Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

У березні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила: 1) стягнути з [PERSON] на її корсть аліменти по 1/4 частині з всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання сина [PERSON] , починаючи з дня подачі позову до суду та до його повноліття; 2) стягнути з [PERSON] на її особисте утримання 1/6 частку доходу відповідача щомісячно до досягнення сином [PERSON] 3-х річного віку. В обґрунтування позову вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказала, що дитина знаходиться повністю на утриманні матері. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина та особисте утримання позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. 02.03.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 19.04.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 23.06.2021 року відповідач [PERSON] пред`явив зустрічний позов до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, який ухвалою суду від 06.07.2021 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. 06.07.2021 року ухвалою суду призначено по справі молекулярно-генетичну експертизу. Провадження по справі зупинено до отримання висновку молекулярно-генетичної експертизи. 17.11.2021 року від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи на адресу суду надійшов висновок експерта № 103-231-2021 від 29.10.2021 року. 24.11.2021 року ухвалою суду провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання. 13.01.2022 року позивач за первісним позовом [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовну заяву в частині 1/6 на її утримання залишити без розгляду. 13.01.2022 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить залишити без розгляду його заяву про встановлення батьківства, розгляд справи провести без його участі, визнає позовні вимоги за первісним позовом в частині стягнення з нього аліментів в сумі 1/4. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] з 10.07.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народився спільний син [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області № 02-33-75 від 02.03.2021 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . В матеріалах справи міститься висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-231-2021 від 29.10.2021 року, яким підсумовано, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (99,99%). Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову - 02.03.2021 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи наявність поданої заяви позивача за первісним позовом від 13.01.2022 року про залишення без розгляду однієї з позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити вказану заяву та залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення аліментів на особисте утримання позивача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача. Оскільки позивачем за зустрічним позовом до початку розгляду справи по суті подано до суду заяву про залишення без розгляду його позову до [PERSON] , суд вважає за необхідне залишити без розгляду зустрічний позов [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, а також статті 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви (908 грн.), тобто в розмірі 454 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved