Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

ТДВ СК «Альфа-Гарант» 17 червня 2021 року засобами поштового зв`язку звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в порядку регресу, який надійшов до суду 24 червня 2021 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 07 березня 2020 року у м. Дніпрі по вул. Робочій, біля е/о № 26, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Кіа, держномер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , транспортного засобу Тойота, держномер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , і транспортного засобу Деу, держномер [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Винним у вчиненні ДТП постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року визнано відповідача [PERSON] . У результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Кіа, держномер [NUMBER] , становить 145 833 гривні 25 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час настання ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант». 15 липня 2020 року позивачем сплачено потерпілій особі, власникові транспортного засобу Кіа, держномер [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 81 000 гривень. У позивача виникло право вимоги до [PERSON] , як до особи, яка завдала збитки. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 81 000 гривень 00 коп., судовий збір у розмірі 2 270 гривень 00 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень. У своїй заяві до суду позивач просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11 вересня 2019 року між позивачем і власником автомобіля Деу, держномер [NUMBER] , [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АО-0005920764 (а.с. 12), предметом якого є страхування транспортного засобу Деу, держномер [NUMBER] . 07 березня 2020 року о 18.30 годині у м. Дніпрі по вул. Робочій, біля е/о № 26, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Кіа, держномер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , транспортного засобу Тойота, держномер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , і транспортного засобу Деу, держномер [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року винним у скоєнні ДТП визнано відповідача та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень і позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки (а.с. 26-28). Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. 11 березня 2020 року власник транспортного засобу Кіа, держномер [NUMBER] , звернулася до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 14). Відповідно до висновку експертного дослідження № 7414 від 08 квітня 2020 року вартість збитків, заподіяних транспортному засобу Кіа, держномер [NUMBER] , становить 145 833 гривні 25 коп. (а.с. 29-48). Згідно з угодою про розмір страхового відшкодування (а.с. 49) та рахунком відповідно до угоди (а.с. 50) погоджена сума страхового відшкодування склала 81 000 гривень. Відповідно до страхового акту № ЦВ/20/2405 від 15 липня 2020 року (а.с. 51) та угоди про розмір страхового відшкодування від 08 липня 2020 року, 15 липня 2020 року власникові автомобіля Кіа, держномер [NUMBER] , платіжним дорученням № 10123 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 81 000 гривень (а.с. 52). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З урахуванням того, що позивачем на виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АО-0005920764 було виплачено страхове відшкодування, у страхової компанії виникло право вимоги до відповідача, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму страхового відшкодування у розмірі 81 000 гривень. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу заявником було надано копію витягу з договору про надання правової допомоги від 14 травня 2019 року (а.с. 53), завдання-доручення № 125 (а.с. 55), платіжне доручення від 30 квітня 2021 року про сплату послуг з правової допомоги у розмірі 11 000 гривень (а.с. 56), акт виконаних робіт від 17 червня 2021 року (а.с. 58), детальний розрахунок та опис робіт (а.с. 59-60), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Грідіна В.В. (а.с. 64), витяг з ЄДРЮО АБ «Грідін і партнери» (а.с. 61-62). За таких обставин, понесені позивачем судові витрати у справі у розмірі 6 000 гривень, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача на його користь. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 270 гривень 00 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути із [PERSON] на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант», становить 89 270 гривень (81 000 гривень 00 коп. + 6 000 гривень + 2 270 гривень 00 коп. = 89 270 гривень). На підставі викладеного,

Outcome: approved