Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 серпня 2021 року звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1-3). В обґрунтування позовних вимог вказує, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 19.04.2008 року, що підтверджується актовим записом № 163, що внесений Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 2). Від шлюбу сторони малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 23). Як вказує позивач, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні характери та погляди на сімейне життя і це призвело до фактичного припинення сімейних стосунків. В сім`ї відсутня повага та взаєморозуміння. Родина фактично розпалася, сторони, як одна сім`я не проживають вже на протязі тривалого часу, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть з січня 2021 року. Додатково зазначила, що син проживає разом з нею. Заперечення відповідача з приводу місяця проживання дитини з матір`ю відсутні. Позивач вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше життя позивача із відповідачем, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхнього сина. Протоколом автоматизованого розподілу справу було передано в моє провадження (а.с. 11). Ухвалою від 18 серпня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків (а.с. 16). 26 жовтня 2021 року недоліки було усунуто (а.с. 18-23). Ухвалою суду від 15 листопада 2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання на 17 січня 2022 року о 10 год. 30 хв. (а.с. 24). 17 січня 2022 року відповідач подав до суду заяву в якій прохає розглянути справу без його участі, зазначив, що позов він підтримує та прохає його задовольнити (а.с. 28). 17 січня 2022 року представник позивача адвокат - Соколенко Т.О. подав до суду заяву в якій прохає розглянути справу без їх участі, зазначив, що позов підтримують та прохають його задовольнити (а.с. 29-30). Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що сторони 19.04.2008 року, уклали шлюбу у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 163 (а.с. 3). Від шлюбу сторони малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 23). Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Крім того з матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення даного рішення між сторонами відсутній спір щодо поділу майна подружжя. Положенням ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд, перевіривши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу понесений ним судовий збір у розмірі 908 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved