Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. Зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею. Заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 07.10.2020 року місце проживання сина визначено разом з матір`ю. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, зокрема, не виховує та не утримує дитину, її життям та розвитком не цікавиться. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої сина. Ухвалою суду від 19.07.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Зобов`язано виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] 05.10.2021 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органом опіки та піклування подано до суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . Ухвалою суду від 20.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Запропоновано позивачу забезпечити явку малолітнього [PERSON] , [INFO] у судове засідання. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування Данилейко Н.А. просить розгляд справи провести без участі представника, врахувавши висновок органу опіки та піклування. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 03.11.2015 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.11.2018 року шлюб зареєстрований, 17 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис за № 1148 розірвано. Судовим наказом № 524/4436/18 виданим Автозаводським районним судом м.Кременчука 03.10.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 червня 2018 року до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 6417 від 26.02.2019 року малолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації матері - [PERSON] . Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.10.2020 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості виданою державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби м.Кременчука Кременчуцького району Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 01.06.2021 року № 60353 заборгованість за виконавчим провадженням № 57481796 при примусовому виконанні судового наказу № 524/4436/18 від 03.10.2018 виданого Автозаводським районним судом м.Кременчука про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - сина, [PERSON] , [INFO] , станом на 01.06.2021 року становить 85322,07 грн. Відповідно до відомостей Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 18 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області малолітній [PERSON] , [INFO] , відвідує Кременчуцький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 18 з 12.10.2020 року по теперішній час. З 12.10.2020 по 17.05.2021 дитину приводить та забирає з закладу мати [PERSON] . Також вона здійснює оплату за харчування в закладі. Батько [PERSON] заклад не відвідує. На батьківських зборах батько не з`являється. Згідно довідки КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває, на лікуванні не знаходилась. 29.07.2021 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-КЕ виданим 29.07.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 24.09.2021 року № 1334, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Як визначено ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею третьою Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У пунктах 15 та 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 цієї ж Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, яка є частиною національного законодавства України, у рішенні по справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому, звернув увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував рішення про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем суду не надано доказів на підтвердження винної поведінки [PERSON] та не зазначено про причини самоусунення від виконання батьківських обов`язків, а також не зазначено, яким чином позбавлення його батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення відносин сина з батьком. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд, аналізуючи висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вважає, що він є недостатньо обґрунтованим, не містить відомостей про з`ясування органом опіки та піклування реального відношення батька до виховання сина, посилань на наявність достатньої та переконливої документальної бази, що характеризує особистість батька, а також установлення факту саме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків (а не невиконання таких обов`язків). Положеннями ст. 171 СК України, встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. [PERSON] забезпечила явку малолітнього [PERSON] , [INFO] у судове засідання, однак останній пояснень суду не надав. Позивач зазначає, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується та не відвідує, не надає утримання, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. З огляду на наведене у поведінці [PERSON] вбачаються ознаки невиконання ним своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Проте, у матеріалах справи відсутні достатні докази ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, тобто такої винної поведінки особи, коли вона свідомо, систематично, не зважаючи на заходи попередження, продовжує не виконувати ці обов`язки. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed