Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (далі ЛМКП «Львівтеплоенерго») 16.09.2021 звернулось в суд із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з врахуванням заяви про зміну позовних вимог в якому просить стягнути з останніх заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2014 по 31.08.2021 в розмірі 6 667,09 грн., інфляційні витрати 1537,26 грн., 3 % річних 327,86 грн. та 2102 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до якої надає позивач. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі не проводять оплати за отримані послуги з централізованого опалення. За період з 01.07.2014 по 31.08.2021 розмір заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення становить 6 667,09 грн. Дану суму просить стягнути в примусовому порядку, а також інфляційні витрати в розмірі 1537,26 грн. та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 327,86 грн. Відповідно до ухвали судді від 04.10.2021 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.10.2021 від представника позивача до суду поступила заява про зміну позовних вимог. 22.10.2021 від представника позивача до суду поступило клопотання про уточнення розрахункових рахунків. 03.12.2021 від відповідача [PERSON] до суду поступило клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги вважає незаконними та необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки, жодної заборгованості за оплату послуг за централізоване теплопостачання немає. Долучає до клопотання повідомлення про оплату послуг. Звертає увагу суду на те, що боржником за надані послуги в квитанціях зазначено [PERSON] . Крім цього, зазначив, що копія позовної заяви з додатками на його адресу не надходила. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися повторно, повідомлялася про дату, час та місце проведення такого. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.05.2021. Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності (п. 3-4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Постановою НКРЕКП від 31.03.2015 р. № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню такими суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, і зокрема, які надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. При цьому, такому праву відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічний обов`язок споживача (наймача, власника) закріплено в ст. 68 ЖК УРСР, згідно з якою наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості за період з 01.07.2014 по 31.08.2021 розмір заборгованості відповідачів за спожиті послуги з централізованого опалення становить 6667,09 грн. Суд приймає такі розрахунки, як належні та допустимі докази позовної вимоги, оскільки такі відповідачами не спростовані, відтак суд ухвалює рішення про стягнення вказаної суми заборгованості. Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №712/8916/17 від 07.07.2020 р., на вказані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно цієї норми, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічні висновки щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за відсутності між сторонами договірних відносин а також щодо стягнення з споживача трьох відсотків річних та інфляційних втрат також висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 639/10591/14-ц (постанова від 14.02.2018 р.), які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує. Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних прийнято судом як такий, що відповідає вимогам чинного законодавства, а тому, інфляційні витрати в розмірі 1537,26 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 327,86 грн. також підлягають до примусового стягнення. Крім цього, доводи відповідача [PERSON] про відсутність заборгованості спростовуються розрахунком за надані послуги наданого представником позивача, надані останнім повідомлення на оплату послуг не свідчать про фактичну оплату відповідачами заборгованості. Покликання відповідача [PERSON] про боржника [PERSON] , у квитанціях про оплату суд, не приймає до уваги, оскільки, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 06.12.2017 встановлено, що [PERSON] у 2004 році померла, а відповідач [PERSON] набула право власності на приміщення житлової кімнати площею 17 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю, яка раніше була зайнята померлою. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, а саме, рекомендованого повідомлення відповідачі 28.10.2021 отримали копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження. Окрім цього, суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені можливості ознайомитися з матеріалами справи. Окрім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2102 грн., сплата якого проведена з урахуванням вимог ч. 2 ст. 164 ЦПК України, що підтверджується відповідними квитанціями. На підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та

Outcome: approved