Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Процедура : У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання фінансових послуг №180929-125743 від 29.09.2018 р. суму кредиту 2800 грн., процентів за користування кредитом 58 800 грн., пені 1400 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 710,83 грн., три процент річних від простроченої суми 2778,20 грн. та судові витрати 2270 грн. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 07 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позиція позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Прості Займи": Позовні вимоги позивач мотивував тим, що ТОВ "Прості Займи" є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Порядок отримання та надання позики регламентується Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Прості Займи", які розміщені за посиланням www/bistrozaim.ua (надалі Правила). Так, 29.09.2018 року між ТОВ "Прості Займи" та відповідачем укладено Договір про надання фінансових послуг №180929-125743, шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на офіційному сайті www/bistrozaim.ua, відповідно до якого відповідач отримав кредит на особисті потреби у розмірі 2 800 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 56 грн. за кожен день такого користування строком на 17 календарних днів. Товариство виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів: кошти за Кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ "Фінансова компанія "ВЕЙ ФОР ПЕЙ", яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи "Flashpay". Так, відповідно до довідки, наданої ТОВ "Фінансова компанія "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" на підтвердження виконання переказу 29.09.2018 відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 2 800,00 грн. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 30.08.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 66 489,03 грн., яка складається з: 2 800,00 грн. - сума кредиту; 58 800, 00 грн. - заборгованість за відсотками; 1 400, 00 грн. пені за порушення зобов`язання; 710,83 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2778,20 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Посилаючись на те, що заборгованість до теперішнього часу не погашена, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Прості Займи" заборгованість за договором надання фінансових послуг від 29.09.2018 року, в розмірі 66 489,03 грн. та судові витрати в розмірі 2 270, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду письмові докази. Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідачка про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, без поважних причин в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надала.. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідачка суд не повідомила. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку. Встановлені судом обставини справи: Судом встановлено, що ТОВ "Прості Займи" є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження НКФУ № 3601 від 29 серпня 2017 року. Основним видом діяльності ТОВ "Прості Займи" є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту . Так, 29 вересня 2018 року між ТОВ "Прості Займи" та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг №180929-125743, у режимі онлайн шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на сайті позивача, згідно умов якого остання отримала кредит на особисті потреби у розмірі 2 800, 00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 56 грн. за кожен день такого користування строком на 17 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача - до 15.10.2018 року та зобов`язалася його повернути і сплатити відсотки у розмірі 952,00 грн. (56 грн. в день) При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язався сплатити пеню у розмірі 3,64 % від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %. В інформаційній довідці процедури оформлення заявки на видачу займу №180929-125743 від 29.09.2018 року містяться дані відповідачки [PERSON] , її прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти, перші дві цифри якого - 51, останні чотири цифри 4084. Відповідно до п. п. 4-6 заяви-анкети відповідач [PERSON] підтвердив, що доступ до заповнення від його імені заяв-анкет на офіційному сайті відповідача (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише йому, інші особи не мають можливості скористатись від його імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від його імені на сайт pzaim.zp.ua є дійсними та надані ним особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на його картковий рахунок надані з його особистого мобільного телефону є дійсними та надані ним особисто. Згідно наданого позивачем ТОВ "Прості Займи" алгоритму укладення договору за допомогою мережі "Інтернет", після подачі відповідної заяви позичальником отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SMS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети. ТОВ "Прості Займи" прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 29.09.2018 року через платіжну систему за допомогою ТОВ "ВЕР ФОР ПЕЙ" здійснено переказ кредитних коштів в сумі 2 800, 00 грн. на платіжну картку, вказану позичальником (відповідачем) у заяві. Згідно довідки ТОВ "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" на банківську картку [PERSON] перераховані кошти за кредитним договором у розмірі 2 800,00 грн., що підтверджується даними про отримання на картку грошових коштів, перші дві цифри якої - 51, останні чотири цифри 4084, час запиту 29.09.2018 року о 14 год. 53 хв. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 30.08.2021 року утворилася заборгованість. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією заяви-анкети про отримання кредиту від 29.09.2018 року та додатком до неї, довідкою ТОВ "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" від 30.08.2021 року, Правилами про порядок надання коштів у позику, затверджені протоколом ТОВ "Прості Займи" від 05.01.2018 року, Умовами надання та обслуговування кредитів ТОВ "Прості Займи", розрахунком заборгованості, розрахунком заборгованості. У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання фінансових послуг №180929-125743 від 29.09.2018 року суму кредиту 2800 грн., процентів за користування кредитом 58800 грн., пені 1400 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 710,83 грн., три процент річних від простроченої суми 2778,20 грн. та судові витрати 2270 грн. Відповідачка, [PERSON] , не надіслала до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідачка суд не повідомила. Оцінка суду: Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію". Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Висновок суду щодо вимоги про стягнення з відповідача суми кредиту: Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Прості Займи" перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору №180929-125743 від 29.09.2018 року позичальник [PERSON] отримала кошти у розмірі 2 800, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності строком на 17 днів, зі сплатою відсотків. Крім того, при виникненні заборгованості позичальник також зобов`язався сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі 3,64 % від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %. Відповідно до розрахунку ТОВ "Прості Займи" заборгованості за кредитним договором, станом на 30.08.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 66 489,03 грн., яка складається з: 2 800,00 грн. - сума кредиту; 58 800, 00 грн. - заборгованість за відсотками; 1 400, 00 грн. пені за порушення зобов`язання; 710,83 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2778,20 грн. - 3 % річних від простроченої суми Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 2 800, 00 грн. Таким чином, вимога позивача ТОВ "Прості Займи" в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 2 800, 00 грн. є доведеною та підлягає задоволенню. Висновок суду щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом: Вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 29 травня 2018 року по 30 серпня 2021 року задоволенню не підлягає, з огляду на таке. За положеннями статей 1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору №180929-125743 від 29 вересня 2018 року ТОВ "Прості Займи", як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі 15 жовтня 2018 року. Таким чином, позикодавець ТОВ "Прості Займи" відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 15 жовтня 2018 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Згідно довідки ТОВ "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" від 30.08.2021 року №631-1, [PERSON] з картки [NUMBER] було сплачено 15.10.2018 року на користь ТОВ "Прості Займи" кошти у розмірі 952,00 грн. (17 днів строк кредитування * 56 грн. за кожен день користування кредитом), а відтак стягненню з відповідача не підлягають. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем ТОВ "Прості Займи" до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою в сумі 58 800 грн. 00 коп. включає період з 29 вересня 2018 року по 30 серпня 2021 року, який виходить за межі строку кредитування. Висновок суду щодо вимоги про стягнення індексу інфляції за весь період прострочення, 3 % річних та пені: Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача, в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, штрафних санкцій, а саме індексу інфляції за весь період прострочення та 3 % річних від простроченої суми, суд враховує наступне. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, за період з 29.09.2018 по 30.08.2021, індекс інфляції за весь період прострочення становить - 710,83 грн. та 3 % річних від простроченої суми становить - 2778,20 грн. Проте, суд не повністю погоджується з правильністю нарахування зазначених сум, оскільки в ці суми ТОВ "Прості Займи" було враховано відсотки за користування кредитом, нарахованих за період з 29 вересня 2018 року по 30 серпня 2021 року. Враховуючи заборгованість за тілом кредиту в сумі 2 800, 00 грн. яка є доведеною та підлягає задоволенню, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути індекс інфляції за весь період прострочення в сумі: - 578,42 грн. (2800 грн. (сума боргу) х 120,658 % (сукупний індекс інфляції за період з 29.09.2018 по 30.08.2021) / 100 % - 2800 грн. (сума боргу) ), та - 3 % річних від простроченої суми в сумі 245,56 грн. (2800 грн. (сума боргу) х 3 % х 1067 днів прострочення / 365 днів у році/100). Відповідно до розрахунку заборгованості з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 1400 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пеня за своєю правовою природою є неустойкою. Встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором спричинено позивачу збитки в розмірі сум заборгованості за кредитом в сумі 2800 грн., які даним рішенням вирішено стягнути. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 1400 грн. підлягає задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, та з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ "Прості Займи" заборгованість за кредитним договором №180929-125743 від 29.09.2018 року, яка виникла станом на 30.08.2021 в загальному розмірі 5 023 грн. 98 коп., що складається із: 2 800 грн. - сума кредиту, 1 400 грн. - пені, 578,42 грн. - індекс інфляції, 245,56 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України та покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial