Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті, обґрунтовуючи свої вимоги таким: Бабуся заявниці, [PERSON] [INFO] , місце народження м.Макіївка, Донецької області померла [INFO] у м. Донецьк Донецької області яке на сьогоднішній день є непідконтрольною уряду України територією. Факт смерті [PERSON] підтверджується довідкою про причину смерті №28 від 09.03.2021 року, свідоцтвом про смерть від 10.03.2021 року, свідоцтвом про захоронення серії [NUMBER] . Крім того, заявниця з`ясувала, що відповідно до її документів та документів її бабусі, у них було по-різному написані прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] », зазначені обставини позбавляють заявницю можливості зареєструвати смерть, оскільки не вбачаються родинні відносини. У зв`язку з чим, заявниця звернулася до суду з метою встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті. В судове засідання заявниця не прибула, у заяві про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті просила розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не прибув, надав заяву з проханням справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не прибув, надав заяву з проханням справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку про те, що заява підлягає задоволенню виходячи з такого: Частиною 1\~ст. 293 ЦПК України\~визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно ч. 2ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Пролетарським РВ УМВС України в Донецькій області від 10 липня 1996 року, прізвище заявника зазначене українською мовою як « [PERSON] », а російською як « [PERSON] » (а.с.4-5) В той же час, відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Пролетарським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області від 26 квітня 2001 року, прізвище померлої бабусі заявниці зазначене українською мовою як « [PERSON] », а російською як « [PERSON] » (а.с.8). Крім того, відповідно до копії свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] ВІД 21.01.1980, яке заповнене російською мовою, її батьком є « [PERSON] » (а.с.7) Разом з тим, відповідно до копії свідоцтва про народження батька заявниці серії [NUMBER] від 19.02.1958, яке заповнене російською мовою, в графі мати зазначена « [PERSON] » (а.с.13) Таким чином, вказані невідповідності в зазначенні прізвища заявниці та її бабусі в їх паспортах, які заповнені українською мовою, позбавляють заявницю можливості зареєструвати смерть [PERSON] . Разом з цим суд зазначає, що написання прізвища заявниці та її бабусі російською мовою в їх паспортах, а також в інших документах, складених російською мовою, є однаковим, що в достатній мірі доводить той факт, що заявниця по справі є онукою померлої [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд вважає заявлені вимоги в частині встановлення факту родинних відносин повністю доведеними, тому такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги заявниці про встановлення факту смерті, суд зазначає таке: За положеннями п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як установлено судом, заявниця по справі [PERSON] , [INFO] , є онукою померлої [PERSON] , [INFO] . Так, відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Пролетарським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області від 26 квітня 2001 року, [PERSON] народилася [INFO] у м. Макіївка Донецької області, Україна, РНОКПП [NUMBER] . Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть №28 від 09 березня 2021 року, а також копії довідки по причину смерті № 28 від 09 березня 2021 року [PERSON] померла [INFO] , причина смерті: набряк головного мозку (а.с.10) Враховуючи, що згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд на підставі поданих доказів доходить висновку про доведеність заявницею факту смерті [PERSON] , [INFO] у м. Донецьк, Україна. При цьому, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територія м. Донецьк Донецької області, де померла [PERSON] , на даний час є тимчасово окупованою територією. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 із змінами та доповненнями, м. Донецьк віднесено до населених пунктів, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження через окупацію території незаконними збройними формуваннями, тому всі видані на тимчасово окупованій території України документи є недійсними та такими, що не створюють юридичних наслідків. У зв`язку із неможливістю виконання повноважень відділами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей в районі проведення антитерористичної операції, їх повноваження здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за межами цих територій. Кожен громадянин України, який переселився з району проведення антитерористичної операції, має право звернутися до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану на його вибір для вирішення питань, що входять до їх компетенції. В той же час, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави\~члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v.Turkey, 18.12.1996 §45) обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, але у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», встановлює обов`язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно\~ст. 17 цього Закону\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З огляду на це, суд зазначає. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VІ\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статтею 18 зазначеного Закону\~встановлено, що про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Забезпечення органів державної реєстрації актів цивільного стану бланками свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Порядок ведення обліку і зберігання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та звітності про їх використання встановлюється Міністерством юстиції України. Крім цього, суд також зазначає, що відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях. При цьому, згідно п. 7 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 року № 1064\~у разі державної реєстрації смерті, запис в реєстрі здійснюється шляхом внесення до нього таких відомостей, як зокрема місце смерті померлої особи. Отже, крім встановлення факту смерті, заявниці необхідно встановити місце смерті померлої [PERSON] , яким є м. Донецьк Донецької області, Україна. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник просить про встановлення факту, що має юридичне значення, вказаний факт у позасудовому порядку встановити не можливо, відповідний факт доводиться матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved