Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

29 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, була співмешканкою її батька [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] померла і її баба [PERSON] . Близько 1,5 року як [PERSON] покинула місце свого проживання за вищевказаною адресою, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку також немає. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та додатково пояснила, що [PERSON] проживала з її батьком [PERSON] , який помер [INFO] , а вона 2 роки тому вибралася. Шлюб між її батьком та матір`ю не розривався, але вони 10 років проживали окремо. Батько став проживати із [PERSON] , яка приїздила із Західної України на роботу у місцеве сільськогосподарське підприємство і тут залишилась. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до інформаційної довідки від 04 серпня 2021 року №132/07-11, виданої Теофіпольською селищною радою, [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . На адресу суду повернувся лист, який надсилався відповідачці за вказаною вище адресою із відміткою «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою», зробленою поштовим відділенням. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомила. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Треті особи в суд не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У своєму клопотанні, яке надійшло до суду 11.08.2021 року представник третьої особи - Теофіпольської селищної ради просить проводити розгляд справи за відсутності представника селищної ради, а при прийнятті рішення покладається на розсуд суду та просить ухвалити рішення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Від третьої особи - [PERSON] 22.11.2021 року надійшла заява з проханням визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] , а розгляд справи просить проводити за її відсутності. Свідок [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , в судовому засіданні повідомив, що приблизно 4-5 років [PERSON] проживала із батьком [PERSON] , який помер у 2015 році. Вона приїздила із Закарпаття і тут залишилась проживати. Після смерті [PERSON] , вона проживала із свекрухою. Виїхала [PERSON] приблизно два роки тому. Свідок [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , повідомила, що [PERSON] приїхала працювати у колгосп 2007 чи 2008 року. Познайомилась із [PERSON] і залишилась з ним. Працювала до березня чи квітня 2020 року. Заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтями 1216 та 1268 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Позивач являється власником ? частини житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , виданим 20 серпня 2020 року приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу в Хмельницькій області (спадкова справа № 164/2016, зареєстровано в реєстрі за № 1658). В свідоцтві зазначено, що будинок належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Карабіївською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області 11 грудня 2007 року. Відповідно до ст.ст. 401, 402, 403 ЦК України сервітутом є право обмеженого користування чужою нерухомістю за певних обставин, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Частиною 1 ст. 405 ЦК України передбачене право членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону. У будинку позивача зареєстрована як співмешканка її батька [PERSON] , 1966 року народження, відповідач по справі, що вбачається з довідки Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 14 липня 2021 року № 116. Відповідач вселилася у житловий будинок як співмешканка батька тобто як член сім`ї власника цього будинку і набула права користування цим житлом, це право за своєю суттю є сервітутом. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено строк та умови, за яких член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом, а саме, у разі відсутності такого члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З довідки Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 14 липня 2021 року № 116 та акту обстеження комісії селищної ради від 15 липня 2021 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS] , але не проживає за цією адресою. Таким чином, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов переконання, що відповідач більше одного року у будинку позивача не проживає, зазначені обставини відповідачем не спростовані, не доведено існування поважних причин відсутності за місцем проживання понад 1 рік та домовленості з власником житла, тому він підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням через відсутність за місцем проживання понад строку тимчасової відсутності. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved