Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття майна з-під арешту. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 289902273 від 13.12.2021 року на все його майно накладено арешт на підставі постанови АА905298 19.04.2004 року виданої Управлінням юстиції Баглійського району. Майно на яке накладено арешт складається з квартири [ADDRESS] та легкового автомобіля HYUNDAI ACCENT державний номерний знак [NUMBER] . 06.05.2021 року державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське 06.05.2021 року виконавче провадження № 65341591 ухвалена постанова щодо стягнення з нього суми боргу в сумі 35588,74 грн. згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-281150-55 виданої стягувачем, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області. 13.12.2021 року ним в повному обсязі виконана вимога щодо сплати на рахунок ГУ ДПС Дніпропетровської області суми боргу в розмірі 37788,80 грн.. На підставі листів відповідача № 4/13.16-34/26651 та № 08/17.16-34/41828 від 11.10.2021 року йому було повідомлено, що дійсно існує постанова № АА 905298 від 19.04.2004 року, реєстраційний номер обтяження 4858239, але в період винесення постанови про арешт майна державною виконавчою службою у Баглійському районі м.Дніпродзержинська не діяв Єдиний державний реєстр виконавчих документів, тому здійснити пошук інформації на паперових носіях не можливо, т.я. строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки від дати відмови у відкритті виконавчого провадження або дати завершення виконавчого провадження. Вимога щодо сплати боргу третій особі ним виконана в повному обсязі, але існування арешту не дає йому можливості розпорядитися належним йому на праві власності майном на свій розсуд. Зараз має бажання подарувати належну їй квартиру своїй доньці. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просили прийняти на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки №289902273 від 13.12.2021 року накладено арешт на все майно [PERSON] на підставі постанови АА905298 від 19.04.2004 року виданої Управлінням юстиції Баглійського району. Майно на яке накладено арешт складається з квартири [ADDRESS] та легкового автомобіля HYUNDAI ACCENT державний номерний знак [NUMBER] . 06.05.2021 року державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське, виконавче провадження № 65341591, винесено постанову, щодо стягнення з [PERSON] суми боргу в сумі 35 588,74 грн. згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-281150-55 виданої Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області. Згідно копії квитанції від 13.12.2021 року [PERSON] в повному обсязі виконана вимога щодо сплати на рахунок ГУ ДПС Дніпропетровської області суми боргу в розмірі 37 788,80 грн.. Цей факт також підтверджено письмовими поясненнями, які були надані ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Відповідно до п.9.9 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Згідно ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, необхідно покласти на позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved