Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою обґрунтовуючи вимоги тим, що 29 жовтня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, або надає її в недостатньому розмірі. З наведених підстав просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 33 % від усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 12-13). Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні висловив позицію про визнання позову. Заслухавши доводи учасників процесу та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З наданих доказів позивачкою, на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог встановлено наступне. 29 жовтня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 29 жовтня 2011 року серії [NUMBER] , актовий запис №191 (а.с. 2). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4, 3). Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181, частини 1 статті 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведені норми закону та фактично встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, те, що він є працездатною особою, оскільки доказів протилежного суду не надано, вік дитини, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини на кожну дитину від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду є співмірним до потреб дітей та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи та позиції сторін. Відповідно до положень статті 141 та частини 1 статті 142 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 496,20 грн., що становить 50 % відсотків судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. На підставі статей 181, 182, 192 СК України та

Outcome: approved