Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

ПрАТ «Запоріжвогнетрив» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обґрунтовуючи вимоги тим, що з листопада 1988 року відповідач проживає в гуртожитку позивача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У період з грудня 2017 року по лютий 2021 року відповідачу надані послуги з утримання будинку, водопостачання та водовідведення, теплопостачання, газопостачання, електропостачання, вивезення побутового сміття та рідких нечистот. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачувала за комунальні послуги, виникла заборгованість у розмірі 29\~102,45 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу. Від представника позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги представник позивача підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з листопада 1988 року відповідач проживає в гуртожитку позивача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії статуту ПрАТ ««Запоріжвогнетрив», затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів ПрАТ «Запоріжвогнетрив» № 26 від 30.04.2019, найменування Відкритого акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» в подальшому було змінено на Приватне акціонерне товариство «Запоріжвогнетрив» у зв`язку зі зміною типу товариства. Загальні положення\~про плату\~за комунальні\~послуги та\~строки їх\~внесення передбачені\~ст.ст.\~67,\~68\~Житлового кодексу\~Української РСР,\~та визначено,\~що наймач\~зобов`язаний своєчасно\~вносити квартирну\~плату та\~плату за\~комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги). Згідно зі ст.\~130 ЖК УРСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.\~7 Розділу III Положення про гуртожитки, особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги. Згідно з довідкою дільниці експлуатації гуртожитків ПрАТ «Запоріжвогнетрив», відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 09.11.1988. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за комунальні послуги, відповідач отримувала послуги з утримання будинку, водопостачання та водовідведення, теплопостачання, газопостачання, електропостачання, вивезення побутового сміття та рідких нечистот з грудня 2017 року по лютий 2021 року, однак сплачувала їх не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість, яка складає 29\~102,45 грн. Зазначена заборгованість до теперішнього часу відповідачем не сплачена, в добровільному порядку спір не вирішено. Разом з тим, ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 1\~135,00 грн від 2\~270,00 грн, сплаченого позивачем при поданні позову до суду згідно платіжного доручення № 435821 від 13.04.2021 підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору в сумі 1\~135,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, щодо заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved