Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

22.12.2021 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] і сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ВЛ № 0237980, виданий Рожищенською районною державною адміністрацією 23.02.2008 року на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації від 17.03.1997 року № 75, зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) від 22.02.2018 року за № 11731, розміром 1, 86 умовних кадастрових гектара в землях колишнього колективного сільськовогосподарського підприємства «Волинь». Спадкодавець склала заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося, заповіла позивачу. Строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустив у зв`язку з тим, що йому не було відомо про наявність заповіту на його ім`я. У грудні місяці 2021 року, в будинку, де проживала [PERSON] , серед старих газет і книг, випадково знайшов заповіт і відразу звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, приватний нотаріус Р.П. Павлюк роз`яснила необхідність звернення до суду із заявою про продовження строку для прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк терміном два місяці, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 22.12.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження,витребувані додаткові матеріали, підготовче засідання призначено на 21.01.2022 року. Позивач у підготовче засідання не з`явився, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Проте, 20.01.2022 року представник позивача подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі ( ас 34). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча відповідач був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Проте, 18.01.2022 року відповідач подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача, проти заявлених вимог не заперечують ( ас 32). Відповідно до вимог частини 1 статті 198, частини 1 статті 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи ту обставину, що станом на день проведення підготовчого засідання відповідач визнав позов повністю і дане визнання не суперечить вимогам закону, суд доходить висновку про ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] і сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ВЛ № 0237980, виданий Рожищенською районною державною адміністрацією 23.02.2008 року на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 17.03.1997 року № 75, зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) від 22.02.2018 року за № 11731, розміром 1, 86 умовних кадастрових гектара в землях колишнього колективного сільськовогосподарського підприємства «Волинь». Спадкодавець [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося, заповіла позивачу [PERSON] . Дані обставини підтверджуються Свідоцтвом про смерть від 05.04.2019 року (ас 8), Сертифікатом на право на земельну частку ( пай) від 23.02.2008 року ( ас 9), довідкою, виданою Носачевичівським старостинським округом Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 14.12.2021 року № 516 ( ас 10), заповітом від 06.12.2017 року ( ас 13), розпорядженням Рожищенської районної державної адміністрації від 17.03.1997 року № 75 ( ас 29), розрахунком вартості земельної частки ( паю) ( ас 30-31). Згідно заповіту від 06.12.2017 року, посвідченого секретарем Луківської сільської ради Рожищенського району Волинської області В.С. Забожчук, [PERSON] все своє майно, у тому числі свій житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, і все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося на день його смерті, заповіла [PERSON] , [INFO] ( ас 13). У судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу Р.П. Павлюк позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, згідно статті 1270 ЦК України, і роз`яснено право звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (ас 11). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (ас 12, 25, 26). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 3 статті 1223, частини 1 статті 1220, частини 1 статті 1270 ЦК України, здійснення права на спадкування, право на спадщину, виникає у день її відкриття. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, згідно частини 3 статті 1272 ЦК України. За змістом наведених норм ЦК України, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Позивач не проживав постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією паспорта з відміткою про місце і дату реєстації за місцем постійного проживання в селі Крижівка та пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, згідно з статті 1270 ЦК України, що підтверджується письмовим роз`ясненням приватного нотаріуса Рожищенського районного нотаріального округу Р.П. Павлюк від 13.12.2021 року № 253/01-16 (ас 11). Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для подання заяви і прийняття спадщини було відсутність у нього інформації про наявність заповіту від імені [PERSON] на його ім`я. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин, в контексті положень частини 3 статті 1272 ЦК України, поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію позивачем передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для подання заяви і прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене у сукупності, виходячи із характеру спірних правовідносин та обставин справи, суд доходить висновку, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення його від права спадкування, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - два місяці з дня набрання рішенням законної сили. На думку суду, визначений строк є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Згідно клопотання позивача судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved