Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, від дня подання позову і до закінчення навчання. В позовній заяві зазначила, що відповідач [PERSON] є її батьком. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 03.05.2012 шлюб між її матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] розірвано. До набуття повноліття батько не приймав добровільної участі у її утриманні, сплачував аліменти за рішенням суду. 06 листопада 2021 року їй виповнилося 18 років, тому всі виплати за рішенням суду припинилися. 30.07.2018 вона була зарахована на навчання до Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С. Макаренка, де буде навчатися до 30.06.2022, та в подальшому має намір продовжувати навчання до 30.06.2024, у зв`язку з чим потребує матеріальної підтримки від батька, оскільки на даний час її фактично утримує лише матір, тому просила стягнути аліменти з батька до закінчення навчання. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2021 року в даній справі відкрите спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. 23 грудня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позов визнає частково. До повноліття дочки він стабільно сплачував аліменти на її утримання, заборгованості не має. На даний час він не має постійного місця роботи. Його дружина також тимчасово не працює. В сім`ї виховуються двоє їх спільних неповнолітніх дітей та неповнолітня дочка дружини. Вони ведуть спільне господарство, за рахунок якого і проживають, і утримують дітей. З заявленим дочкою розміром сплати за винаймане житло в розмірі 2500 грн. на місяць не згоден, оскільки договору найму вона не надала. Витрати на правничу допомогу також не визнає, оскільки вони не підтверджені. Сплачувати аліменти він не заперечує, але, вважає, що заявлений розмір є завеликим. Згоден сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно. 10 січня 2022 року позивачкою [PERSON] подано відповідь на відзив, в якому вказано, що самостійного заробітку вона не має, розмір її стипендії становить 1000 грн., яких вистачає лише на кілька днів харчування. Запропонований відповідачем розмір аліментів в сумі 1000 грн. є меншим за гарантований законом мінімум розміру аліментів, що є недопустимим. Крім того, вказала, що батько має у власності земельну ділянку площею 1, 55 га, яку обробляє самостійно та має з цього дохід, а 18.09.2021 купив новий автомобіль 2021 року випуску, вартість якого становить біля 400 000 грн., тому вважає, що батько має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки адвокат Старікова Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові та у відповіді на відзив. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з викладених у відзиві підстав. Не заперечував проти стягнення аліментів в сумі 1000 грн. щомісячно. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] народилась [INFO] в с. Зибкове Онуфріївського району Кіровоградської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 9/. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 03.05.2012, яке не оскаржувалось і набрало законної сили 28.05.2012, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с. 8/. Після розірвання шлюбу дитина [PERSON] залишилась проживати з матір`ю, а батько сплачував аліменти на її користь на утримання дочки за рішенням суду в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до наданої суду довідки, згідно матеріалів виконавчого провадження, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.01.2021 відсутня. Довідкою № 542 від 02.11.2021 встановлено, що 30.07.2018 [PERSON] зарахована та з 01.09.2021 навчається у Кременчуцькому педагогічному коледжі імені А.С. Макаренка за рахунок коштів обласного бюджету та закінчує навчання у закладі вищої освіти 30.06.2022 /а.с. 10/. Позивачка несе значні витрати, пов`язані з учбовим процесом, на що коштів їй не вистачає, оскільки на даний час її фактично утримує лише матір. Відповідач [PERSON] 12 березня 2013 року уклав шлюб з [PERSON] , в якому вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Крім того, в сім`ї виховується дочка дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Сім`я має статус багатодітної. Згідно трудової книжки, виданої на ім`я [PERSON] , дружина відповідача з 01.07.2021 отримує допомогу по безробіттю. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відповідач [PERSON] за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2021 року доходів не має. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу положень частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач звернувся до суду із даним позовом. При цьому, ст. 199 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина), то саме на їх користь належить стягувати аліменти, а не на користь матері, оскільки дочка сторін досягла повноліття, наділена повною цивільно-правовою дієздатністю та не є дитиною в контексті ст. 6 СК України та на вказані правовідносини ст. 179 СК України не поширюється. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, а також, можливість надання утримання другим з батьків. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина, в тому числі яка продовжує навчання. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд знаходить істотною обставиною те, що відповідач є працездатним, обмежень до праці не має, а тому не позбавлений можливості забезпечити достатній життєвий рівень своєї дитини, яка здобуває освіту, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Доказів, які б спростовували висновки суду, сторони не надали. Разом з тим, суд не бере до уваги наданий позивачем договір оренди будинку від 01 вересня 2020, згідно якого розмір орендної плати становить 2500 грн. на місяць, оскільки у п. 1.1 договору зазначено, що орендодавець представляє орендареві в користування будинок строком на один рік, таким чином, термін дії договору сплив 01.09.2021, а з позовом до суду позивач звернулась лише 08 листопада 2021 року. Судом встановлено, що повнолітня дочка, яка є позивачем по справі, продовжує навчатись, форма навчання денна, у зв`язку з чим вона не має можливості самостійно заробляти собі на життя, стипендії та коштів матері їй не вистачає, враховуючи працездатний вік відповідача та сімейний стан останнього, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, рівність обов`язків батьків по утриманню дитини, те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, а також вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Такий розмір буде необхідним і достатнім для утримання дочки та не порушуватиме балансу інтересів обох сторін. Зазначені висновки узгоджуються із правовими позиціями, висловленими, зокрема у постановах Верховного Суду 06 жовтня 2021 року у справі № 310/1881/20 (провадження № 61-11448св21), від 27 лютого 2019 року у справі № 760/17457/16-ц (провадження № 61-34814св18) та від 04 грудня 2019 року у справі № 212/6120/18 (провадження № 61-16034св19). Враховуючи зазначений термін навчання в наданій позивачем довідці, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial