Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.12.2012 між ним та Акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений кредитний договір у вигляді оформлення кредитної картки з та встановленим кредитним лімітом 20 600,00 грн. Кредитний договір було укладено шляхом підписання анкети № 006-12010-051212, оригінал якого зберігався у АТ «Дельта Банк». [PERSON] у позовній заяві зазначає, що з 2012 року користувався кредитною карткою та не мав заборгованості, банк не висував до нього жодних претензій починаючи з 2012 року та по теперішній час. В електронному додатку «Дія» позивач дізнався, що відносно нього відкрито ВП №66566964 від 18.08.2021 з примусового виконання виконавчого напису №199738 від 22 червня 2021 року приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованость, у розмірі 31 818,48 гривні. Однак з ТОВ «Фінпром Маркет» жодних відносин [PERSON] не мав, про існування ТОВ «Фінпром Маркет» дізнався з постанови приватного виконавця, та отриманого на запит копії виконавчого напису нотаріуса. Вважає, що виконавчий напис вчинено із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ніяких кредитних договорів з ТОВ «Фінпром Маркет» не укладалось, жодних вимог щодо наявності заборгованості перед даним кредитором позивач не отримував, на його адресу не надходили повідомлення чи вимоги про погашення заборгованості, нотаріус не повідомив його про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису. Вважає вчинення виконавчого напису таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки приватний нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та не мав повноважень на вчинення оспорюваного виконавчого напису, а отже нотаріальні дії вчинено з порушенням закону. Просить Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 22 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №199738, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором 006-12010-051212 від 05.12.2012 грошових коштів у сумі 31 818,48 гривень, таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 04 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третім особам письмові пояснення (заперечення) щодо позову. 03 листопада 2021 року ухвалою суду було частково задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінпром Маркет», треті особи - приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович; приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; зупинено стягнення та арешт коштів на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 22.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за номером 199738 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором 066-12010-051212 від 05.12.2012 грошових коштів в сумі 31818,48 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача - ТОВ "Фінпром Маркет" в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, однак направив суду заяву про визнання позовних вимог, в якій просить задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 50% від сплаченого за подання позову та заяви про забезпечення позову, в зв`язку з визнанням ними позову. Крім того, представником відповідача було подане клопотання про врегулювання спору за участі судді, яким запропоновано позивачу сплатити на їх користь заборгованість в розмірі 5 727,33,14 гривень у строк до 20 грудня 2021 року, а частина боргу в розмірі 26 091,15 гривень буде списана, заборгованість за кредитним договором та виконавчим написом вважатиметься такою, що погашена в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки. Про причини неявки суду не повідомляв. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський В.Ю. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки. Про причини неявки суду не повідомляв. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Беручи до уваги заяви позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом взято до уваги клопотання відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» про проведення врегулювання спору за участю судді, з яким одночасно ТОВ «Фінпром Маркет» подано заяву про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України. При цьому відповідач не зазначає про обов`язковість виконання умов клопотання, як умову визнання позовних вимог. Враховуючи, що позивачем не було надано документального підтвердження сплати коштів у сумі запропонованій відповідно до клопотання, така обставина свідчить про не визнання позивачем пропозиції відповідача. За виконавчим написом, вчиненим 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 199738 здійснюється стягнення з [PERSON] , [INFO] , невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимог № 180621-ВП від 18.06.2021, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимог № 17062021 від 17.06.2021, якому в свою чергу ПАТ « Дельта Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 2242/к4 від 07.05.2020 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 006-12010-051212 від 05.12.2012, укладеного між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] за період з 06.05.2020 по 22.06.2021 року включно, суму у розмірі 31 818, 48 грн. З листа директора Департаменту нотаріату Міністерства юстиції (м.Київ) від 29.12.2021 вбачається, що відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 1764/6 від 30 листопада 2021 року «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.», на підставі підпунктів «е», «з» та «і» п.2 ч.12 Закону України «Про нотаріат», до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату було внесено подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю даного нотаріуса та з 01.12.2021 тимчасово зупинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича. 17.12.2021 Комісією за результатами розгляду подання міжрегіонального управління було прийнято рішення № 4 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльність, виданого МЮУ 30.11.2009 за № 7921 на ім`я Остапенка Євгена Михайловича . Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті суд враховує наступні норми Закону. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.18ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Спірні правовідносини у цій справі регулюються ЦК України із застосуванням норм Закону України «Про нотаріат». Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 . Відповідно до пункту 1 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пункт другий Переліку вказує, що для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, зазначений пункт 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». В частині щодо доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017 року, була визнана незаконною та не чинною. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, Постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. З тексту оспорюваного виконавчого напису № 199738 від 22.06.2021 встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. за № 1172. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 22.06.2021 повинен був врахувати, що станом на 28 квітня 2021 року Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у простій письмовій формі, є нечинні. Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Суду не було надано ані відповідачем, ані приватним нотаріусом доказів того, що кредитний договір № 006-12010-051212 від 05.12.2012, укладений між АТ « Дельта Банк» та [PERSON] був нотаріально посвідчений, оригінал якого було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Також суд зазначає, що відповідачем не було надано до суду жодних доказів того, що ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором № 006-12010-051212 від 05.12.2012 після відступлення прав вимог від інших Товариств. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності необхідних для вчинення такого напису документів. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач подав письмову заяву, якою визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачами позову, а тому зважаючи на вищевикладене, доходить висновку що наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі № 199738, за яким стягнуто заборгованість з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в розмірі 31 818,48 грн. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. При пред`явленні позову до суду сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 908 гривень.Крім того, за подання заяви про забезпечення позову позивачем сплачено 454 гривні. Позовна вимога позивача підлягає задоволенню у повному обсязі, при цьому, відповідачем, до початку розгляду справи по суті, надано заяву про визнання позову в повному обсязі. Заява про забезпечення позову, задоволена судом в повному обсязі. Відповідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір: 454 гривні за задоволену позовну вимогу немайнового характеру та 227 гривні за задоволену заяву про забезпечення позову, всього: 681 гривню. Решту судового збору в розмірі 681 гривня слід повернути позивачу з державного бюджету. Стосовно застосованих у цій справі заходів забезпечення позову суд зазначає, що згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже, підстав для скасування заходів забезпечення позову станом на час ухвалення цього рішення суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved