Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

У липні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлової квартири за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач є власником 1/2 частки квартири за адресою [ADDRESS]. Інша 1/2 частина даної квартири належала його батьку - [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач [PERSON] являється особою, яка вважала, що має право на майно належне його померлому батьку. У 2012 році [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до позивача про визнання права власності на спадкове майно (квартиру по [ADDRESS] ) та усунення перешкод у користуванні спадковим майном. В свою чергу позивач подав зустрічний позов до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. 22 жовтня 2012 року Кіровський районний суд м. Кіровограда ухвалив рішення, яким повністю відмовив [PERSON] у задоволені позову, та задовольнив зустрічний позов [PERSON] , визнав заповіт, складений померлим [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] , посвідчений секретарем виконавчого комітету Созонівської сільської ради Кіровоградського району Крикуненко С.М., зареєстрований в реєстрі за № 53 недійсним. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25 липня 2013 року апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено та залишено без змін рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2012 року. При цьому, у зв`язку з тим, що [PERSON] за час розгляду даної справи судом зареєструвала право власності на 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS] , яка являлася предметом спору, він був вимушений звернутись до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача про визнання особи недієздатною на момент реєстрації шлюбу та складання заповіту, визнання шлюбу недійсним, визнання заповіту недійсним, скасування державної реєстрації. 7 лютого 2014 року Кіровський районний суд м. Кіровограда ухвалив рішення, яким повністю задовольнив подану ним позовну заяву до [PERSON] , а саме: визнав заповіт, складений батьком [PERSON] , 04 грудня 2009 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Крикуненко С.М. зареєстрованому у реєстрі за № 53 недійсним, визнав шлюб зареєстрований між батьком [PERSON] та [PERSON] Созонівською сільською радою 22 червня 2009 року недійсним та скасував державну реєстрацію права власності на 1/2 частку житлової квартири [ADDRESS] за [PERSON] . При цьому, за час коли тривав судовий розгляд по справі [PERSON] звернулася з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 липня 2013 р., яку було частково задоволено та повернуто справу на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції. Вказано, що суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі до вирішення Кіровським районним судом м. Кіровограда справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи недієздатною на момент реєстрації шлюбу та складання заповіту, визнання шлюбу недійсним, визнання заповіту недійсним, скасування державної реєстрації та 04 лютого 2014 року ухвалив рішення, яким апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2012 року задовольнив частково, визнав за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частинну квартири [ADDRESS] , зобов`язав [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні зазначеною часткою у вказаній квартирі. При цьому, в обґрунтування даного рішення апеляційний суд зазначив, що [PERSON] навіть у випадку визнання заповіту недійсним являється - як дружина померлого, спадкоємницею першої черги за законом, при цьому, у зв`язку з тим, що мати померлого - [PERSON] , відмовилась від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] то остання має право на 1/3 частину у спірній квартирі. 16 квітня 2014 року апеляційний суд Кіровоградської області частково задовольнив скаргу [PERSON] на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2014 року, а саме скасував рішення Кіровського районного суду від 07 лютого 2014 року в частині визнання заповіту недійсним, у зв`язку з тим, що він вже був визнаний недійсним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2012 року, в іншій частині залишив рішення без змін. Вважає, що судами було встановлено що [PERSON] фактично не є дружиною його покійного батька - [PERSON] та не являється спадкоємницею першої черги за законом після його смерті. У 2019 році позивач вирішив зареєструвати право власності на належну йому житлову квартиру за адресою [ADDRESS] та від державного реєстратора дізнався, що [PERSON] 02 червня 2014 року зареєструвала за собою право власності на 1/3 частину квартири. Зазначено, що дана реєстрації права власності за відповідачем порушує його право власності на належне йому майно, а саме житлову квартиру, отже, за таких обставин він був вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Вказано, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було визнано недійсним, відповідач не являється спадкоємницею першої черги за законом та не має обов`язкової частки у спадщині в силу вимог ст. 1241 ЦК України. [PERSON] не є спадкоємницею за законом, а тому мати батька не мала права відмовитись від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] [PERSON] незаконно зареєструвала право власності на 1/3 частини належної йому квартири, так як згідно вимог діючого законодавства вона не є спадкоємницею за законом після смерті його батька. Вважає, що являється таким, що прийняв спадщину після смерті батька - [PERSON] , так як був зареєстрований разом з батьком на час його смерті і фактично вступив у володіння спадковим майном. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 10 листопада 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що позовна заява [PERSON] не ґрунтується на законі, а тому задоволенню підлягає лише частково - у розмірі 1/6 частки квартири. В іншій частині позову необхідно відмовити із наступних підстав. Як вказав у своїй позовній заяві [PERSON] , що відповідає дійсності, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2012 року в частині відмови у визнанні права власності на спадкове майно та усунення перешкод в користуванні спадковим майном - скасоване і позов в цій частині рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2014 року у справі № 22-ц/781/180/14, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні зазначеною часткою у вказаній квартирі. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Як видно із рішення суду апеляційної інстанції від 04 лютого 2014 року спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] є 1/2 частина спірної квартири. Спадкоємці першої черги були [PERSON] , мати померлого [PERSON] і син [PERSON] , яким належали по 1/6 частки квартири. Оскільки, мати померлого [PERSON] . [PERSON] реалізуючи право, надане ст. 1274 ЦК України відмовилася від своєї 1/6 частки у спадщині на користь [PERSON] , а тому частка [PERSON] у спірній квартирі складає 1/3 частини (1/6 + 1/6 = 1/3 частки) квартири. У розгляді справи судом апеляційної інстанції приймав участь [PERSON] і його представник. Про зміст рішення суду апеляційної інстанції від 04 лютого 2014 р. [PERSON] було відомо з часу проголошення судового рішення. Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2014 р. у справі № 22-ц/781/180/14 вступило в законну силу. Судових рішень про визнання недійсною відмову [PERSON] від своєї 1/6 частки спадкового майна на користь [PERSON] , скасування або зміну зазначеного рішення суду апеляційної інстанції від 04 лютого 2014 року також не було. За таких обставин рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2014 року у справі № 22-ц/781/180/14 про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яке вступило в законну силу є дійсним. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 33458545 від 11 лютого 2015 р. [PERSON] є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Вказано, що як вбачається із тексту позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлової квартири за адресою [ADDRESS] , у справі № 404/3943/20 фактично позивач [PERSON] ставить під сумнів рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2014 року № провадження 22-ц/781/180/14 колегії суддів судової палати в цивільних справах у складі головуючого судді Дуковського О.Л., суддів Дьомич Л.М., Єгорової С.М., яке вступило в законну силу з моменту проголошення, та яким апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2012 року у справі № 2-3991/2011, під головуванням судді Іванової Н.Ю., в частині відмови у визнанні права власності на спадкове майно та усунення перешкод в користуванні спадковим майном скасоване і позов в цій частині задоволений частково. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні зазначеною часткою у вказаній квартирі. ЇЇ свекруха [PERSON] померла. Про те, що у [PERSON] немає достатніх доказів для визнання за ним право на спадкове майно - 1/2 частину квартири свідчать надані суду позивачем відповідь на його запит від приватного нотаріуса Нестеренко С.А. від 01 лютого 2013 р. за № 15/02-17 та відповідь приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Ковальової О.О. на заяву [PERSON] від 28 вересня 2020 р., оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 05 лютого 2015 року проведено запис номер запису про право власності: 8687909, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 571525435101, на 1/3 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] . Про це також свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 33458545 від 11 лютого 2015 р., за яким [PERSON] є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2014 року провадження № 22-ц/781/180/14, яке вступило в законну силу і не скасоване Верховним Судом України. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 лютого 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, яке складається з 1/2 частини вищевказаної квартири. 22 червня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 04 грудня 2009 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядився своїм майном на користь дружини [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2012 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та усунення перешкод в користуванні спадковим майном відмовлено у повному обсязі. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним задоволено. Заповіт, складений [PERSON] 04 грудня 2009 року на користь [PERSON] , посвідчений секретарем виконавчого комітету Созонівської сільської ради Кіровоградського району Крикуненко С.М., зареєстрований у реєстрі за №53, визнано недійсним. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 29 січня 2013 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2012 року скасовано. Ухвалено нове рішення. Позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/2 частку квартири номер [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом надання [PERSON] доступу до квартири номер [ADDRESS] . В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним заповіту вчиненого [PERSON] відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 12 червня 2013 року, рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29 січня 2013 року та окрему ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 29 січня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 25 липня 2013 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2012 року залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу від 13 листопада 2013 року ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 липня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2014 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2012 року в частині визнання права власності на спадкове майно та усунення перешкод в користуванні спадковим майном скасоване і позов в цій частині задоволено частково. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні зазначеною частиною у вказаній квартирі. В іншій частині рішення залишено без змін. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання особи недієздатною на момент реєстрації шлюбу та складення заповіту, визнання шлюбу недійсним, визнання заповіту недійсним, скасування державної реєстрації прав в власності на 1/2 частину житлової квартири [ADDRESS] задоволено в повному обсязі. Визнано [PERSON] , [INFO] недієздатним на час реєстрації Созонівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області 22 червня 2009 року шлюбу з [PERSON] та на час складання заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Созонівської сільської ради 04 грудня 2009 року. Визнано заповіт, складений [PERSON] , 04 грудня 2009 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Крикуненко С.М., зареєстрованому у реєстрі за № 53 недійсним. Визнано шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , Созонівською сільською радою 22 червня 2009 року недійсним. Скасовано державну реєстрацію права власності на 1/2 частку житлової квартири [ADDRESS] за [PERSON] . Вирішено питання розподілу судових витрат. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2014 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2014 року скасовано в частині визнання недійсним заповіту складеного [PERSON] 04 грудня 2009 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Созонівської сільської ради Кіровоградського району та області Крикуненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за №53 і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В решті рішення суду залишено без змін. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] - 1/3 частина та [PERSON] - 1/2 частина. Таким чином, на момент пред`явлення даного позову до суду, власником 1/2 частини квартири є позивач, власником 1/3 частини - відповідач. Встановлені у справі обставини свідчать про те, що позивач обізнаний відносно того, що квартира на підставі спільної часткової власності належить також і відповідачу [PERSON] на підставі рішення суду, серія та номер: 22-ц/781/180/14, від 04 лютого 2014 року апеляційного суду Кіровоградської області. Незважаючи на вказане, позивач пред`явив до вказаної особи позовні вимоги про визнання за ним права власності на 1/2 частину житлової квартири в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Спадкове майно після смерті [PERSON] складалось з 1/2 частини вказаної квартири. Відповідачу [PERSON] належить 1/3 частина квартири. Тому, позивач має право в порядку спадкування за законом на 1/6 частину вказаної квартири. Стаття 1297 ЦК України передбачає обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З аналізу статей 13, 15, 16 Цивільного кодексу України слідує, що право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено перелік способів захисту цивільних прав, які мають універсальний характер та можуть застосовуватися до всіх чи більшості суб`єктивних прав. Разом з тим, законодавцем передбачено, що такий перелік не є вичерпним та надано право суду захистити цивільне право або інтерес особи іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частина 3 статті 16). Особа, законне право або інтерес якої порушено, може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту. Якщо спеціальні норми права визначають конкретні заходи з урахуванням специфіки порушеного права та характеру правопорушення, особа вправі скористатися такими способами захисту. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed