Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору реєстраційної служби Самбірського МУЮ у Львівській області, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та вирішення побутових проблем, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, відтак відповідач у 2018 році забравши свої особисті речі перейшов проживати до своїх батьків; від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , котра на даний час є неповнолітньою; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин більше трьох років, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити та наполягала на цьому, оскільки на її переконання примирення неможливе, так як чоловік одразу після народження дитини покинув сім`ю і не цікавиться їх життям. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив проти задоволення позову. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору реєстраційної служби Самбірського МУЮ у Львівській області; від цього шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] ; спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть останніх три роки. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що вона із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя. З`ясувавши обставини справи під час судового розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом більше трьох років. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх малолітньої дитини. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню. Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема слід присудити стягнути з відповідача в користь позивача половину суми сплаченого судового збору.

Outcome: approved