Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

В червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., ТОВ «Фінпром Маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабуля Д.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з Єдиного реєстру боржників позивачка дізналася, що по відношенню до неї відкрито виконавче провадження №65412532 по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 23.07.2020 року за №4486. Постановою державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабуля Д.А. від 14.05.2021 року було відкрито виконавче провадження №65412532 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріусу. Позивачка вказує, що виконавчий напис виданий з порушенням діючого законодавства та не підлягає виконанню. Позивачка зазначає, що вона не укладала договір з ТОВ «Фінпром Маркет» та не отримувала гроші у ПАТ «Платинум Банк». Усі нараховані штрафи та заборгованості вважає нарахованими неправомірно. ТОВ «Фінпром Маркет» не було надано приватному нотаріусу необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, не отримання позивачкою вимоги про усунення порушень за кредитним договором позбавило позивачку можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення або оспорити вимоги ТОВ «Фінпром Маркет». Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. З огляду на вказане, позивачка просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. 11.01.2022 року представник позивачки надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу без його участі та без участі позивачки. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, заяв чи клопотань по справі суду не надав. Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 02.09.2021 року представник ТОВ «Фінпром Маркет» надав до суду клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому вказав, що вважає, що даний спір можливо вирішити в мировому порядку за умов взаємних поступок, а саме, запропонував позивачу сплатити кошти у розмірі 4730,24 грн. на розрахункові рахунки ТОВ «Фінпром Маркет» у строк до 18 год. 00 хв. 11.09.2021 року частина заборгованості у розмірі 21 550,24 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором №38/6597АСLAPT2 від 02.07.2012 року та виконавчим написом №4486 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Ухвалою суду від 15.11.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» у врегулюванні спору за участі судді. Також, представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» надав суду заяву про визнання позовних вимог, в якій просить задовольнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача суму судового збору за подання позовної заяви у розмірі 454,00 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227,00 грн. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабуля Д.А. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним. 02.07.2021 року надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовної заяви (а.с.29). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК Українирозгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 23.07.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис за №4486, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] не виплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договоруфакторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу, ТОВ «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1706/01 від 17.06.2015 року, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору відступлення права вимоги №20140730-Г від 30.07.2014 року відступлено право вимоги за кредитним договором №38/6597АСLAPT2 від 02.07.2012 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , за період з 29.07.2014 року по 23.07.2020 року включно суму у розмірі 26280,78 грн. (а.с.11). Як вбачається з вказаного виконавчого напису правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Фінпром маркет». Постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2021 року державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабуля Д.А. відкрито виконавче провадження №65412532 про примусове виконання виконавчого напису №4486, вчиненого 23.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення боргу з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» у розмірі 26280,78 грн. (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 18.09.2020 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стяґувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак, відповідачі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та ТОВ «Фінпром Маркет» не надали суду належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості за кредитом, та відсутня також засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Фінпром Маркет», який зазначений у написі, є безспірними. За змістом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виконавчий напис №4486 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 23.07.2020 року, стягнення заборгованості здійснено за період з 29.07.2014 року по 23.07.2020 року, у строк більше ніж 8 років від дня укладення кредитного договору. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вищевказану правову позицію було також підтримано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 23.07.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Враховуючи положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він повинен був перевірити правомірність вимог стягувача за вимогами в повному обсязі в тому числі і строки давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині. В зв`язку з зазначеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., ТОВ «Фінпром Маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабуля Д.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. За правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, судові витрати стягуються відповідно до вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України. Таким чином, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору (681,00 грн.), сплаченого при поданні позову, та 50 відсотків судового збору (681,00 грн.) стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved