Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилася неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 12,28 в умовних кадастрових гектарах у землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0068018, виданого 03 січня 1997 року на ім`я [PERSON] . На даний час оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0068018 було втрачено, залишилася лише його копія. Відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) позбавляє [PERSON] можливості оформити спадщину у нотаріуса. Позивач просить суд визнати за нею право на дану спадщину. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, позивач просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, заперечень на позовні вимоги не висунув. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 19 липня 2014 року згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [PERSON] (а.с. 12), яка доводиться матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). Після смерті [PERSON] залишилася неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 12,28 в умовних кадастрових гектарах у землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0068018, виданого 03 січня 1997 року на ім`я [PERSON] (а.с. 15). У п. 6 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям зазначено: «Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.» При виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку у 2004 році відповідно чинного на той час законодавства оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) було вилучено, що позбавило [PERSON] можливості прийняти земельний пай у спадщину. У 2017-2018 роках органи місцевого самоврядування почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. [PERSON] отримала на руки копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0068018. При цьому, на виділену в натурі із вказаної земельної частки (паю) земельну ділянку - ріллю, [PERSON] вже оформила свої спадкові права (а.с. 9-11). Однак, відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) на даний час позбавляє [PERSON] можливості оформити спадщину на відповідну земельну частку (пай) у нотаріуса. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач є спадкоємицею майна, усіх прав та обов`язків померлої своєї матері за законом першої черги, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів набула право на вищезазначену спадщину, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved