Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що між підприємством та [PERSON] було укладено договір розподілу природного газу за адресою [ADDRESS] , опалювальна площа 332,2 м2, за вказаною адресою було встановлено лічильник газу ВІЗАР G-6 № 0234985. 25. 04. 2019 року працівниками Оператора ГРМ - АТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання відповідача було виявлено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ - пошкодження пломби державного повірника, у зв`язку з чим було складено Акт про порушення № 1827, підписаний двома працівниками підприємства, споживач від підпису відмовився. При складанні Акту відповідача було повідомлено про необхідність бути присутнім на засіданні комісії при розгляді Акту про порушення в [ADDRESS] 24 травня 2019 року з 10 до 15 години, копія Акту відправлено [PERSON] рекомендованим поштовим відправленням 16. 05. 2019 року. Лічильник в присутності відповідача було демонтовано для проведення експертизи, упаковано в пакет та опечатано пломбою оператора ГРМ № С49757575. За результатами експертизи, проведеної 07. 05. 2019 року в присутності відповідача, було встановлено, що на аверсі (зовнішній стороні) свинцевої пломби корпусу лічильника наявна випуклість поряд з літерою «Г», що свідчить про порушення площини відбитку тавра повірника. Корпус пломби вільно рухається по пломбу вальному матеріалу (дроту). На вихідній частині (стороні) пломбу вального матеріалу наявні сліди механічного впливу, а саме - декілька отворів. Таким чином підтверджено факт несанкціонованого втручання у роботу засобу вимірювальної техніки, саме - порушення свинцевої пломби, встановленої на корпусі лічильника, внаслідок чого ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. У зв`язку з виявленими порушеннями споживання природного газу комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення № 1827 від 25. 04. 2019 року, відповідачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населення з 25. 08. 2018 року по 08. 04. 2019 року з урахуванням усіх газових приладів та опалювальної площі. Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу склала 220 035,01 грн. Оскільки на даний час відповідачем в добровільному порядку вказана сума не сплачена, позивач просить стягнути її з [PERSON] у повному обсязі, а також суму судових витрат. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити. Вказав, що факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ встановлено постановою Запорізького апеляційного суду від 04. 08. 2021 року, що є преюдиційним фактом та підставою для стягнення облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, оскільки газовий лічильник у відповідача працював з порушенням законодавства. Ця обставина для застосування санкції передбачена Кодексом газорозподільних систем, і таке втручання само по собі означає можливість викривлення обліку природного газу, і не потребує окремого доказування. Відповідач з позовом не згоден, надав відзив, у якому вказав, що 09. 09. 2014 року між ним та АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» укладено договір № 120114087 «Про надання населенню послуг з газопостачання» до будинку [ADDRESS] . 25. 04. 2019 року працівниками АТ «Запоріжгаз» було розпломбовано та демонтовано ЗВТ «Візар» заводський номер 0234985, направлено на експертизу, при цьому Акт про порушення з посиланням на пошкодження пломби державного повірника не складався, йому на підпис не надавався, відтак, він від підпису не відмовлявся. З висновком експертизи від 07. 05. 2019 року, з якого вбачається, що лічильник експлуатувався з порушенням свинцевої пломби, він не згоден, вважає, що Акт про порушення не відповідає дійсності, оскільки у роботу ЗВТ він не втручався, пломби не пошкоджував, отже підстав для донарахування об`єму природного газу і сплати суми, вказаної в позовній заяві, немає. Після поновлення провадження по справі доповнив відзив і зазначив, що недотримання працівниками оператора ГРМ порядку демонтажу лічильника, його пакування та відправки на експертизу викликають обґрунтовані сумніви в тому, що викладене в акті сумнівне порушення було допущено саме ним, оскільки він жодним чином не втручався в роботу ЗВТ, а таке порушення як пошкодження пломби могло виникнути як в процесі демонтажу лічильника, так і під час його відправки, транспортування до експертної установи, або взагалі за наслідком впливу природного середовища. Жоден з поданих позивачем доказів не підтверджує ту обставину, що лічильник не обліковує, або обліковує частково чи з порушенням законодавства витрату (споживання) природного газу, що приводить до викривлення даних обліку. Представник відповідача в судовому засіданні просить у задоволенні позовних вимог відмовити на підставах, викладених у відзиві, і вказав, що ці аргументи [PERSON] не були предметом розгляду апеляційної інстанції при вирішенні питання по його позову про захист прав споживача та визнання дій неправомірними, і постанова Запорізького апеляційного суду від 04. 08. 2021 року не може бути преюдиційним фактом для цього позову. Заперечуючи проти відзиву, позивач зазначив, що всі обставини, які стосуються виявлення факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, складання акту про порушення, процедури його розгляду та донарахування не облікованого обсягу природного газу встановлені постановою Запорізького апеляційного суду у справі № 310/5052/19 від 04. 08. 2021 року, і є підставою для задоволення цього позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи 09 вересня 2014 року між АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» та [PERSON] укладено договір № 120114087 «Про надання населенню послуг з газопостачання» до будинку [ADDRESS] з опалювальною площею 332,2 м2, за вказаною адресою було встановлено лічильник газу ВІЗАР G-6 № 0234985. З Акту про порушення № 182725 від 04. 2019 року вбачається, що працівниками Оператора ГРМ - АТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання відповідача було виявлено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме - пошкодження пломби державного повірника. За результатами експертизи, проведеної 07. 05. 2019 року в присутності відповідача, було встановлено, що на аверсі (зовнішній стороні) свинцевої пломби корпусу лічильника наявна випуклість поряд з літерою «Г», що свідчить про порушення площини відбитку тавра повірника. Корпус пломби вільно рухається по пломбу вальному матеріалу (дроту). На вихідній частині (стороні) пломбу вального матеріалу наявні сліди механічного впливу, а саме - декілька отворів. У зв`язку з виявленими порушеннями споживання природного газу комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення № 1827 від 25. 04. 2019 року, відповідачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населення з 25. 08. 2018 року по 08. 04. 2019 року з урахуванням усіх газових приладів та опалювальної площі. Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу склала 220 035,01 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. [PERSON] з Актом № 1827 не згоден, вказував, що пломбу не пошкоджував, і яким чином вона виявилася пошкодженою не знає, зазначив, що викривлення показів природного газу у належному йому будинку не відбувалося. Позивач вказує на те, що факт порушення пломби державного повірника та правильність нарахування (донарахування) відповідачу об`ємів природного газу встановлений постановою Запорізького апеляційного суду у справі № 310/5052/19 від 04. 08. 2021 року за позовом [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів та визнання дій неправомірними, Актом про порушення від 25. 04. 2019 року, актом експертизи лічильника газу № 520 від 07. 05. 2021 року, копією протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Проте суд вважає ці обставини не достатніми для стягнення з [PERSON] суми донарахованого об`єму природного газу, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами регулюються Кодексом газорозподільних систем, п. 4 глави І розділу І якого передбачає, що договір на приєднання до газорозподільної системи/договір на приєднання - це письмова угода між оператором газорозподільної системи та замовником послуги з приєднання, яка укладається відповідно до вимог розділу V та за формою, наведеною в цьому Кодексі, визначає їх правовідносини під час виконання приєднання об`єкта замовника до газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) оператора газорозподільної системи. Договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу; Згідно визначення основних термінів та понять КГС - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Суд вважає, що позивач не довів того, що сам факт пошкодження свинцевої пломби на вказаному лічильнику призвів до викривлення даних обліку природного газу, що являється наслідком несанкціонованим втручанням у роботу ЗВТ. Згідно протоколу повірки н521 Запоріжжястандартметрології лічильник газу ВІЗАР G-6 № 0234985, який був встановлений в приміщенні відповідача, придатний для експлуатації: зовнішній вигляд задовільний, герметичний, відносна похибка у нормі. Позивач вважає, що такі дії (пошкодження пломби) Можуть привести до викривлення даних обліку газу, але у даному випадку ніяких доказів того, що таке викривлення відбулося, суду надано не було. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивач помилково вважає, що постанова Запорізького апеляційного суду від 04. 08. 2021 року за позовом [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів та визнання дій неправомірними є преюдиційним фактом для вирішення цієї справи, оскільки суд встановив несанкціоноване втручання відповідачем у роботу ЗВТ. Проте апеляційним судом було встановлена лише правомірність процедури виявлення та фіксування пошкодження пломби, наявність такого пошкодження, правильність застосування методики донарахування об`єму природного газу та розмір 220 035,01 грн., що зумовлено тим, що апеляційний суд розглядав справу за апеляційною скаргою АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» лише в рамках Закону України «Про захист прав споживачів». Заперечення відповідача щодо несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ апеляційним судом не розглядалися, оскільки [PERSON] в рамках оскаржуваної цивільної справи не подавалися. Згідно ч. 7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Сам тільки факт пошкодження пломби державного повірника не є підставою для безумовного стягнення з [PERSON] донарахованої суми об`єму природного газу, оскільки позивачем не доведено, що таке пошкодження пломби газового лічильника призвело до викривлення даних обліку природного газу, сама тільки вірогідність такого викривлення не може свідчити про наявність цього у дійсності. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 6 цієї ж статті встановлює, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Стаття 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Позивач вважає, що факт пошкодження пломби свідчить про те, що винними діями [PERSON] АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» було заподіяно матеріальну шкоду, яка розрахована у відповідності до п. 11 глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, проте така позиція суперечить висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду щодо застосування норм Кодексу ГРМ в частині встановлення наявності /відсутності у діях споживача складу порушення, передбаченого п. 1. 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу, - у справах № 903/885/17 від 02. 04. 2019 року; № 903/853/17 від 09. 04. 2019 року; № 904/4030/18 від 31. 07. 2019 року; № 922/137/19 від 05. 11. 2019 року; № 911/721/19 від 28. 12. 2019 року; № 920/1217/16 від 12. 03. 2020 року; № 914/766/17 від 12. 03. 2020 року; № 911/720/19 від 26. 06. 2020 року; № 922/4351/19 від 0809. 2020 року. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14. 04.2021 року по справі № 509/4515/18 зазначено наступний правовий висновок: для кваліфікації виявленого порушення, саме як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ / лічильника газу» необхідна наявність цілого ряду факторів. Відповідно до глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» відноситься до порушень, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу ХІ). Згідно з підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1)дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача /коректора, об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації; 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. При цьому тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинене несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04. 08. 2021 року у справі № 334/5744/19 зазначено наступний правовий висновок: законодавець визначає, що втручання в роботу - це цілеспрямовані умисні дії, які направлені на викривлення даних обліку природного газу. Для застосування вищевказаної санкції, як визначення фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням має бути встановлений факт правопорушення, який підтверджується висновками експертизи про те, що лічильник газу виводився з зачеплення, облік газу припинявся, його покази спотворювалися і вказаний лічильник є непридатним для використання та його показники встановлені на час виявлення порушення не є достовірними. У постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року по справі № 638/2071/18 суд вказав, що «з огляду на те, що відповідачем не доведено факт винних дій позивача у відборі природного газу, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що законних підстав для відключення будинку споживача від системи газопостачання станом на 10 січня 2018 року не було». Частини 1, 2 ст. 89 ЦПК України передбачають, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд вказує на те, що принцип змагальності не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує, оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Таким чином суд приходить до висновку, що на підставі одного тільки Акту про порушення № 1827 від 25. 04. 2019 року, у якому зазначено наявність пошкодження пломби державного повірника, неможливо зробити висновок про несанкціоноване втручання [PERSON] в роботу ЗВТ, яке призвело до відбору природного газу, що є наслідком такого втручання, а отже і підставою для нарахування відповідачеві санкцій у вигляді донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу. Оскільки інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано, суд вважає позов не доведеним, а докази такими, що не дають можливість встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги.

Outcome: dismissed