Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

17.02.2021 року [PERSON] звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, в якому вона зазначила про те, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.04.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтву про зміну імені серії [NUMBER] від 05.04.2016 року, виданому відділом Зарічного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, син позивачки та відповідача - [PERSON] , [INFO] , змінив своє прізвище 05.04.2016 року з [PERSON] на [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 13. Отже, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.04.2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції; свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 05.04.2016 року, виданим відділом Зарічного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, а також свідоцтвом про встановлення батьківства серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічної районної в місті Суми ради від 27.04.2000 року. На даний час син позивачки та відповідача [PERSON] є студентом ІІІ-го курсу факультету ІФСК денного відділу Сумського державного університету, де успішно навчається на умовах повної оплати вартості навчання (термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року) . Загальна вартість освітньої послуги за договором № 58 від 02.08.2018 року про надання освітньої послуги з підготовки фахівця з вищою освітою із Сумським державним університетом та додатковою угодою до нього від 23.01.2020 року складає 82170,00 грн. , в тому числі за періодами навчання: навчальний рік 2018-2019, навчальний рік - 14685,00 грн. , навчальний семестр: 1 семестр - 7000,00 грн. , 2 семестр - 7685,00 грн. ; навчальний рік 2019-2020, навчальний рік - 19265,00 грн. , навчальний семестр: 3 семестр - 9440,00 грн. , 4 семестр - 9825, 00 грн. ; навчальний рік 2020-2021, навчальний рік - 22630,00 грн. , навчальний семестр: 5 семестр - 11315,00 грн. , 6 семестр - 11315, 00 грн. ; навчальний рік 2021-2022, навчальний рік - 25590,00 грн. , навчальний семестр: 7 семестр - 12795,00 грн. , 8 семестр - 12795, 00 грн. . Окрім того, син позивачки та відповідача [PERSON] з 2007 року почав хворіти, він постійно проходить обстеження, переніс операцію та потребує постійного лікування та реабілітації і на сьогоднішній час це все потребує значних затрат і на лікування і на навчання. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає разом із позивачкою. Враховуючи те, що позивачка є пенсіонеркою та отримує пенсію невеликого розміру, їй достатньо важко утримувати сина та надавати йому гідне та необхідне лікування, забезпечення всім необхідним для навчання та нормального здорового харчування, яке необхідне підлітку його віку. На жаль, відповідач добровільно не бажає сплачувати додаткові витрати на навчання та утримання спільної із позивачкою дитини, достатні для нормального та належного його утримання. Відповідач взагалі не бере ніякої участі ні у вихованні, ні, тим більше, у належному утриманні дитини, він взагалі з ним навіть не спілкується та не цікавиться його справами та станом його здоров`я. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року) , в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий належний рівень позивачка одна не може забезпечити. Також, відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обов`язках щодо утримання дітей. Так, 12.04.2018 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по цивільній справі № 592/1509/18 з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) . Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Така правова позиція визначена постановою Верховного Суду України у справі № 6-1489цс17 від 13.09.2017 року (https://oda.court.gov.ua/sud1590/pravovipoziciivsu/6-1489cs17) . З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов`язки батьків і дітей, випливає наступне. Відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати аліментів на її утримання у розмірі, визначеному судом та нести додаткові витрати на утримання дитини, у зв`язку із розвитком здібностей дитини. Відповідач не бере жодної участі у додаткових витратах на утримання, розвиток та освіту спільної із позивачкою дитини [PERSON] , які несе позивачка. З цих підстав позивачка вимушена звертатися до суду за захистом, в першу чергу, прав дитини та своїх прав та вважає за можливе задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача грошових коштів, які вона витрачає на оплату навчання їхнього сина та інші додаткові витрати,пов`язані із навчанням. З урахуванням викладеного, позивачка вважає за доцільне стягнути із відповідача [PERSON] додаткові витрати на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , що викликані особливими обставинами, а саме: його навчанням на повній платній основі. Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) . Аналізуючи положення ст. 185 СК України, можна зробити висновок, що до додаткових витрат відносяться: - періодичні витрати на лікування дитини (в тому числі на оздоровлення) ; - систематичні витрати, понесені у зв`язку з каліцтвом дитини чи постійною хворобою. Згідно з медичною довідкою-направленням КУ "Сумська обласна дитяча клінічна лікарня" син позивачки та відповідача має діагноз "Вторинний імунодефіцит" . Також, він хворіє на лейкопенію (зниження кількості лейкоцитів в одиниці об`єму крові) . Відповідно до довідок, дитина регулярно лікується тривалий час, здає певні аналізи та проходить обстеження; вартість різних медичних обстежень дитини склала 1573 (одна тисяча п`ятсот сімдесят три) грн. 50 коп. . Також дитині було рекомендоване відвідування басейну, яке має в даному випадку регулярний характер. Вартість відвідування басейну сином сторін [PERSON] в період 2017-2018 років склала 3031 (три тисячі тридцять одна) грн. 00 коп. . В зв`язку з цим позивачкою було здійснено значні додаткові витрати на утримання дитини, що викликані особливими обставинами, а саме: хворобою дитини та наслідками цієї хвороби. Отже, позивачка вважає за доцільне стягнути із відповідача [PERSON] додаткові витрати на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , що викликані особливими обставинами, а саме: його хворобою та необхідними заходами для його оздоровлення. Також, на підставі п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачка підтверджує те, що нею не було подано іншого позову (позовів) до цього відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Outcome: dismissed