Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.12.2008 року. Мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. З січня 2021 року вона та відповідач фактично не проживають однією сім`єю в розумінні цього поняття і спільного господарства не ведуть. Підставою розпаду їхньої сім`ї стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, безпідставно ревнує її до інших чоловіків. Крім того, останній систематично вчиняє насильство в сім`ї у відношенні неї, з приводу чого він був двічі визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення домашнього насильства) і на нього накладені адміністративні стягнення у виді штрафу. Тобто відповідач не поважаючи її як свою дружину, порушує тим самим ч.1 ст.55 СК України, відповідно до якої чоловік зобов`язаний піклуватися про побудову сімейних відносин з дружиною на почуттях взаємної любові та поваги. На підставі стосунків, які склалися у неї з відповідачем, вона втратила до нього почуття любові та поваги, яке було у неї на час укладення шлюбу, вважає, що шлюб з відповідачем фактично розпався та формальне збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересах їх дітей, оскільки вона не має наміру бути в зареєстрованому шлюбі з особою, з якою вона не має наміру проживати спільно у подальшому. Таким чином збереження шлюбу між ними не можливе. Їхні діти, після розірвання шлюбу будуть проживати з нею, а вона не буде перешкоджати відповідачу виховувати дітей та спілкуватися з ними. Після розірвання шлюбу вона буде самостійно утримувати дітей, оскільки не потребує від відповідача допомоги на їх утримання, тому вважає питання утримання дітей вирішеним. Спору про поділ майна, яке є їхньою спільною сумісною власністю з відповідачем, на цей час у них немає. Сторони фізично здорові і не потребують майнової допомоги на своє утримання після розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб, судові витрати у вигляді сплаченого нею судового збору, покласти на неї. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25.11.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі, згідно з якими позивачка позов підтримала та просить задовольнити, відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2008 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] . (а.с.4) Факт наявності у сторін малолітніх дітей підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, згідно яких [PERSON] народився [INFO] та [PERSON] народилася [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-6). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19.12.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак сторони протягом тривалого часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна на даний час відсутній, питання місця проживання та утримання малолітніх дітей вирішено, відповідач позов визнав, що не суперечить обставинам справи та закону і дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] », згідно її заяви. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок позивачки, згідно її заяви. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 114 СК України і

Outcome: approved