Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що житловий будинок загальною площею 181,4 кв. м., житловою площею 73,8 кв. м. з господарськими будівлями і дворовими спорудами який знаходиться по [ADDRESS] є колишнім колгоспним двором, який належить на праві спільної сумісної власності їй, її батьку [PERSON] , який помер [INFO] та її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті батьків вона прийняла спадщину, вступивши в управління майном померлих, як така, що постійно проживала із спадкодавцями на день їх смерті. Однак, звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлих [PERSON] та [PERSON] , постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок, що знаходиться [ADDRESS] . Тому, просить визнати за нею право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 25 травня 2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2021 року матеріали вказаної цивільної справи передано на розгляд судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбичу В.Л., згідно розпорядження в.о. керівника апарату № 55 від 22 березня 2021 року. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак представником подано суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просить суд задовольнити. Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з частиною 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] відноситься до типу колгоспного. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30 травня 1987 року виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів №135 від 26 травня 1987 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами який розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з трьох членів, головою якого є [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 22 серпня 2019 року житловий будинок [ADDRESS] побудований у 1962 році, загальна площа складає 181,4 кв.м, житлова площа 73,8 кв.м. Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №1137 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 22 серпня 2019 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно листа Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації № 32 від 17 січня 2022 року вбачається, що за матеріалами бюро на час обстеження будинковолодіння [ADDRESS] 22.08.2019 року на земельній ділянці виявлено будівництво без надання дозвільних документів житлової прибудови з цокольним поверхом літ. «А1» загальною площею 119,2 кв.м., житловою площею 32,3 кв.м., тамбура «а2» загальною площею 4,8 кв.м., господарської будівлі літ. «Г», гаража літ. «Д», хліва літ. «Е». Станом на 01 липня 1990 року в домоволодінні по [ADDRESS] були зареєстровані: голова двору - [PERSON] , 1938 року народження , дружина - [PERSON] , 1941 року народження, дочка - [PERSON] , 1964 року народження, що підтверджується довідкою Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №808 від 08 серпня 2019 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 червня 1964 року [PERSON] , 1964 року народження є дочкою [PERSON] та [PERSON] . 10 жовтня 1987 року [PERSON] , 1964 року народження у зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00024159712 від 07 жовтня 2019 року. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України «Про власність», кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, всі члени колгоспного двору мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/3 частині. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24 травня 2005 року, [PERSON] померла [INFO] . Правовідносини спадкування після смерті [INFO] [PERSON] регулюються Цивільним кодексом України, що набрав чинності з 01.01.2004 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1267 ЦК України передбачає рівність розмірів часток у спадщині спадкоємців за законом. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1269 УК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку, яку у встановленому законом порядку та строк отримали спадкоємці першої черги позивач [PERSON] та [PERSON] , як такі, що проживали із спадкодавцем на момент смерті. Факт проживання із. спадкодавцем на момент смерті підтверджується довідкою №811 виданою Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 08 серпня 2019 року. Як вбачається з матеріалів справи спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася та зареєстровані заповіти від імені останньої відсутні. Отже, після смерті матері [PERSON] , якій належала 1/3 частина будинковолодіння [ADDRESS] позивач, як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті матері 1/6 частину будинковолодіння [ADDRESS] , оскільки поряд із позивачем [PERSON] право на спадкування належної [PERSON] 1/3 частини вказаного будинковолодіння має також чоловік [PERSON] [PERSON] . Після смерті [PERSON] співвідношення часток було наступним: [PERSON] - 1/2 частина, [PERSON] - 1/2 частина. [INFO] помер [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 лютого 2019 року. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, яку у встановлений законом строк отримала позивач [PERSON] , як така, що проживала із спадкодавцем на момент смерті, що підтверджується довідкою №810 виданою Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 08 серпня 2019 року. У справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. заведена спадкова справа №182/2019 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] за заявою [PERSON] . Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. №1114/02-31 від 07 жовтня 2019 року під час розгляду документів поданих [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , батька [PERSON] , померлого [INFO] , було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , успадкувала після смерті останнього належну йому Ѕ частку будинковолодіння [ADDRESS] (1/3 часки належала йому як члену колгоспного двору, 1/6 частки успадкована ним після смерті дружини [PERSON] ). Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, проживала із спадкодавцями матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] на день їх смерті, у зв`язку з \~ \~ \~ \~ чим вступила в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці спадщину не прийняли та в ході судового розгляду судом не встановлені. Крім цього, позивачу [PERSON] , як члену колгоспного двору належить 1/3 частка будинковолодіння [ADDRESS] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення шляхом визнання за нею права власності на 1/3 частину будинковолодіння [ADDRESS] , як члена колгоспного двору. Крім цього, за позивачем слід визнати право власності на 1/6 частину будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а також визнати право власності на Ѕ частину будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, враховуючи те, що судом встановлено наявність за адресом [ADDRESS] будівництва без надання дозвільних документів житлової прибудови з цокольним поверхом літ. «А1» загальною площею 119,2 кв.м., житловою площею 32,3 кв.м., тамбура «а2» загальною площею 4,8 кв.м., господарської будівлі літ. «Г», гаража літ. «Д», хліва літ. «Е», а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом визнання за позивачем права власності на житлову площу вказаного будинку в частині законної збудованої житлової площі, а саме на будинковолодіння по [ADDRESS] , загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами в с. Скоморохи Тернопільського району Тернопільської області. У задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на житлову прибудову з цокольним поверхом літ. «А1» загальною площею 119,2 кв.м., житловою площею 32,3 кв.м., тамбура «а2» загальною площею 4,8 кв.м., господарської будівлі літ. «Г», гаража літ. «Д», хліва літ. «Е» по [ADDRESS] слід відмовити, оскільки будівництво вказаних приміщень здійснено без надання дозвільних документів.

Outcome: partial