, у розмірі 1/4 частки їх заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Сущенко В.В. позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник третьої особи Сумського міського центру соціальних служб Погоржельська Е.П. у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Представник третьої особи Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] зареєстрованим Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1239. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі неодноразово попереджувалися про необхідність сумлінного виконання покладених на них обов`язків по вихованню, матеріальному та іншому забезпеченню своєї дитини. Відповідно до рішення ВК СМР № 574 від 24.09.2021 р. малолітню [PERSON] було відібрану у батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Стаття 150 СК України передбачає обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав передбачено ст.164 СК України. Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до з роз`яснень, які містяться в пунктах 15 і 16 постанови ПВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлені судом факти свідчать, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї доньки [PERSON] , [INFO] , навчання, підготовку до самостійного життя, тобто умисно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї доньки і свідомо нехтують ними, що є підставою для застосування до них крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на особистий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] , який буде відкритий законним представником дитини, аліменти у розмірі 1/4 частки їх заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 141 ЦПК України суд стягує у дольовому порядку з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп., тобто по 496 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: approved