Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Представник позивача, адвокат Кашуба Н. О., звернулась до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись у її обґрунтування на те, що позивачка, [PERSON] , після смерті своєї рідної сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] , за ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину у вигляді 23/50 частки буд. [ADDRESS] (загальна площа - 40,7 кв. м., житлова площа - 27,1 кв. м.). Однак, звернувшись до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину [PERSON] отримала відмову у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] внаслідок пропуску встановленого законом шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. При цьому окрім позивачки інші спадкодавці майна [PERSON] відсутні, а спадкова справа після смерті останньої [INFO] не відкривалась. Додавала, що [PERSON] була рідною сестрою позивачки, якою [PERSON] опікувалась та здійснювала її догляд до самої смерті. Задля догляду та лікування [PERSON] позивачка забрала до себе свою сестру, з якою вони разом проживала у кв. [ADDRESS] , починаючи з 2009 року по день смерті [PERSON] , похованням якої вона також займалась та досі утримує спадкове житло, сплачуючи комунальні послуги за частину буд. [ADDRESS] . На підставі переліченого просила суд встановити факт спільного проживання [PERSON] із [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менш ніж як п`ять років до моменту відкриття спадщини, починаючи з вересня 2009 року по 1 березня 2016 року. Відповідно до відзиву представника відповідача, [PERSON] , вбачається, що представник Маріупольської міської ради, не погоджуючись із поданим позовом [PERSON] , зазначав, що до позову не додано документів щодо родини [PERSON] , не доведено факт догляду позивачкою за хворою сестрою. Також вказувала, що позивачкою не доведено спільне проживання та ведення спільного господарства однією сім`єю понад п`ять років із [PERSON] . Зауважувала, що для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] минуло понад чотирьох років. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо встановлення факту проживання однією сім`єю понад п`ять років зі спадкодавцем не підлягають задоволенню. Позивачка, [PERSON] , та її представник, адвокат Кашуба Н. О., у судовому засіданні, підтримуючи заявлені вимоги, вказували, що позивачка дійсно забрала до себе мешкати рідну сестру, [PERSON] , яка не мала офіційної роботи та хворіла на туберкульоз легень, яку доглядала до смерті [INFO] по [ADDRESS] , хоча сестра була зареєстрована по [ADDRESS] , оскільки інших рідних у спадкодавця не було. Просили суд задовольнити поданий позов. Представник Маріупольської міської ради, [PERSON] , у судовому засіданні підтримала поданий нею відзив, заперечуючи проти задоволення вимог [PERSON] . Третя особа, приватний нотаріус Скалун Р. В., надав суду заяву з проханням ухвалити рішення у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи та допитавши свідків, вважає позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про смерть, виданого Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 375 від 2 березня 2016 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 48 років (а. с. 12). На підставі нотаріально посвідченого договору дарування частини будинку 17 липня 2002 року, реєстр № 451, [PERSON] є власницею 23/50 частки буд. [ADDRESS] , право власності якої було зареєстровано Маріупольським БТІ 12 вересня 2002 року (а. с. 15, 18). Відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ), виданого 27 листопада 1967 року, актовий запис № 1236, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). З витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 8 вересня 2011 року вбачається, що [PERSON] 17 серпня 1979 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , актовий запис № 2799, внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] », який було розірвано 14 серпня 1984 року, а потім 3 червня 1986 року одружилась із [PERSON] , актовий запис № 1695, внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] », який було також розірвано 18 березня 1994 року (а. с. 9, 10). Також суд встановив, що за актовим записом про народження № 1937 від 23 листопада 1967 року, наданим суду Кальміуським відділом ДРАЦС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого відділом РАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 167, вбачається, що [PERSON] одружилась із [PERSON] 30 травня 1995 року, внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] » (а. с. 11). Згідно із наведеними доказами в суді було доведено, що померла [INFO] [PERSON] була рідною сестрою позивачки, [PERSON] . Факт реєстрації [PERSON] в [ADDRESS] з 31 січня 2003 року підтверджується копією паспорта останньої (серія [NUMBER] ) (а. с. 7). Відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 28 грудня 2021 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована з 12 квітня 2003 року та по момент своєї смерті в [ADDRESS] . Відмова приватного нотаріусу Скалун Р. В. у прийнятті заяви [PERSON] про оформлення спадкових прав щодо майна померлої [PERSON] підтверджується постановою від 9 грудня 2021 року (а. с. 24). Також за інформацією приватного нотаріусу Скалун Р. В. від 19 січня 2022 року вбачається, що відносно померлої [INFO] [PERSON] спадкові справи не відкривались, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру. Натомість, суд встановив, що витрати [PERSON] на поховання [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджуються свідоцтвом про поховання від 3 березня 2016 року, квитанціями № 172 на суму 1089 грн., № 2 на суму 5651 грн., № 1 на суму 100 грн., № 184 на суму 945 грн., № 190 на суму 130 грн., № 90 на суму 400 грн., № 11 на суму 2207 грн., № 119 на суму 2781 грн. № 118 на суму 5575 грн., № 117 на суму 860 грн. Також факт тісних родинних відносин між рідними сестрами, [PERSON] та [PERSON] підтверджується численними фотографіями, долученими представником заявника до справи (а. с .25-33). Крім того за інформацією, наданою ОСББ «Меотида 18» 25 листопада 2021 року, вбачається, що [PERSON] за свідченнями сусідів по будинку через хворобу мешкала разом із [PERSON] по [ADDRESS] з середини 2009 року до моменту смерті [INFO] , що підтверджується актом ОСББ «Меотида 18», довідкою про склад родини від 25 листопада 2021 року № 21, а також особовим рахунком № [NUMBER] (а. с. 35, 36, 40, 44). Витрати вже після смерті [PERSON] на оплату комунальних послуг по [ADDRESS] , за особовими рахунками, оформленими за цією адресою на [PERSON] , підтверджуються долученими до справи [PERSON] копіями квитанцій (а. с. 41-42). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , сусіди позивачки, вказували суду, що померла у 2016 році сестра позивачки, [PERSON] , дійсно мешкала разом із [PERSON] у кв. [ADDRESS] протягом останніх років перед своєю смертю, оскільки потребувала допомоги позивачки через наявне у спадкодавця захворювання. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1262 ЦК в другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. На підставі ст. 1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи, що в судовому засіданні було підтверджено факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була рідною сестрою [PERSON] , то вимоги останньої про визнання позивачки спадкоємцем 4-ї черги, тобто про встановлення факту спільного проживанням зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, є такими що не ґрунтуються на вимогах закону, тому в цій частині не підлягають задоволенню. При цьому доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позов, в частині визнання факту постійного проживання позивачки зі спадкодавцем, [PERSON] , однією сім`єю не менш ніж 5 років до моменту відкриття спадщини суд бере до уваги, як доведені під час вирішення справи судом. Суд також вказує, що на підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Зважаючи на встановлені судом обставини сукупністю зібраних по справі доказів, суд дійшов висновку, що [PERSON] , будучи рідною сестрою спадкодавця, [PERSON] , яка померла [INFO] , є такою, що фактично проживала постійно разом зі своєю сестрою, [PERSON] , по [ADDRESS] , на момент відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця 1 березня 2016 року, що було доведено дослідженими судом письмовими доказами та показами допитаних свідків, внаслідок чого позивачка за відсутності інших спадкоємців майна померлої [PERSON] набула спадкові права за законом за ст. 1262 ЦК на спадщину своєї сестри. Таким чином судом було встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК після смерті своєї рідної сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки постійно мешкала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини по [ADDRESS] . Виходячи з переліченого вмотивування, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на момент смерті останньої [INFO] по [ADDRESS] . При цьому суд зазначає, враховуючи, що при подачі до суду даного позову [PERSON] не було сплачено судовий збір в сумі 908 грн., то внаслідок часткового задоволення судом заявлених нею позовних вимог з позивачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

Outcome: partial