Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що працює у Зеленському ліцеї Ковельської міської ради на посаді вчителя історії та захисту України. У зв`язку з відмовою надати директору Ліцею відомості щодо наявності або відсутності у нього будь яких щеплень, оскільки ця інформація є його медичною таємницею, а директор Ліцею не уповноважений змушувати його на розкриття цієї таємниці. Наказом директора Ліцею від 08.11.2021 №32-к/тр його відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення від COVID-19. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки жодним законом не встановлено порядок відсторонення від роботи працівників, які відмовились від щеплень, або від надання відомостей щодо щеплень. Відсутні правові підстави у роботодавця примушувати працівників вакцинуватися від коронавірусної хвороби COVID-19 та/або притягати їх до дисциплінарної відповідальності за відмову вакцинуватися від цієї хвороби, або від надання відомостей щодо щеплень. Відповідач мав правові механізми для переведення його на дистанційну роботу, що принаймні, не мало б таку грубу форму порушення його прав. Зазначає, що відсторонення його від роботи є втручанням у його приватне та професійне життя, що є несумісним зі ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, такі дії директора Ліцею є грубим порушенням його конституційних прав та має озаки перевищення службових повноважень. Позивач просив: - визнати незаконним та скасувати наказ директора Зеленського ліцею Ковельської міської ради від 08.11.2021 №32-к/тр про відсторонення від роботи та зобов`язати відповідача поновити умови трудового договору шляхо допущення його до роботи, - стягнути середній заробіток у сумі 907,87 грн. за весь час відсторонення, - стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору. Стислий виклад позиції відповідача. У відзиві на позовну заяву відповідач прохає відмовити у задоволені позову, з таких підстав. 23 жовтня 2021 року керівник Зеленкього ліцею Ковельської міської ради Мартинюк Р.Б. ознайомив [PERSON] під особистий підпис з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 07.10.2021 за №1306/36928, яким затверджено перелік професій та організацій, працівники яких підлягають обов`язковій вакцинації проти COVID-19. 03 листопада керівник Ліцею вручив [PERSON] повідомлення №52 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19» у якому вказано про необхідність надання документу, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання до вакцинації проти COVID-19, з повідомленням позивач ознайомився під особистий підпис. 08 листопада 2021 року керівником Ліцею було видано наказ №67 про створення комісії для складання актів щодо відсторонення та поновлення на роботі працівників і цього ж дня було складено акт про те, що станом на 08.11.2021 [PERSON] відмовився або ухилився від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, у зв`язку з чим було видано наказ №32-к/тр від 08.11.2021 «Про відсторонення від роботи [PERSON] », останній був ознайомлений з наказом під особистий підпис. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 07.12.2021. Ухвалою судді від 09.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 12.01.2022. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Також, даною ухвалою залучено в справі у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Управління освіти виконавчого комітету Ковельської міської ради та надано строк для подання пояснень щодо позову. Позиція учасників судового розгляду. У ході судового розгляду позивач позов підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві, прохає його задовольнити. Представник відповідач Мартинюк Р.Б. в судовому засідані позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав зазначених у відзиві. Представник третьої особи Тусь І.І. в задоволені позову просила відмовити за безпідставністю. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно копії Трудової книжки [NUMBER] позивач [PERSON] з 22.11.2019 працює вчителем історії та захисту України у Зеленському ліцеї Ковельської міської ради. Наказом директора Зеленського ліцею Ковельської міської ради від 08.11.2021 №32-к/тр [PERSON] відсторонена від роботи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення від COVID-19 чи медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19 без збереження заробітної плати. Підстава наказу: - повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 №52 від 03.11.2021; - акт №1 про відмову або ухилення від проведення щеплення проти COVID-19 від 08.11.2021. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. У Конституції України проголошено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Конституційний Суд України у Рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене. Водночас право на працю може піддаватись обмеженням. Згідно зі статтею 46 КЗпП України допускається відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. У законодавстві відсутнє чітке визначення поняття відсторонення від роботи. За своїм змістом це призупинення трудових відносин, яке не пов`язане із дисциплінарним проступком особи, а полягає у тимчасовому увільненні працівника від виконання трудових обов`язків з метою відвернення та/або попередження негативних наслідків. Зокрема, з метою запобігання виникненню і поширенню інфекційних захворювань, небезпечних для населення, законодавство України про охорону здоров`я передбачає відсторонення від роботи у разі необґрунтованої відмови або ухилення працівника від обов`язкового щеплення. Так, у статті 30 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 № 2801-XII закріплена можливість запровадження щодо окремих особливо небезпечних інфекційних захворювань проведення обов`язкових медичних оглядів, профілактичних щеплень, карантинних заходи в порядку, встановленому законами України. Спеціальними законами у цій сфері є Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-ІІІ (далі - Закон №1645-ІІІ). Частинами першою та другою статті 12 цього Закону визначено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до: зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Відтак Закон №1645-ІІІ регулює кілька важливих у цій справі питань: 1) до обов`язкових профілактичних щеплень віднесені ті, які включені до календаря щеплень, а також ті, що запроваджені проти поширення інфекційних хвороб. Наказом Міністерства охорони здоров`я від 25.02.2020 №521 до Переліку особливо небезпечних інфекційних хвороб, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 липня 1995 року № 133, включений «COVID-19». 2) перелік працівників, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, тобто Міністерством охорони здоров`я ( МОЗ). Згідно із Наказом МОЗ від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. 3) працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт: - у разі ухилення чи відмови від обов`язкового щеплення, - та у порядку, встановленому законом. На час винесення оскаржуваного наказу, як і на даний час, порядок відсторонення від роботи працівників через ухилення чи відмову від проходження обов`язкового профілактичного щеплення законом не врегульований. Законодавство України з цього питання містить лише кілька окремих положень: порядок і терміни проведення профілактичних щеплень, в тому числі обов`язкових, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (частина третя статті 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» від 24.02.1994 №4004-ХІІ), профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань. Якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків (частина шоста, сьома статті 12 Закону №1645-ІІІ), для забезпечення своєчасного проведення профілактичних щеплень лікар, інший визначений медичний працівник, в усній або письмовій формі запрошують до закладу охорони здоров`я або до місця надання медичних послуг осіб, які підлягають щепленню у день, визначений для проведення щеплень. У разі виявлення медичних протипоказань до щеплень відповідно до Переліку медичних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 11 серпня 2014 року N 551, особа направляється на комісію з питань щеплень, створену наказом по закладу охорони здоров`я. Факт відмови від щеплень з позначкою про те, що медичним працівником надані роз`яснення про наслідки такої відмови, оформлюється за формою N 063-2/о, підписується як громадянином, так і медичним працівником. (пункти 7, 15,17 Положенням про організацію і проведення профілактичного щеплення, затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 N595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11 серпня 2014 року N 551), відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили (пункт 46-1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 N 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"). Системний аналіз наведених норм дає суду підстави для висновку, що за відсутності законодавчо визначеного алгоритму дій, відсторонення працівника від роботи через ухилення чи відмову від обов`язкового профілактичного щеплення допускається за умов: - виникнення у працівника обов`язку пройти таке щеплення, про що він має бути проінформований, - надання працівникові розумного строку для проходження медичного огляду та отримання щеплення чи документу про протипоказання, - документування факту відмови чи ухилення від щеплення. При цьому, відмова від обов`язкового профілактичного щеплення згідно з ч.7 ст.12 Закону №1645-ІІІ повинна бути засвідчена лікарем, - видання керівником підприємства, установи, організації наказу про відсторонення працівника від роботи із зазначенням конкретної правової і фактичної підстави (ухилення чи відмова) та строку відсторонення. Судом встановлено, що позивач є працівником закладу освіти. Обов`язковість профілактичного щеплення від COVID-19 для працівників закладів освіти введена Наказом МОЗ від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», який набув чинності 08.11.2021. Отже, лише з цієї дати у позивача виник обов`язок пройти профілактичне щеплення протягом розумного строку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в межах одного дня (08.11.2021) повідомив позивача про відсторонення від роботи та підписав наказ, не забезпечивши при цьому позивачу можливості пройти медичний огляд, надати підтверджуючі документи, не переконавшись у відсутності у позивача протипоказань для щеплення та не отримавши належних доказів відмови чи ухилення від профілактичного щеплення. Крім того, оскаржуваний наказ не містить вказівки на конкретну підставу відсторонення від роботи: відмова чи ухилення. За наведених обставин відсторонення позивача від роботи є незаконним. Позов належить задовольнити, наказ директора закладу освіти від 08.11.2021 №32-к/тр в частині щодо відсторонення [PERSON] від роботи - скасувати. Згідно з положеннями частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З метою ефективного захисту прав позивача суд ухвалює рішення про допуск позивача до роботи та скасування наказу про відсторонення [PERSON] від роботи від 08.11.2021 №32-к/тр. Відповідно до статті 235 КЗпП України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 по день допущення до роботи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплатою судового збору в сумі 908 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved