Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратило право на користування житловим приміщенням. Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що є користувачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру в порядку обміну житлової площі №006146 від 23.11.1990 року. У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка, яка не є власником квартири, не мешкає у квартирі з 2014 року, ніякого особистого майна відповідачки у квартирі немає, комунальні послуги не сплачує. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялась своєчасно, шляхом направлення судових повісток, клопотань про відкладення розгляду даної справи суду не направляла. Третя особа у судове засідання не з`явилась за невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Враховуючи, що відповідно до положень ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст.280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст.281 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.01.2022 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що згідно ордеру, виданого Бюро по обміну житлових приміщень Виконавчого комітету Жданівської міської ради депутатів трудящих, №006146 від 23.11.1990 року, квартира [ADDRESS] , надана [PERSON] з правом вселення в порядку обміну. Відповідно до інформації №143-99.02-00254 від 09.11.2021 року, наданої відділом аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідачка зареєстрована за вказаною адресою з 23.12.2003 року і по теперішній час. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] відсутні. Свідки [PERSON] , [PERSON] у письмових поясненнях вказали, що доводяться позивачу сусідами, та підтвердили, що [PERSON] не мешкає з 2014 року в квартирі [ADDRESS] , особистих речей її в квартирі немає, ремонтні роботи протягом 2014 року по теперішній час не проводила. Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідачка перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні. Оскільки відповідачка в зазначеній квартирі не проживає понад 7 років, за відсутності будь-яких домовленостей із представником власника та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обов`язків щодо утримання квартири не несе, вона втратила право користування жилою площею в даній квартирі та в порядку ст.405 ч.2 ЦК України підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved