Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.09.2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на такі обставини. Вона 30.08.2014 року вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем, який розірвано рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 21.08.2020 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Інших стягнень за виконавчими листами з відповідача не проводиться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття. Ухвалою про відкриття провадження від 11.10.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 25.10.2021 року (а.с.14). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-184,191 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 30.08.2014 року по 21.08.2020 рік перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.4-5). Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який згідно довідки про склад сім`ї (а.с.3) проживає разом з позивачкою , а отже, знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181, ч.1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги відповідача, а, тому, позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , суд враховує вимоги ст. 182 СК України згідно якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На підставі викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, ту обставину, що відповідно до положень СК України обов`язок утримувати дитину покладений на обох батьків, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved