Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказуючи, що [INFO] померла його двоюрідна бабуся [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Інша 1/2 частка вказаної квартири належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2021, виданого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градовою В.Г. За життя [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] , але остання померла [INFO] . Окрім заявника є інші спадкоємці, а саме його тітка [PERSON] , але вона до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталась та звертатись не планує. На час відкриття спадщини заявник проживав разом з померлою, але без реєстрації місяця проживання за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що заявник на день смерті [PERSON] проживав з нею однією сім`єю, то відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. 14.05.2021 він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , внаслідок чого було заведено спадкову справу №32/2021, але йому було роз`яснено, що для належного оформлення спадкових прав необхідно в судовому порядку підтвердити факт проживання разом зі спадкодавцем. Просив встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом з [PERSON] , [INFO] на день її смерті [INFO] , тобто на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні представник заявника адвокат Соботюк В.А. заяву про встановлення факту підтримав. Пояснив суду, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно, для оформлення спадщини в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Бердянського районного нотаріального відділу Запорізької області Градова В.Г., [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд заяви в їх відсутності. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.09.2003, виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] . Відповідно до заповіту від 23.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градовою В.Г., реєстраційний номер 1111, [PERSON] , [INFO] , заповіла [PERSON] , [INFO] , належну їй на праві власності частку квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 04 листопада 2020 року, виданого Бердянським міськрайонним відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] померла [PERSON] , про що складено актовий запис № 1850. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.07.1995, виданого Вячеславською сільської радою Приморського району Запорізької області [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 23 лютого 2021 року, виданого Бердянським міськрайонним відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] померла [INFO] , про що складено актовий запис № 382. 14.05.2021 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градової В.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] посилаючись на ст. 1264 ЦК України Постановою приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Градової В.Г. від 28.12.2021 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. за законом на майно, яке належить померлій [PERSON] , оскільки заявником не надано доказів на підтвердження родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи наведене, саме на заявника покладений обов`язок доказування факту спільного проживання належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами, що узгоджується з вимогами ст. 318 ЦПК України. Верховний Суд у своїй постанові від 23.12.2019 (справа № 303/1816/17) зауважив, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Одночасно факт спільного проживання зі спадкодавцем, передбачає сумісний побут та ведення спільного господарства. Таким чином, для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суду необхідно встановити, зокрема, місце проживання спадкодавця на день його смерті; чи було для спадкодавця це місце постійним або переважним місцем його проживання (ст. 29 ЦК України) або тимчасовим; чи проживав спадкоємець разом із спадкодавцем до його смерті; характер та період проживання спадкоємця із спадкодавцем. На підтвердження факту постійного проживання заявником надано довідку керуючого ОСББ «Квітка 64» [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з жовтня 2014 року. Разом з ним проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Суд вважає, що вказана довідка не може підтверджувати факт постійного проживання спадкодавця з заявником виходячи з наступного. Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна Так, ст.ст. 16,18 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» закріплює права та обов`язки ОСББ і не наділяє об`єднання правом або обов`язком на надання довідок на підтвердження спільного проживання осіб. Видача довідки про склад сім`ї, спільне проживання певних осіб є наданням адміністративних послуг, а ОСББ «Квітка 64» та її керуючий не є суб`єктом надання адміністративних послуг. Інших доказів факту постійного проживання спадкодавця з заявником суду не надано, клопотань про їх витребування не заявлялось. Крім того, для підтвердження прийняття спадщини в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, на що посилається [PERSON] при зверненні із заявою до суду, має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи за заповітом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту родинних відносин між ним та [PERSON] , що було би підставою для встановлення факту його постійного проживання як спадкоємця разом зі спадкодавцем. Слід також звернути увагу на ту обставину, що звертаючись до приватного нотаріуса із заявою від 22.02.2021 про прийняття спадщини [PERSON] зазначив, що приймає спадщину на підставі ст.164 ЦК України, але для прийняття спадщини в порядку ст. 1264 ЦК України визначальним є факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а не факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту його спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини слід відмовити.

Outcome: dismissed