Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

[PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1994 року по 04.09.2013 року, про що свідчать свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , після офіційного розірвання шлюбу, більше семи років, а саме з вересня 2013 року по день смерті [PERSON] , яка настала [INFO] проживала з останнім однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони проживали в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними проживав син заявниці від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 64943 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб, наданої начальником відділу обліку проживання фізичних осіб територіальної громади Краматорської міської ради Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру, станом на 18.11.2021 року, в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] до складу зареєстрованих у будинку осіб входять [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис 3791. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно. Згідно витягу з державного реєстру речових право на нерухоме майно [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . З витягу про реєстрації в спадковому реєстрі вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] відкрилася спадкова справа за № 68807667, номер у нотаріуса 594/2021. \~ \~ \~ \~Як вбачається із відповіді державного нотаріуса краматорської державної нотаріальної контори Костюкової Н. після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] єдиним спадкоємцем є [PERSON] , [INFO] , яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які подали заяву про прийняття спадщини немає. Судом з`ясовано той факт, що заявниця та [PERSON] після офіційного розлучення дійсно продовжували мешкати разом як чоловік та жінка, до моменту смерті [PERSON] . Вони вели домашнє господарство, разом харчувалися, піклувалися один про одного, вирішували спільні побутові питання, тобто жили однією сім`єю. Після смерті [PERSON] всі питання, пов`язанні з похованням останнього, вирішувала заявниця по справі разом зі своїм сином [PERSON] , самостійно несли всі затрати по його захороненню, про що свідчать товарні чеки з ритуальних послуг. Факт того, що [PERSON] , заявниця по справі проживала однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS] в період часу з 2013 року по день смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , також підтверджено актом № 866 про спільне проживання від 10.12.2021 року, виданого старостою Шабельківського старостинського округу міста Краматорська Донецької області [PERSON] . Відповідно до даного акту [PERSON] за вказаною вище адресою мешкала та вела спільне господарство разом з [PERSON] з 2013 року по день його смерті, тобто [INFO] . У справі, що розглядається, вимоги постійного проживання однієї сім`єю заявником висунуті з певною правовою метою стати спадкоємцем та оформити свої права на спадкове майно. Таким чином, встановлення судом вищевказаних фактів породжує правові наслідки, від яких залежить виникнення у заявника майнових прав на спадкове майно. Відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно заявнику для підтвердження права на спадщину за законом, оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З огляду на це, суд зазначає наступне. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 Цивільного кодексу України). Відповідно до\~статті 1217 Цивільного кодексу України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2\~ст. 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~ст. 1261-1265 цього Кодексу. За правилами\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.21\~постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2\~ст. 3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини першої\~статті 1221 Цивільного кодексу України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 Цивільного кодексу України). За приписами частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року із змінами та доповненнями, згідно якої домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України). Згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили без реєстрації шлюбу спільно близько 7 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Крім цього, пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Враховуючи, що згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку про доведеність заявницею факту проживання однією сім`єю її з [PERSON] без реєстрації шлюбу в період часу з 05.09.2013 року по день смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , так як проживали разом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели сумісне господарство, піклувалися один про одного, тощо. Таким чином, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved