Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за зааповітом. Позов мотивовований тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя зробила розпорядження у відповідності до якого все своє майно заповіла позивачу. Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі право на земельну частку (пай), розміром 1.96 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). [PERSON] зазначає , що спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки вступив у володіння та управління спадковим майном, та отримав відповідне свідоцтво щодо частини спадкового майна після смерті померлої. Проте оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай), розміром 1.96 в умовних кадастрових гектарах, яке належало покійній [PERSON] , він не може у зв`язку з відсутінстю оригіналу сертифікуту на право на земельну частку (пай) ВН № 0076658, який був ним втрачений, та не може бути отримано повторно через відсутність родинних зв`язків з померлою, а тому останній просить суд визнати право власності за ним в порядку спадкування за повітом. Ухвалою суду від 09.11.2021 відкрито провадження та призначено підготовче судове засіданні у даній справі, надавши відповідачу строк для надання відзиву. Ухвалою суду від 06.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, зазначивши в прохальній частині позовної заяви про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги пітримує та просить задовольнити. Представник Хмільницької міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до наступного. 05.06.1991 року [PERSON] склала заповіт у відповідності до якого все своє майно заповіла [PERSON] (копія на а.с. 5) [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с. 29). Згідно відповіді Хмільницького відділу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 16.03.2021 № К-64/0-0.25-174/140-21 [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) , розміром 1,96 в умовних кадастрових гектарах, серії ВН № 0076658, який зареєстровано за № 614 від 07.08.1997 року згідно розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 155 від 21.07.1997 (а.с. 6-9). Відповідно до довідки Хмільницької міської ради Вінницької області від 12.03.2021 № 221 на день смерті [PERSON] в будинку ніхто не був зареєстрований, спадщину дійсно прийняв [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна (копія на а.с.10-11). Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з такого. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] шляхом вступу протягом шести місяців з дня смерті у володіння та управління спадковим майном, та отримавши свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Оскільки в судовому засіданні доведено, що померла мала право на земельну частку (пай) для введення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай), який було втрачено, спадщину позивачем прийнято, тому, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved