Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулася до суду із позовом до в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві викладено наступну позицію. Відповідачі по справі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина з 23.03.2021 по теперішній час перебуває на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради, як така, що опинилася у складних життєвих умовах. Підставами взяття на облік даної дитини стало тривале ухилення батьків від виконання обов"язків по вихованню та утриманню сина. Встановлено, що з 2010 року відповідачі неналежно піклувалися про сина, відносно них до сільської ради неодноразово надходили скарги щодо зловживання спиртними напоями та невиконання батьківських обов`язків. Внаслідок неправомірної поведінки батьків їх дитина була влаштована до дитячого будинку «Родинний дім», у якому батьки дитину майже не відвідували. Після відрахування із вказаного дитячого закладу, дитина у березні 2018 року була влаштована до Брацлавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Немирівського району Вінницької обласної ради, де навчається до цього часу. Зазначена спеціалізована школа є закладом інституційного догляду, у якому діти перебувають цілодобово. Батьки вперше відвідали сина у дитячому закладів січні 2019 року, тобто після 10 місяців його перебування. Під час їх зустрічі ні дитина, ні батьки не впізнали один одного, оскільки не бачилися протягом декількох років. Протягом 2018-2021 років відповідачі фактично не підтримували родинних відносин з сином, не цікавилися його життям, не брали участі у забезпеченні дитини одягом, харчуванням та навчальним приладдям. Під час канікул дитина перебуває на вихованні та утриманні баби по материнській лінії - [PERSON] , з якою мешкає в [ADDRESS] . Дитина під час бесіди із працівниками служби у справах дітей повідомила, що батьки зловживають спиртними напоями, не цікавляться його життям, нічим не допомагають. На підставі вищевикладеного просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Вінницької міської ради; стягнути із відповідачів аліменти на користь та на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1/4 частині всіх видів їх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини (а.с. 1-5, 54-55). В судовому засіданні 20.12.2021 представник позивача Марценюк Л.Є. позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просила його задоволити. Допитана в судовому засіданні в присутності вихователя-методиста Комунального закладу «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Вдовиченко О.Л. дитина [PERSON] суду пояснив, що востаннє батьків бачив в червні 2021 року. Після того, як його забрали до Комунального закладу «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» він батьків не бачив, вони його не відвідували. Відвідує його лише тітка. Також пояснив, що коли йому було п`ять років, то вперше його забрали від батьків до Вороновицького дитячого будинку «Родинний дім», оскільки батьки були п`яні, зачинилися в хаті і його не пускали до дому. Після того, в цьому дитячому будинку сталася пожежа, його перевели до Брацлавської спеціалізованої школи. Коли перебував у Брацлаві його відвідувала лише баба, а за заявами матері він на канікулах був у баби, оскільки перебувати в дома не було можливості, він сам там не хотів бути через те, що батьки постійно вживали спиртні напої, не варили їсти, завжди билися. Свідок [PERSON] , яка працює головним спеціалістом служби у справах дітей Вінницької міської ради, в судовому засіданні показала, що дитина перебуває на обліку в Службі у справах дітей Вінницької міської ради, оскільки батьки не займаються вихованням дитини, зловживають спиртними напоями і це було неодноразово зафіксовано працівниками Служби під час відвідування родини. Дитина періодично проживає у своєї баби, оскільки перебувати вдома разом із батьками не бажає. Свідок [PERSON] , яка працює фахівцем із соціальної роботи Вінницького міського центру соціальних служб, в судовому засіданні показала, що коли до Служби у справах дітей Вінницької міської ради передали матеріали відносно [PERSON] , вони із працівниками Служби у справах дітей неодноразово відвідували родину, щоразу батьки перебували в стані алкогольного сп`яніння. Дитина в цей час перебувала в Брацлавській спеціалізованій школі. На канікули дитина завжди приїздила до баби, до батьків їхати не хотіла. Батьки дитиною не цікавилися. Під час відвідувань родини, завжди фіксували, що умови для проживання дитини в родині створені не були, і хаті завжди брудно, кімната, де проживав хлопчик дуже маленька. Свідок [PERSON] , яка працює заступником старости Стадницького старостинського округу, в судовому засіданні показала, що відповідачів знає давно. Спочатку вони були гарними батьками, але стали на хибну стежку, почали зловживати спиртними напоями. Вперше дитину, якій було п"ять років, вилучили із сім`ї в жовтні 2014 року коли побачили, що дитина перебувала на значній відстані від свого будинку, одягнена не по погоді і не по сезону. Була зібрана комісія сільської ради, вийшли на місце та побачили, що в хаті брудно, холодно. У зв"язку із цим було повідомлено Службу у справах дітей Вінницького району. Представник Служби приїхали і вилучили дитину до дитячого будинку «Родинний дім» в смт Вороновиця. Дитина там побули біля місяця, але потім дитину повернули, оскільки вона плакала, переживала, мала нервовий зрив. Дитина відвідували дитячий садочок, де мала регулярне харчування, належні умови для перебування. Потім, коли хлопчик пішов в шість років до школи, то він самостійно повідомив їх, що хоче до дитячого будинку «Родинний дім». Коли вони приїхали забирати дитину, то дитина вже сама зібрала свої речі та чекала на них. В цей час мати дитини лежала на ліку без свідомості від алкогольного сп`яніння, а батько ходи по будинку в дуже сильному алкогольному сп`янінні. Потім через пожежу в дитячому будинку, дитину перевели до Брацлавської спеціалізованої школи. З огляду на це вважає, що відповідачів слід позбавити батьківських прав, оскільки вони усунулися від виконання свої батьківських обов"язків по вихованню та утриманню їх дитини. В судове засіданні, яке призначено на 05.01.2022 представник позивача Марценюк Л.Є. не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутність. У разі неявки відповідачів не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду (а.с. 101). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України, враховуючи що вона скористалася своїми процесуальними правами. Заяв та клопотань до суду не надходило. Ухвалою суду від 18.05.2021 позовну заяву Служби у справах дітей Вінницької міської радиприйнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 48). Ухвалою суду від 06.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 77). Ухвалою суду від 05.01.2022 постановлено, розгляд даної справи здійснювати в заочному порядку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення за адресою місця реєстрації, встановленого судом (а.с. 40, 41, 42-43, 45-46), відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 79, 80, 83, 84, 99, 100), відзиву на позов не подали, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається. З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу від 05.01.2022. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копій паспортів громадян України відповідач [PERSON] народився [INFO] в с. Малі Крушлинці Вінницького району Вінницької області (а.с. 9), відповідачка [PERSON] народилася [INFO] в с. Косаківка Липовецького району Вінницької області (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до довідок Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 13, 14) [PERSON] , 2009 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу його сім"ї входять - батько [PERSON] ,, 1972 року народження, [PERSON] , 1976 року народження; [PERSON] , 1972 року народження, зареєстрований та проживає [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] , 1976 року народження (проживає не за місцем реєстрації). Відповідно до заяви [PERSON] від 23.09.2014 (а.с. 30), остання просить сільського голову Малокрушлинецької сільської ради прийняти міри до її дочки [PERSON] у зв"язку із тим, що вона вживає алкоголь, а її малолітня дитина [PERSON] , 2009 року народження, залишається без догляду. З актів обстеження матеріально-побутових умов від 23.10.2014 (а.с. 28), від 04.01.2019 (а.с. 16), від 19.03.2020 (а.с. 17), від 05.02.2021 (а.с. 18), від 22.03.2021 (а.с. 19, 20) вбачається, що [PERSON] , 2009 року народження, проживав із батьками [PERSON] та [PERSON] , сім"я має земельну частку (пай) площею 1,7183 га, який здано в оренду, батьки постійного місця роботи не мають, зловживають алкоголем, ведуть розгульний спосіб життя. З огояду на вказане комісія вважає, що [PERSON] має навчатися і виховуватися у спеціалізованому закладі освіти, оскільки його батьки не можуть здійснювати належний догляд за ним. Сім`я перебуває в складних життєвих умовах. [PERSON] та [PERSON] не можуть повноцінно забезпечити дитину та сумлінно виконувати свій батьківський обов"язок по відношенню до їх сина [PERSON] . Питання взяття [PERSON] на облік служби у справах дітей як такого, що опинився у складних життєвих обставинах винести на найближче засідання комісії з питань захисту прав дітей при виконкомі ВМР. Згідно акту №22 від 20.03.2018 (а.с. 29) складеного комісією дитячого будинку «Родинний дім», дитина [PERSON] , 2009 року народження, з 05.12.2015 року по теперішній час перебуває на повному державному утриманні; батько дитини [PERSON] тривали час без поважних причин не відвідує сина, не виявляє до нього батьківського піклування і турботи, не приймає участі у вихованні та не утримує його; мати дитини - [PERSON] періодично відвідує дитину. Близькі та родичі дитини періодично відвідують дитину. Відповідно до довідок-характеристик на відповідачів [PERSON] та [PERSON] від 17.10.2014 №589 (а.с. 21), від 04.01.2019 №15 (22), від 19.03.2020 №2-49 (а.с. 23), (а.с. 24) [PERSON] за час проживання в с. Малі Крушлинці Вінницького району Вінницької області зарекомендувала себе з негативної сторони, систематично помічалася в стані алкогольного сп`яніння, належним чином не доглядає за малолітньою дитиною, протягом 2014 року до виконкому сільської ради надходили скарги від мешканців селі на її поведінку. Батьки малолітньої дитини [PERSON] постійно зловживають алкогольними напоями, часто не ночують дома, дитина перебуває в КЗ «Брацлавський навчально-виховний комплекс: дошкільний навчальний заклад, загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів - гімназія Вінницької обласної ради», постійного місця роботи не мають. Згідно листа Виконавчого комітету Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 01.11.2019 №556 (а.с. 26), адресованого директору Брацлавського НВК, батьки малолітнього [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] та [PERSON] не забрали дитину на період осінніх канікул тому, що не було можливості, оскільки ведуть розгульний спосіб життя (вживають алкоголь, часто не ночують вдома). Відповідно до листа директора «Брацлавської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Немирівського району Вінницької обласної ради» №136 від 05.03.2021 адресованого начальнику служби у справах дітей Вінницької міської ради (а.с. 25) повідомляється, що батьки вихованця [PERSON] , [INFO] , не підтримують зв`язок із дитиною. [PERSON] відвідувала сина за минулий рік лише один раз, будучи в стані алкогольного сп"яніння. [PERSON] жодного разу не відвідував дитину. Батьки ведуть аморальний спосіб життя, ніде не працюють, зловживають спиртними напоями, зовсім не приділяють уваги вихованню дитини, її належному утриманню. На вихідні дні та у період канікул дитину не забирали додому, на період канікул дитина перебувала у своєї баби [PERSON] . Батьки матеріальної допомоги не надають, з педагогами зв"язків не підтримують, навчанням сина не цікавляться та не спілкуються із дитиною. У зв`язку із викладеним доводить до відома, що батьки повністю усунулись від виконання своїх батьківських обов"язків. Наказом №78 від 23.03.2021 (а.с. 15) заступника начальника служби у справах дітей Вінницької міської ради [PERSON] , [INFO] , взято з 23.03.2021 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей у зв"язку з неналежним виконанням його батьками батьківських обов"язків. Згідно висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради №01-00-011-30199 від 29.04.2021 (а.с. 6-7) орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки останні тривалий час зловживають спиртними напоями, злісно ухиляються від виконання батьківських обов"язків по вихованню та утриманню малолітнього сина, а також враховуючи думку самої дитини, який під час бесіди з працівниками служби у справах дітей міської ради повідомив про те, що батьки зловживають спиртними напоями, не цікавляться його життям, нічим не допомагають. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої та четвертої статті 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін). Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Стаття 27 Конвеції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року передбачає, що батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 , п. 2 ст.6 Конвенції про права дитини про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності, передбаченої законом. Статтею 157 СК України передбачено обов`язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні і право на особисте спілкування з нею. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У статті 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із частиною четвертою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята статті 19 СК України). При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини [PERSON] , [INFO] , дитиною не цікавляться, не надають достатнього матеріального утримання, хоча таких перешкод їм ніхто не чинив. Відповідачі, будучи обізнаними про питання яке розглядається, в судові засідання не з`являлися, відзиву на позовну заяву не подали. З цього суд приходить до висновку, що відповідачам байдужі наслідки розгляду заявлених до них позовних вимог. А тому суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів є доцільним, а позов підлягає задоволенню. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, своєю винною поведінкою ухиляються від встановленого ст.150 Сімейного Кодексу України обов`язку щодо виховання своєї дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України суд приходить до висновку, що відповідачів [PERSON] та [PERSON] , як крайній захід, слід позбавити батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи. З врахуванням вищенаведеного, обов`язку батьків в утриманні своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] на користь та на утримання [PERSON] , [INFO] підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору, оскільки позивач в силу п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із цим позовом. Відповідно до ст.ст. 15, 18, 150, 155, 157, 164, 165, 166 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 1, 10, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved