Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його батькам, [PERSON] та [PERSON] , та брату, [PERSON] , належить квартира [ADDRESS] . [INFO] помер його брат, [PERSON] [INFO] померла мати, [PERSON] , а 20.04.2008 батько, [PERSON] . Він, [PERSON] , з 07.04.1987 року зареєстрований та постійно мешкає в зазначеній квартирі. Вартість зазначеної квартири була повністю сплачена у 1992. Із заявою до нотаріальної контори він не звертався, оскільки спадщину прийняв фактично, так як постійно мешкав у спадковій квартирі. Заповіт батьком не складався. Інших спадкоємців немає. За життя батько не переоформив спадщину на себе. 27.05.2020 він звернувся до державного реєстратора Чугуївської міської ради для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, але йому було відмовлено, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду. Ухвалою судді від 26 серпня 2020 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Від позивача надійшла заява, згідно якої він просив позовні вимоги задовольнити та слухати справу в його відсутності. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності та ухвалення рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі та не заперечення проти позову. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 15\~Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно з\~ст. 128 ЦК Української РСР, редакції 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, в редакції 2003 року, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1\~ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини згідно ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України\~передбачено, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2007 року, у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Чугуївської міської Ради депутатів трудящих м. Чугуєва брату позивача, [PERSON] , 24.12.1979 видано ордер № 00890, сім`я якого складається з трьох чоловік, на права заняття 2 кімнатної квартири загальною житловою площею 43,90 кв.м. [ADDRESS] , дата взяття на облік - 1976 рік, місце роботи та посада інвалід. У відомостях про склад сім`ї в ордері зазначено також його батьків [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер брат позивача, [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00034486958 від 05.01.2022, а 14 грудня 1987 року мати позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.12.1987. Після їх смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Перший пайовий внесок за вищевказану квартиру був внесений у 1978 році в сумі 2040 рублів. Вартість квартири повністю сплачена у 1992 році, про що свідчать довідки ОСББ «Ювілейний» № 38 та № 43 від 26.05.2020. Проте, [PERSON] належним чином не було оформлено право власності на квартиру та не отримано свідоцтво про право власності на неї, однак, він спадщину прийняв фактично, оскільки вступив в управління спадковим майном на підставі п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, та на протязі строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР, не заявив про відмову від спадщини. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син, позивач у справі [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] прийняв спадщину фактично, тим що зареєстрований та проживає у спадковій квартирі з 07.04.1987, що підтверджується даними його паспорту серії [NUMBER] та довідками ОСББ «Ювілейний» № 38 та № 43 від 26.05.2020. Згідно повідомлення Чугуївської держнотконтори Харківської області за № 3080/01-16 від 20.09.2021 року зазначено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в термін шість місяців, із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] . Заведена спадкова справа. Видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, земельну ділянку та грошові внески. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.09.2021. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Таким чином, позивач [PERSON] після смерті спадкодавця є єдиним спадкоємцем квартири [ADDRESS] , який прийняв спадщину фактично та протягом строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законодавством. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також частиною 5\~ст.12 ЦПК України\~встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, поряд з іншим також роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Частиною 1\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч.1,5, 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пленум Верховного Суду України у п.11\~постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі «\~роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, звертаючись з позовом до суду, на підтвердження своїх позовних вимог посилався на ордер виданий на ім`я [PERSON] на право зайняття 2-кімнатної квартири [ADDRESS] та на довідки ОСББ «Ювілейний» про сплату повної вартості квартири. На час отримання спадкодавцем квартири діяльність житлово-будівельних кооперативів регулювалась постановою Ради Міністрів Української РСР від 27 червня 1972 року за № 297 «Про затвердження Типового статуту житлово-будівельного кооперативу». Потім діяльність житлово-будівельних кооперативів регулювалась Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу затвердженим\~постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186. Зазначеними нормативними актами\~\~не передбачалась реєстрація житлово-будівельних кооперативів у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а передбачалось, що після затвердження рішення про організацію кооперативу скликаються загальні збори громадян, які бажають вступити в кооператив, для прийняття статуту. Прийнятий загальними зборами статут кооперативу реєструється виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, який затвердив рішення про організацію житлово-будівельного кооперативу і житлово-будівельний кооператив з часу реєстрації його статуту набуває права юридичної особи. Кооператив користується штампом та печаткою з зазначенням свого найменування. Також, до прийняття\~постановою ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186\~Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу та затвердження форми ордера на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу не існувало положень щодо особливої форми ордеру на таке житлове приміщення. [PERSON] на підтвердження своїх вимог надано список членів ЖБК «Ювілейний» до переліку якого входили [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також, позивачем надано протокол засідання правління ЖБК «Ювілейний», яким постановлено переоформити квартиру на [PERSON] . Рішенням від 01.06.2020 позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на спадкову квартиру, оскільки надані ним документи не підтверджують право власності на квартиру. Таким чином, суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , відповідачем не заперечуються ті обставини, що спірна квартира була кооперативною і померлий [PERSON] набув на неї право власності в порядку передбаченому\~законом України «Про власність», єдиним ефективним способом захисту права позивача на спадкове майно є звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved