Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

10 серпня 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Як підставу позову позивач зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис був виданий протиправно. З наведених вище мотивів та підстав просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який виданий від 09 квітня 2020 року №784, а також стягнути з відповідача на її користь безпідставно стягнуті грошові кошти згідно спірного виконавчого напису у розмірі 16 404,65 грн. Позивач у судове засідання не прибула, але її представник у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштою. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання та не подав відзиву на позов, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Треті особи своєї позиції стосовно позову не надали, у судове засідання не прибули, своїх представників не направили. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. був виданий виконавчий напис, в якому пропонується стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість, що виникла за кредитним договором від 27 травня 2014 року №2008775676. У виконавчому написі зазначено, шо заборгованість стягується за період з 29 січня 2019 року по 31 січня 2020 року, та складається з: 1) 46 590,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2) 19 296,83 грн. - заборгованість за відсотками. Цей виконавчий напис був зареєстрований в реєстрі за №784 (а.с.16). Надаючи правову оцінку спірному виконавчому напису нотаріуса, суд зазначає наступне. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (в редакції, чинній до 21 лютого 2017 року), для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Одночасно, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в адміністративній справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: «п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу". п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". З цього слідує, що станом на день видання виконавчого напису - 09 квітня 2020 року, втратив чинність нормативно-правовий акт, який дозволяв нотаріусам видавати виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а отже оскаржуваний виконавчий напис є незаконним та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню. У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно стягнутих грошових коштів згідно спірного виконавчого напису у розмірі 16 404,65 грн. суд відмовляє, оскільки вказані кошти не мають статусу «майна набутого без достатньої правової підстави» в розумінні ст.1212 ЦК України, адже наявність договірних (кредитних) правовідносин між сторонами позивач не спростував, як і розмір заборгованості, який був вказаний у виконавчому написі. На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 1 362,00 грн. (908,00 грн. за задоволену вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню + 454 грн. за задоволену заяву про забезпечення позову). На підставі наведеного та

Outcome: partial