Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

у жовтні 2021 року позивач АТ "Альфа-Банк" звернулося у суд з позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що АТ «Альфа-банк» та [PERSON] уклали угоду про надання особистого кредиту № 500838181. Відповідно до умов договору позивач зобов`язується надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 13 серпня 2021 року, має прострочену заборгованість: -293 310,97 грн. заборгованість за кредитом, -24 963,55 грн. заборгованість по відсотках. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 318 274,52 грн. та судовий збір в сумі 4 774,12 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року відкрито спрощене провадження у справі, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. (а.с. 31) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2020 р. між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено Угоду про надання особистого кредиту № 500838181. Відповідно до умов Договору, позивач зобов`язується надати відповідачу кредит в сумі 295981,85 грн., а відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбаченні платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. (а.с. 6) Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 549 ЦП України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконання зобов`язання. Станом на 13 серпня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 318274,52 грн., яка складається з: -293310,97 грн. заборгованість за кредитом, -24963,55 грн. заборгованість по відсотках. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 4388,08 грн.

Outcome: approved