Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 15.07.2020 року о 09-50 год. на автодорозі Васьковичі-Шепетівка сталась дорожньо-транспортна пригоди за участю автомобіля Peugeot 407 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області в справі №279/3550/20 винуватим в ДТП є відповідач. Матеріальний збиток згідно висновку №108 експертного автотоварознавчого дослідження та калькуляції до нього становить 195072,90 грн.. Позивачем 28.09.2020 року отримано грошову суму в розмірі 79536,27 грн. матеріального відшкодування по страховому полісу за заподіяння шкоди майну потерпілого. Просив стягнути з відповідача 115536,00 грн. матеріальної шкоди, понесені судові витрати. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає, просив відмовити в їх задоволенні. Зазначив про те, що понесенні позивачем збитки не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач отримав від страхової компанії відповідача кошти в сумі 79536.27 гривень. Цивільно-правова відповідальність відповідача як власника наземних транспортних засобів була застрахована на 230000.00 гривень. Страховою компанією було оглянуто транспортний засіб позивача та оцінено нанесені йому матеріальні збитки в сумі 79536.27 гривень, що позивачем не оскаржувалось, з визначеною сумою погодився, так як ним була написана заява про страхове відшкодування саме в цій сумі. вважає, що оскільки сума страхового відшкодування не перевищує розміру страхового відшкодування, відповідач є неналежним. Розмір заподіяних позивачу збитків компенсовано в повному розмірі. Згідно Висновку судового експерту Кудринського Володимира Степановича №108 від 03 серпня 2020 рок зазначено розмір матеріального збитку в сумі 133316.10 копійок, однак позивач ставить вимоги в частині нанесення матеріальних збитків в сумі 1955072.90 гривень. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню як безпідставні. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому викладено положення законодавства та правові позиції судів щодо його застосування, позовні вимоги підтримано. Третя особа в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення, не з`явилась, своїх заперечень щодо позовних вимог не надала. Враховуючи викладені в письмових заявах по суті спору доводи сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, який регулюється положеннями ст.22, 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі: Закон). Ст.22 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Порядок та умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, передбачені ст.1187 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана цим джерелом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) ним володіє. Згідно ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.9 зазначеного вище Закону страховик відповідає в межах обов`язкового ліміту відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого. Майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (правова позиція ВС в справі 359/2309/17). Як встановлено з поданих сторонами доказів, 15.07.2020 року о 09-50 год. на автородорзі Васьковичі-Шепетівка відповідач, керуючи транспортним засобом, порушила п.16.11 ПДР та пошкодила транспортний засіб позивача. Вказані обставини встановлені в справі №279/3550/20 (постанова від 11.08.2020 року, набрала чинності 25.08.2020 року ). Вимоги про відшкодування завданої пошкодженням транспортного засобу матеріальної шкоди позивач обґрунтовує постановою судді Коростенського міськрайонного суду від 11.08.2020 року в справі №279/3550/20, претензією, висновком №108 експертного автотоварознавчого дослідження від 03.08.2020 року з калькуляцією до нього. Згідно вказаного Висновку розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу складає 133316,10 грн., що відповідно п.6 відповідає ринковій вартості досліджуваного транспортного засобу, яку перевищує вартість відновлювального ремонту, що є економічно недоцільним. Вказане експертне дослідження було проведено до ухвалення судового рішення, яким відповідача визнано винуватою за ст.124 КУпАП, та відповідно і отримання страхового відшкодування від страховика відповідача. При цьому, позивачем не спростовано доводи відповідача про те, що, враховуючи розмір страхового відшкодування за можливо завдану ним шкоду майну відповідно до укладених договорів страхування цивільно-правової відповідальності, завдана йому (відповідачеві) матеріальна шкода перевищила ліміт відповідальності страховика відповідача, тому у нього виникла правова підстава для отримання решти суми завданого збитку безпосередньо від відповідача. За таких обставин, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed