Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами села Будеї, площею 2.21 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №090211, вказуючи, що ця земельна ділянка належала його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлої та прийняв спадщину, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу державного акту на право власності на землю, який було втрачено. У зв`язку з цим позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку. В підготовче засідання позивач не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник Кодимської міської ради Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути цивільну справу у його відсутність. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.03.2019 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.21 га, розташовану на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами села Будеї, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №090211, виданим 08.02.2005 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010552300006. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що 08.08.2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області, яким земельну ділянку площею 2,21 га, посвідчену державним актом серії ЯА №090211, заповіла своєму синові [PERSON] (а.с.7). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] , як між сином та матір`ю підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.09.1957 року Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області (а.с.9) Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст. 1268 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положення ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу встановлюють, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до листа нотаріуса 1195/02-14 від 15.12.2021 року, після смерті [PERSON] за заявою спадкоємця [PERSON] заведена спадкова справа №293/2019. Ретельний аналіз цих обставин вказує на те, що [PERSON] вважається таким, що у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці у 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] не подавали до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження факту їх постійного проживання на час відкриття спадщини із [PERSON] , що свідчить про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкодавець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ця обставина підтверджується листом нотаріуса №885/02-14 від 13.10.2021 року (а.с.11). Крім того, як вбачається з друкованого видання «Вісті Кодимщини» №42 (11006) від 16.10.2021 року (а.с.12) державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №090211, виданий 08.02.2005 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я [PERSON] , є втраченим. В абзаці 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Водночас, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19, вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, належним способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.3 ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.

Outcome: approved