Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд: визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-3125/14-16-СГ від 20.04.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду без зміни цільового призначення громадянину [PERSON] »; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 13,0000 га (кадастровим номером 7124981000:01:001:0297), укладений між громадянином [PERSON] та Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області; визнати неправомірним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте держаним реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Починок Ю.В. за індексними номером 29569448 від 12.05.2016 року; визнати незаконними накази Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 16.08.2017р. за №23-6886/14-17-СГ, №23-6880/14-17-СГ, №23-6883/14-17-СГ, №23-6884/14-17-СГ, №23-6882/14-17-СГ, №23-6870/14-17-СГ, №23-6868/14-17-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення громадянинам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідно; скасувати у Державному земельному кадастрі відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами 7124981000:01:001:0300,7124981000:01:001:0301,7124981000:01:001:0302,7124981000:01:001:0303,7124981000:01:001:0304,7124981000:01:001:0305,7124981000:01:001:0306; зобов`язати Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Заєць М.І. здійснити записи у Поземельній книзі про скасування кадастрових номерів 7124981000:01:001:0300, 7124981000:01:001:0301,7124981000:01:001:0302,7124981000:01:001:0303,7124981000:01:001:0304,7124981000:01:001:0305,7124981000:01:001:0306; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті держаним реєстратором Першої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Починок Ю.В. з індексними номерами 36945966, 36945794, 36945840, 36946031, 36945878 від 06.09.2017 року, та 38039660 від 09.11.2017 року, 45079202 від 16.01.2019 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу №1-3292 від 09.11.2017 року щодо земельної ділянки площею 1,8571га з кадастровим номером 7124981000:01:001:0303, укладеним між [PERSON] та [PERSON] ; визнати недійсним договір купівлі-продажу №1-75 від 16.01.2019 року щодо земельної ділянки площею 1,8571га з кадастровим номером 7124981000:01:001:0305, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повернути відповідні земельні ділянки площею 1,8571 га з кадастровими номерами7124981000:01:001:0300, 7124981000:01:001:0301, 7124981000:01:001:0302, 7124981000:01:001:0303,7124981000:01:001:0304, 7124981000:01:001:0305,7124981000:01:001:0306 до державної власності. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення порядку надання в оренду [PERSON] земельної ділянки площею 13га, оскільки наказ ГУ Держгеокадастру у Черкаській області №23-3125/14-16-СГ від 20.04.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду без зміни цільового призначення громадянину [PERSON] » прийнято без наявності позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації, який вданому випадку має бути обов`язково у зв`язку з тим, що відповідна земельна ділянка відноситься до особливо цінних земель. Позивач стверджує, що зазначені дії призвели до неправомірного позбавлення його можливості набути право оренди на відповідну земельну ділянку, а також до неправомірного передання в подальшому у власність фізичних осіб земель державної власності. ГУ Держгеокадастру у Черкаській області надало відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що під час вирішення питань про виділення в оренду [PERSON] спірної земельної ділянки, а також про поділ такої земельної ділянки на сім рівних частин та їх безоплатну приватизацію громадянами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з боку ГУ Держгеокадастру у Черкаській області були відсутні будь-які протиправні дії, оскільки всі процедури здійснювались у відповідності із законом на підставі належним чином оформлених проектів землеустрою, які пройшли погодження на відповідність нормам законодавства. Позивач в судове засідання не з`явився, але до суду подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились і про причини неявки не повідомили, але були повідомлені належним чином, внаслідок чого судом прийнято рішення провести розгляд справи у відсутність таких учасників. Дослідивши надані учасниками справи письмові документи та оцінивши зазначені докази у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Наказом ГУ Держземагентства у Черкаські області від 20.04.2016р. №23-3125/14-16СГ надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду, розташованої в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, орієнтованим розміром 13,0000га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства. Відповідний дозвіл надано на підставі заяви [PERSON] від 07.04.2016р. На підставі зазначеного наказу ТОВ «Черкаський земельно-кадастровий центр» було розроблено відповідний проект землеустрою, на підставі якого 20.04.2016р. до Державного земельного кадастру внесено відомості про таку земельну ділянку із присвоєнням останній кадастрового номеру 7124981000:01:001:0289. На підставі укладеного договору на виконання робіт із землеустрою [PERSON] було замовлено в ТОВ «Укр-Зем-Ресурс» виготовлення проекту із землеутрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 13 га для ведення городництва розташованої в адмінмежах Білозірської сілької ради. Після виготовлення вказаного проекту [PERSON] дізнався що саме ця земельна ділянка передана [PERSON] для ведення фермерського господарства. Наказом ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 20.04.2016р. №23-3125/14/16-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13,0000га в оренду [PERSON] та надано останньому в оренду земельну ділянку площею 13,0000га строком на 7 років, в тому числі рілля площею 13,0000га (кадастровий номер 7124981000:01:006:0297) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення фермерського господарства. На підставі зазначеного наказу між ГУ Держгеокадастру у Черкаській області та [PERSON] 20.04.2016р. був укладений відповідний договір оренди землі з подальшою державною реєстрацією такого договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійсненою державним реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 29569448 від 12.05.2016р.). В подальшому земельна ділянка площею 13,0000 га з кадастровим номером 7124981000:01:006:0297 була поділена на 7 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею одна 1,8574 га, інші 6 по 18571 га на користь визначеного переліку фізичних осіб, в тому числі і [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В подальшому відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були розроблені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 1,8574 га з кадастровим номерам 7124981000:01:001:0300, та площею 1,8571 га з кадастровими номерпми 7124981000:01:001:0301,7124981000:01:001:0302,7124981000:01:001:0303,7124981000:01:001:0304, 7124981000:01:001:0305, 7124981000:01:001:0306, утворених шляхом поділу земельної ділянки площею 13,0000га з кадастровим номером 7124981000:01:001:0297. 16.08.2017р. ГУ Держгеокадастру у Черкаській області було прийнято накази, якими затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 1,8574 та 6 ділянок площею 1,8571 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області та надані відповідні земельні ділянки у власність відповідачам (наказ №23-6886/14-17-СГ про надання у власність [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:001:0300; наказ №23-6880/14-17-СГ про надання у власність [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:001:0301; наказ №23-6883/14-17-СГ про надання у власність [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:001:0302; наказ №23-6884/14-17-СГ про надання у власність [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:001:0303, наказ №23-6882/14-17-СГ про надання у власність [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:001:0304, наказ №23-6870/14-17-СГ про надання у власність [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:001:0305, наказ №23-6868/14-17-СГ про надання у власність [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:001:0306). 04.09.2017р. державним реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Починок Ю.В. здійснено державну реєстрацію прав власності відповідачів. 09.11.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 7124981000:01:001:0303), на підставі якого [PERSON] набула права власності на таку земельну ділянку. Того ж дня державним реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Починок Ю.В. здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] на таку земельну ділянку (індексний номер 38039660), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 16.01.2019 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 7124981000:01:001:0305), на підставі якого [PERSON] набула права власності на таку земельну ділянку. Того ж дня державним реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Починок Ю.В. здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] на таку земельну ділянку (індексний номер 45079202), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За таких обставин позивач вважає, що ГУ Держгеокадастру у Черкаській області неправомірно передало в оренду [PERSON] земельну ділянку площею 13,0000га з кадастровим номером 7124981000:01:001:0297 (далі спірна земельна ділянка), а наявність у відповідача [PERSON] неправомірного права користування такою земельної ділянкою обумовило неправомірний її поділ на сім окремих частин, що в подальшому призвело до неправомірного вибуття із державної власності на користь фізичних осіб особливо цінних земель всупереч визначеному законом порядку. Отже позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, оскільки вважає, що внаслідок таких подій було порушено його право на отримання такої земельної ділянки в оренду. Оцінюючи обставини спірних правовідносин та визначаючи правовий шлях вирішення спору між сторонами суд виходить з наступного. Згідно зі\~статтею 14 Конституції України\~земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовано земельні відносини є\~Земельний кодекс України. Згідно з абз. 1 ч.1, ч. 2\~ст. 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч.1\~ст. 93 ЗК України). За змістом абз. 1-6 ч.1\~ст. 123 ЗК України\~надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до\~Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Стаття 123 Земельного кодексу України\~врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно з законом земельні торги не проводяться. Так, відповідно до ч.ч.4,6,10\~ст.123 Земельного кодексу України\~(в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому\~статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Відповідно до ч.1\~ст. 134 Земельного кодексу України\~(у редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного наказу) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Приписами абз. 16 ч.2\~ст. 134 Земельного кодексу України\~(в редакції, що діяла на момент надання дозволів на розробку проектів землеустрою) було визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок, зокрема для ведення фермерського господарства, сінокосіння і випасання худоби, городництва. Водночас, ч.2\~ст. 134 Земельного кодексу України\~(у редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного наказу) не передбачала обмеження щодо продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства державної чи комунальної власності або права на них, вказані обмеження стосувалися виключно випадків передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. За змістом п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» 18 лютого 2016 №1012-VIII, фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених положеннями частини другої\~статті 134 Земельного кодексу України, що виключаються цим Законом. Разом з тим, здійснюючи аналіз\~статті 134 Земельного кодексу України, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц зазначила, що неконкурентне надання землі у користування за наявності двох або більше бажаючих не відповідає принципам справедливості, розумності, добросовісності. Зокрема, не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Крім того, такий підхід стимулює використання інсайдерської інформації, що є одним із проявів корупції, а тому є неприпустимим. Тим більше не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій тим не менше надано перевагу. Такий підхід може створювати підґрунтя для розвитку корупції. Тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що частину другу\~статті 134 ЗК України\~у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, слід розуміти таким чином, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) права на земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства за наявності лише одного бажаючого. Якщо ж бажаючих два чи більше, підлягали застосуванню загальні правила\~статті 135 ЗК України\~про проведення земельних торгів у формі аукціону, за результатами яких укладається відповідний договір. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-3125/14-16-СГ від 20 квітня 2016 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13,0000 гектарів та надано [PERSON] в оренду земельну ділянку площею 13,000 гектарів строком на 7 років (кадастровий номер 7124981000:01:001:0297) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення фермерського господарства, і як наслідок 20 квітня 2016 року між сторонами було підписано договір оренди землі. Державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 7124981000:01:001:0297 за [PERSON] було здійснено 12 травня 2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, передача Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області у користування [PERSON] спірної земельної ділянки без проведення земельних торгів свідчить про неправомірність укладеного договору оренди землі, разом з тим, правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Згідно з ч.ч. 1,2\~ст. 228 ЦК України\~правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Оскільки оспорюваний договір оренди землі від 20 квітня 2016 року було укладено без дотримання конкурентних засад, тому такий договір спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою державної власності, відтак відповідно до ч.ч. 1,2\~ст. 228 ЦК України\~є нікчемним. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04 червня 2019 року по справі №916/3156/17. Беручи до уваги те, що договірні правовідносини виникають з моменту укладення сторонами договору оренди, що не пов`язано з моментом видання наказу про передачу в оренду земельної ділянки, тому такий наказ не є правовстановлюючим документом, а вимога про визнання його незаконним не відповідає належному способу захисту. З огляду на викладене, позовна вимога про визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-3125/14-16-СГ від 20 квітня 2016 року не підлягає до задоволення. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №59182407 від 17 травня 2016 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29568249 від 12 травня 2016 року нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. було здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки 7124981000:01:001:0297 за [PERSON] . Беручи до уваги те, що було здійснено поділ земельної ділянки кадастровий номер 7124981000:01:001:0297 на 7 земельних ділянок (7124981000:01:001:0300,7124981000:01:001:0301,7124981000:01:001:0302,7124981000:01:001:030, 7124981000:01:001:0304, 7124981000:01:001:0305, 7124981000:01:001:0306), водночас, право оренди земельної ділянки за [PERSON] було припинено внаслідок набуття права власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на вищезазначені поділені земельні ділянки, тому позовна вимога про визнання неправомірним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором Починок Ю.В. за індексним номером 29569448 від 12 травня 2016 року не підлягає до задоволення. Як встановлено судом між [PERSON] , [PERSON] та Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області виникли правовідносини, які були спрямовані на набуття вказаними громадянами права користування земельною ділянкою на умовах оренди. Разом з тим, правовідносини, що виникли між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області стосувалися права власності на земельні ділянки, що юридично є різними, оскільки складові права власності є ширшими як і зовсім різними є підстави для набуття таких прав. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл здійснити певні дії на землі, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати земельну ділянку, яку особа бажає отримати в оренду в майбутньому. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надання позивачу згоди на розроблення технічної документації не свідчить про надання йому цієї земельної ділянки в користування, тому оспорюванні позивачем накази Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-6886/14-17-СГ, №23-6880/14-17-СГ, №23-6883/14-17-СГ, №23-6884/14-17-СГ, №23-6882/14-17-СГ, №23-6870/14-17-СГ, №23-6868/14-17-СГ від 16 серпня 2017 року не можуть порушувати його права які не були ним набуті. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України, частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. З огляду на викладене, не підлягає до задоволення позов в частині визнання незаконними наказів Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-6886/14-17-СГ, №23-6880/14-17-СГ, №23-6883/14-17-СГ, №23-6884/14-17-СГ, №23-6882/14-17-СГ, №23-6870/14-17-СГ, №23-6868/14-17-СГ від 16 серпня 2017 року. Інші, заявлені позивачем позовні вимоги є похідними від вимоги про визнання незаконними наказів про передачу у власність відповідачам земельних ділянок, тому такі вимоги також задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed