Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 28 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про зміну розміру аліментів . У своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2010 року він зобов`язаний до сплати аліментів в розмірі ј частини від заробітку на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , але не менше 30- відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2010 року до повноліття дитини . Також згідно судового наказу від 27 вересня 2021 року винесеного судом Новоодеського району Миколаївської області з позивача на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку . \~ \~ \~ \~Таким чином відповідно до двох рішень судів з позивача на користь двох дітей стягнуто 1/2 частину з усіх видів заробітку ( доходу). Позивач вважає, що на двох дітей з нього повинні стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу), тобто по 1/6 частині на кожну дитину. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив зменшити розмір аліментів які стягуються на користь відповідача на сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій вказав, що свої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа у судове засідання не з`явилася, заяв та клопотань від неї не надходило. \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу №482/1265/21 від 27 вересня 2021 року виданого суддею Новоодеського районного суду Миколаївської області з позивача на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку . Також відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2010 року з [PERSON] вже стягуються аліменти у розмірі ј частини від заробітку на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , але не менше 30- відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2010 року до повноліття дитини. Стаття 15 Цивільного кодексу закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст..ст.150, 180 СК батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст.181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ч.3 ст.181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п.23 постанови Пленуму ВС «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові ВСУ від 5.02.2014 у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що в нього змінився матеріальний стан, оскільки після винесення вищевказаного судового наказу з нього стягуються аліменти на двох дітей у загальному розмірі 1/2 частину з усіх видів заробітку ( доходу). У ст.192 СК передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до ч.3 ст.12 Цивільного процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. У ч.1 ст.89 ЦПК визначено: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи обставини даної справи, суд вважає, що одночасне стягнення із позивача аліментів на двох дітей у сукупному розмірі Ѕ частки усіх видів доходу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивач [PERSON] належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення свого майнового стану. Судом не було встановлено зменшення доходів останнього. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі стст.18, 27 конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Беручи до уваги те, що позивач не довів підстав позову про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за судовим наказом №482/1265/21 виданим суддею Новоодеського районного суду Миколаївської області 27 вересня 2021 року, у задоволенні його позову слід відмовити.

Outcome: dismissed