Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. \~ \~ У\~серпні 2022\~року позивач\~звертаючись до\~суду з\~заявою просить\~суд,\~стягнути з\~Державного казначейства\~України \~відшкодування матеріальної\~шкоди в\~розмірі 250000\~грн.,\~моральної шкоди\~в розмірі\~750000\~грн.\~в рахунок\~коштів Державного\~бюджету шляхом\~списання в\~безспірному порядку\~на користь\~ [PERSON] з\~єдиного казначейського\~рахунку Державного\~бюджету України,\~стягнути з\~Державного казначейства\~України \~20000\~грн.\~в рахунок\~оплати правничої\~допомоги за\~рахунок коштів\~Державного бюджету\~України шляхом\~списання в\~безспірному порядку\~на користь\~ [PERSON] з\~єдиного казначейського\~рахунку Державного\~бюджету України.\~ Аргументує свої\~вимоги тим,\~що 24.05.2015 року стосовно неї, директора ТОВ «Олімп-С», прокуратурою Чернігівської області було внесено до ЄРДР за №12015270210000792 відомості щодо невиконання судового рішення, а саме вчинення кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. У подальшому 10.08.2015 щодо неї було відкрите ще одне кримінальне провадження №42015270000000229 за ч.2 ст.342 КК України і об`єднане з кримінальним провадженням №12015270210000792, присвоєно спільний номер кримінального провадження №12015270210000792. 28.07.2015 по кримінальному провадженню №12015270210000792 їй було повідомлено про підозру. 03.09.2015 Новозаводським районним судом м.Чернігова за клопотанням прокурора прокуратури Чернігівської області Кожедуба Є.М. щодо неї було обрано запобіжний захід - домашній арешт строком до 03.11.2015. У подальшому після спливу строку запобіжного заходу, [PERSON] знову звертався з клопотанням про обрання відносно неї запобіжного заходу, але йому було відмовлено в задоволенні клопотання. 25.08.2015 року досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було зупинене, а у подальшому відновлене тільки 04.02.2016 року. Незважаючи на це, у жовтні 2015 року слідчі прокуратури Чернігівської області, не відновлюючи розслідування, звернулися до Новозаводського районного суду м.Чернігова з клопотанням про проведення обшуку за адресою: [ADDRESS] . На виконання ухвали суду, 10.11.2015 року з грубим порушенням норм КПК України, за вказаною адресою було проведено обшук, не відновлюючи при цьому провадження. При проведенні обшуку було вручено повідомлення про підозру чоловіку, у якого не перевірили документи на підтвердження особи, а також не внесли даних до ЄРДР щодо вручення повідомлення про підозру. 09.04.2016 кримінальне провадження №12015270210000792 прокуратурою Чернігівської області було направлене з обвинувальним актом до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області для проведення судового слідства. 07.04.2017 року вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області по обвинуваченню у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.382 КК України [PERSON] було виправдано. 29.08.2018 ухвалою апеляційного суду Київської області вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 квітня 2017 року залишено без змін, а апеляційні скарги прокурора та потерпілого - без задоволення. Позивач зазначає, що з моменту відкриття кримінального провадження, вручення йому повідомлення про підозру, намагання обрати щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також в ході подальшого проведення досудового розслідування та судового слідства на неї всіляко здійснювався психологічний вплив з боку посадових осіб органів досудового розслідування прокуратури Чернігівської області, внаслідок чого різко ускладнилися стосунки в сім`ї, погіршилися відносини з близькими, родичами, друзями, колегами по роботі. З їх боку відчувалася відстороненість, підозрілість, в результаті чого з деякими з них повністю припинилося будь-яке спілкування. Через постійне нервування, болісне переживання та прийняття близько до серця всіх фактів протиправних, незаконних дій зі сторони слідчих та керівництва Чернігівської обласної прокуратури, їх прямого і умисного нехтування вимогами КПК України та доказами, що виправдовували [PERSON] , у останньої значно погіршився стан здоров`я, вона стала дратівливою, з`явилися перепади настрою, безсоння, головні болі. Порушилися та змінилися у негативний бік її життєвий устрій та життєві зв`язки, вона була позбавлена можливості реалізації своїх звичок і бажань, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації її життя. [PERSON] була змушена звернутися до психолога, оскільки почала постійно нервуватися, що значною мірою позначилося на взаємовідносинах з родиною. Таким чином, незаконними діями начальника слідчого відділу прокуратури Чернігівської області Кожедуба Є.М. та керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Похілька Я.М. їй завдано майнової шкоди за витрати на правничу допомогу, зламане вікно під час проведення обшуку, витрати на пальне, щоб приїздити на виклики слідчого та суду, яку вона оцінює у розмірі 250000 грн. Крім того враховуючи, що період перебування її під слідством та судом складає з 24.05.2015 по 29.08.2018 і становить більше 3 років, враховуючи конкретні обставини справи, характер моральних страждань, їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок притягнення її до кримінальної відповідальності, обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці та намагання знову обрати щодо неї запобіжний захід, незаконного обшуку за адресою її проживання, їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 750000 грн. 30.08.2021 року від представника Чернігівської обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що позивач у своїй позовній заяві не зазначив, яку майнову шкоду їй завдано, не наводить обґрунтованого розрахунку розміру такої шкоди, а лише зазначає, що діями начальника слідчого відділу прокуратури Чернігівської області Кожедуба Є.М. та керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури області Похилька Я.М. завдано майнової шкоди у розмірі 250000 грн., розмір моральної шкоди, визначений позивачем у сумі 750000 грн., також не є обґрунтованим, оскільки з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення [PERSON] ( [INFO] ) до дня постановлення ухвали апеляційним судом Чернігівської області (29.08.2018) остання правомірно перебувала під слідством, у зв`язку з чим підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні взагалі. Крім того, прокуратура зазначає, що 28.05.2015 року за №42015270210000006 до ЄРДР було внесено відомості за ч.2 ст.345 КК України - за фактом отримання тілесних ушкоджень [PERSON] . Цього ж дня вказане кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням №42015270210000792 від 24.05.2015 року і лише 28.07.2015 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382, ч.2 ст.342 КК України. Таким чином, зазначення позивачем початку перебігу кримінального переслідування з 24.05.2015 року є безпідставним, оскільки до оголошення їй підозри вона не була учасником вказаного кримінального провадження і будь-які слідчі дії по відношенню до неї не вчинялися. Доводи позивача про порушення судом норм КПК України при задоволенні клопотання слідчого про проведення обшуку за адресою: [ADDRESS] та проведення обшуку за вказаною адресою, невнесення даних до ЄРДР про вручення повідомлення про підозру спростовується тим, що вказані дії [PERSON] не оскаржувалися, процесуальні документи не скасовувались, дії посадових осіб досудового розслідування прокуратури та суду незаконними не визнавалися. На думку представника прокуратури, саме дії [PERSON] сприяли затягуванню проведення досудового розслідування, її неявки до слідчого та до суду позбавляли можливості завершити досудове розслідування у розумні строки. Крім того, у період з 28.07.2015 року по 31.07.2015 року [PERSON] уникала отримання повідомлення про підозру. На думку відповідача, позов не містить даних, яким чином обрахована та чим підтверджується матеріальна шкода, оскільки в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12015270210000792 будь-яке майно, яке належить позивачу, не вилучалось, не пошкоджувалось, арешт на нього не накладався. Розмір моральної шкоди, визначений позивачем у сумі 750000 грн., також не є обґрунтованим, оскільки з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення [PERSON] ( [INFO] ) до дня постановлення ухвали апеляційним судом Чернігівської області (29.08.2018) остання правомірно перебувала під слідством, у зв`язку з чим підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні взагалі. 30.08.2021 року від представника Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якій він не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з нею і жодної шкоди позивачу не завдавало, тому відповідно до законодавства України Казначейство не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачеві діями інших суб`єктів. Жодним нормативним актом не передбачено, що Казначейство повинно нести цивільно-правову відповідальність за неправомірні дії посадових та службових осіб органів державної влади. Державні органи як юридичні особи несуть юридичну відповідальність лише своїми договірними зобов`язаннями. Держава не відповідає по зобов`язаннях державних організацій, які є юридичними особами, а ці організації не відповідають по зобов`язаннях держави. Така юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями коштами, які є в її розпорядженні. Дії Казначейства відносно [PERSON] незаконними не визнано. Крім того, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та тяжкими фізичними і моральними стражданнями [PERSON] , так як нею не надано жодних доказів про важкий душевний стан, погіршення здоров`я, а також доказів того, що ці фізичні та моральні страждання виникли внаслідок дій відповідачів. Не погоджуються з розміром заявленої правової допомоги у зв`язку з не наданням доказів на їх підтвердження. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 09.09.2021 року призначено справу до підготовчого розгляду на 09 год. 00 хв. 07 вересня 2021 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 вересня 2021 року оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 15 год. 00 хв. 23 вересня 2021. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 11 год. 30 хв. 21 жовтня 2021 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2021 року оголошено перерву в судовому засіданні до 14 год. 00 хв. 09 листопада 2021. У зв`язку з перебуванням судді у відпустці розгляд справи відкладено до 14 год. 00 хв. 08 грудня 2021 року. У зв`язку з неявкою всіх учасників процесу розгляд справи відкладено до 10 год. 00 хв. 12 січня 2022 року. ІІІ. Позиції сторін. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги. [PERSON] пояснила, що 25 серпня 2015 року їй була оголошена підозра у кримінальному провадженні. 29.08.2018 року виправдовувальний вирок щодо неї набрав законної сили. Досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні призвело до погіршення її психічного стану. У неї піднімався тиск, у зв`язку з чим вона проходила лікування. Також незаконні дії правоохоронних органів призвели до порушення психічного стану здоров`я. Погіршилися стосунки з чоловіком із-за морального потрясіння. Вона під час домашнього арешту виконувала обов`язки директора дистанційно. Під час досудового розслідування було оскаржено ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу і про продовження строків досудового розслідування, але апеляційним судом їй було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Чернігівської обласної прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Державної казначейської служби України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини\~ встановлені судом. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він працював в ТОВ «Олімп» водієм, а позивач була директором. З 2015-2018 роки після відкриття кримінальних проваджень директор стала нервовою і почала зриватися на працівниках. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він працював в ТОВ «Олімп» водієм і позивач була там директором. В 2015 році, коли поліція блокувала їхню роботу. В нього були робочі відносини з позивачем. Після відкриття проваджень директор була часто відсутня на роботі і стала нервовою. Він був присутній коли працівники поліції проводили слідчі дії. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що позивач є дружиною її батька [PERSON] . Їй відомо, що після порушення кримінального провадження, [PERSON] стала нервовою, роздратованою, також повідомила, що її дитина також стала нервовою і ці зміни дитини пов`язує з неправомірними діями працівників поліції. Відносини між [PERSON] та її чоловіком погіршилися. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що позивач є дружиною її батька [PERSON] . Вона з [PERSON] знаходиться в добрих відносинах. В 2015 році після переслідування правоохоронними органами [PERSON] та батька, її брат [PERSON] почав бути нервовим і зляканим та боявся працівників поліції. [PERSON] постійно переживала за стан сина. Після переслідування поліцією [PERSON] і її батько стали нервовими. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він є чоловіком позивача. З 2015 року співробітниками прокуратури були відкриті кримінальні провадження безпідставно. Виправдовувальний вирок набув законної сили. До цього часу стан здоров`я дружини погіршився, вона приймає антидепресанти, а сина вони возять до психолога. Працівниками поліції незаконно проведений обшук, два місяці до позивача застосовувався домашній арешт, вона не могла ходити на роботу і водити дитину в дитячий садочок. Робочі відносини не змінилися, але через стрес відносини з дружиною стали складніші. Згідно з копією витягу з ЄРДР №12015270210000792 від 24.05.2015 року було внесено відомості за фактом перешкоджання працівниками ТОВ «Олімп-С» працівникам ДФС у Чернігівській області провести обшук відповідно до ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова від 20.05.2015 року, а 28.05.2015 року до ЄРДР вже було внесено відомості за фактом отримання тілесних ушкоджень [PERSON] (а.с.5-6). 28.07.2015 року [PERSON] повідомлено про підозру у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №12015270210000792 від 24 травня 2015 року(а.с.7-10). 08.04.2016 року Прокуратурою Чернігівської області було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12015270210000792 від 24.05.2015 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.382, ч.2 ст.342 КК України та [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України(а.с.12-21). Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.04.2017 року [PERSON] було виправдано у зв`язку з недоведеністю в її діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.382, ч.2 ст.342 КК України (а.с.22-35). На вказаний вирок прокуратурою Чернігівської області була подана апеляційна скарга, однак ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.08.2018 року вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.04.2017 року залишено без змін (а.с.36-52). Рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної\~комісії прокурорів\~від 11\~жовтня 2017\~№184дп-17\~від 11.10.2017\~року закрито\~дисциплінарне провадження\~№11/2/4-39дс-89дп-17\~щодо слідчого\~в особливо\~важливих справах\~першого слідчого\~відділу управління\~спеціальних розслідувань\~Департаменту спеціальних\~розслідувань Генеральної\~прокуратури України\~Кожедуба Є.М. Рішення було встановлено, що в діях [PERSON] в частині проведення процесуальних дій без відновлення досудового розслідування вбачається склад дисциплінарного проступку, зокрема, неналежного виконання службових обов`язків під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №12015270210000792, що є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Однак через сплив річного строку для прийняття рішення про дисциплінарну відповідальність дисциплінарне провадження підлягало закриттю(а.с.113-117) Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова Подалюка О.Ф. від 26 жовтня 2015 року надано начальнику слідчого відділу прокуратури Чернігівської області Кожедубу Є.М. дозвіл на проведення обшуку будинку [ADDRESS] з метою відшукання [PERSON] , [INFO] (а.с.119). Відповідно до протоколу обшуку від 10.11.2015 року проведеного на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова Подалюка О.Ф. від 26 жовтня 2015 року за участю [PERSON] було проведено обшук в житловому будинку [ADDRESS] (а.с.120-125) Згідно з ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 вересня 2015 року до підозрюваної [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту(а.с.126-129) Відповідно до ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 лютого 2016 року, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого у провадженні начальника СВ прокуратури Чернігівської області Кожедуб Є.М. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно [PERSON] (а.с.130-132) З висновку про комплексне психологічне обстеження [PERSON] вбачається, що у останньої на перший план виступає емоційна нестабільність, тривожність, швидка втомлювальність, рухова розгальмовуванісь, зниження продуктивності уваги і пам`яті, виснаженість нервових процесів, що виникла на фоні психотравмуючої ситуації(а.с.164,165,169,170). На підтвердження завданої позивачу матеріальної шкоди надано копію договору №038/15 від 08 липня 2015 про надання адвокатських послуг, копію додатку №1 до договору №038/15 від 28 липня 2015 про надання адвокатських послуг, копію додатку №3 від 15.04.2016 до договору №038/15 про надання адвокатських послуг, копію додатку №4 від 15.04.2016 до договору №038/15 про надання адвокатських послуг, копію додатку №6 від 07.04.2017 до договору №038/15 про надання адвокатських послуг, копію додатку №7 від 01.06.2017 до договору №038/15 про надання адвокатських послуг, копію додатку №9 від 29.08.2018 до договору №038/15 про надання адвокатських послуг, копії квитанцій на оплату представлення адвокатом інтересів [PERSON] при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №12015270210000792 на загальну суму 115000,00 грн.(а.с.90-93,97-111). Позивачем надано довідку-розрахунок додаткових витрат, щодо відшкодування шкоди заданої незаконними діями органів, що здійснювали досудове розслідування, відповідно до якої витрати на відрядження до м.Київ та м.Чернігів становлять 105000 грн., вартість заміни вікна 8000 грн., ремонт комоду - 4500 грн., вартість світильника -3500 грн., втрачена з / п (03.09.2015 по 03.11.2015) 6440 грн., всього 127440 грн. та фотокопії із зображенням вікна, що відкривалося за допомогою підручних засобів(а.с.173-182) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади,\~органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець відокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Порядок відшкодування такої шкоди визначається законом (частина сьома статті 1176 ЦК України). Статтею 1\~Закону України\~«Про порядок\~відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду»\~ передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених\~Законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю»\~та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках постановлення виправдувального вироку суду (пункт 1 частини першої статті 2 Закону). Положеннями статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що громадянинові відшкодовується (повертається), в тому числі й моральна шкода. Відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів Державного бюджету (стаття 4 вказаного Закону). Відповідно до частини другої статті 25 Бюджетного кодексу України, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого\~указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що розмір відшкодування повинен бути не меншим одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діє на час розгляду справи. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат. Шкода, завдана громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, підлягає відшкодуванню шляхом її стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку. Розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня 2021року (на час вирішення справи судом) мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 6000,00 грн. Відповідно до\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Судом встановлено, що з часу внесення відносно [PERSON] відомостей до ЄРДР до часу остаточного її виправдання минуло більше трьох років, протягом яких неналежним чином проводилося досудове розслідування, мало місце застосування щодо [PERSON] запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, внаслідок чого значно погіршився її психологічний стан, що позначилося і на відносинах у її родині, і на роботі товариства, директором на якому є позивач, що було встановлено в судовому засіданні на підставі показів свідків та відповідних документів і свідчить про реальне заподіяння позивачеві душевних страждань, які змусили її змінити звичний для неї спосіб життя, роботи та спілкування через невизначеність у житті, невпевненість у майбутньому та неможливість спрогнозувати свої дії, а також через недовіру до правоохоронної системи і перешкоди у реалізації своїх прав та законних інтересів, що призвело до емоційної нестабільності позивача та виснаженості нервових процесів, що в сукупності є беззаперечною підставою для відшкодування їй заподіяної моральної шкоди. При визначенні\~розміру відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди суд\~враховує характер\~та обсяг\~страждань (фізичних,\~душевних,\~психічних тощо),\~яких зазнав\~позивач,\~характеру немайнових\~втрат (їх\~тривалості,\~можливості відновлення),\~її стан\~здоров`я,\~тяжкість вимушених\~змін у\~її житті,\~ступінь зниження\~престижу,\~ділової репутації,\~час та\~зусилля,\~необхідні для\~відновлення попереднього\~стану.\~Тому виходячи\~із засад\~розумності,\~справедливості,\~виваженості,\~враховуючи,\~що законодавством\~встановлений лише\~мінімальний розмір\~для визначення\~моральної шкоди,\~а не\~граничний,\~позивач перебувала\~під слідством\~та судом\~в період\~з 28.07.2015\~по 29.08.2018\~року суд, дотримуючись\~принципів рівності,\~розумності,\~справедливості,\~взявши до\~уваги характер\~та обсяг\~душевних та\~психічних страждань\~позивача,\~які вона\~зазнала під\~час перебування\~під слідством\~та судом,\~вважає,\~що \~підлягає відшкодуванню\~моральна шкода\~пропорційна до\~розміру заподіяних\~ [PERSON] \~душевних страждань\~у сумі\~350000,00\~гривень.,\~стягнувши з\~ Державного бюджету України, шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь [PERSON] 350000,00 грн. моральної шкоди. Щодо стягнення\~на користь\~позивача відшкодування\~матеріальної шкоди\~в розмірі\~250000\~грн. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.6\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 83 ЦПК України встановлено, що позивач, особи яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Судом встановлено,\~що позивачем\~на підтвердження\~позовних вимог\~про стягнення\~майнової шкоди,\~а саме:\~за витрати\~на правничу\~допомогу,\~зламане вікно\~під час\~проведення обшуку,\~витрати на\~пальне,\~щоб приїздити\~на виклики\~слідчого та\~суду,\~ було\~надано довідку-розрахунок додаткових витрат, щодо відшкодування шкоди заданої незаконними діями органів, що здійснювали досудове розслідування, фотокопії із зображенням вікна, що відкривалося за допомогою підручних засобів, копії договору №038/15 про надання правничої допомоги та додатків до нього. Надаючи оцінку,дослідженим в судовому засіданні доказам, а саме довідці-розрахунку додаткових витрат, фотознімкам на яких відображено ,як чоловік з допомогою сокири намагається відкрити вікно в будинку, суд констатує, що дані докази не є належними та допустимими, оскільки не містять жодної інформації щодо пошкодженнь майна позивача. Крім того, зазначені в довідці розрахунку суми , які позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування майнової шкоди не є належними доказами розміру понесених витрат, оскільки вони не підтверджені належнми доказами( висновками експерта, чеками, розрахунком заробітньої плати, тощо). Також, не підлягають задоволенню витрати на правничу допомогу, яка надавалася позивачу під час здійснення кримінального провадження, оскільки долучені до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 038/15 від 08.07.2015 року з додаткими до нього, а також квитанції на оплату за даними договорами на загальну суму 115 тис . грн., окрім витрат на правничу допомогу, містять і витрати понесені представником на проїзд, але належних та допустимих доказів щодо понесення таких витрат не долучено. Крім того, аналіз актів виконаних робіт долучених до матеріалів справи, свідчить про те, що всі роботи , які виконувалися захисником за кожним договором є ідентичними, що викликає сумнів у реальності понесених витрат. Також слід зазначити, що відповідач заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу, аргументуючи свої заперечення тим, що витрати є завищеними, а тривалість кримінального провадження відбувалася із-за неналежної поведінки позивача, яка була обвинуваченою . Враховуючи, викладене суд вважає, що досліджені в судовому засіданні договори про надання правничої допомоги та акти виконаних робіт позбавляють суд можливості встановити реальність витрат понесених позивачем на отримання правової допомоги під час кримінального провадження. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат. Щодо вимог позивача стягнути на його користь з відповідача судові витрати, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи , належать витрати, в тому числі : на професійну правничу допомогу. За правилами ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до вимог частини 6 статті 137 ЦПК України, обов`язок доказування не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч.2 ст.142 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи зазначені положення законодавства, суд вважає, що позивач у справі належним чином документально підтвердив витрати на правничу допомогу, а саме: договором про надання правничої допомоги №022/1/21 від 01 липня 2021, додатком №1 до договору №022/1/21 про надання правничої допомоги від 01 липня 2021 року, де в п.2.1 зазначено, що вартість надання юридичних (адвокатських) послуг (гонорар) за представлення інтересів замовника при розгляді цивільної справи в суді першої інстанції за позовом [PERSON] до державних органів, установ та підприємств щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди становить 20000 грн. \~ \~ \~ \~Оскільки позовні вимоги задоволено частково, підлягають стягненню\~з відповідача Чернігівської обласної прокуратури на користь позивача витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 7000 грн. виходячи з розрахунку (35 % (задоволено позовні вимоги) х 20000). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та ст.ст.55,\~56 Конституції України, ст.\~15,\~16,\~23,\~1167,\~1176 ЦК України,\~ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~та

Outcome: partial