Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , представником якої\~є [PERSON] ,\~про усунення\~перешкод в\~здійсненні права\~власності,\~користуванні та\~розпорядженні нерухомого\~майна шляхом\~зняття з\~реєстрації, в якому зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 03.09.2020 року йому на праві власності належить будинок за [ADDRESS] . В будинку з 17.07.2015 року зареєстрована [PERSON] . При здійсненні купівлі-продажу 03.09.2020 року будинку продавець [PERSON] запевнив, що його донька [PERSON] у продовж 6 місяців після угоди добровільно зніметься з реєстрації за вказаною адресою, але цього не сталося. Відповідач не проживає в житловому будинку понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку та на подвір`ї не має, будинком не цікавиться. 14.07.2021 року позивач звернувся до Добропільської міської ради та просив зняти відповідача з реєстрації, але 21.07.2021 року отримав відповідь з пропозицією звернутися до суду за захистом своїх прав на вільне володіння та розпорядження майном. Факт реєстрації відповідача порушує права позивача на вільне розпорядження і користування майном, окрім того, позивач позбавлений можливості оформити спадщину від померлої дружини, бо куди б він не звернувся йому потрібно надати довідку про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. Відповідач з 03.09.2020 року по теперішній час будинком не користується, так як з 2016 року взагалі мешкає за кордоном та має російське громадянство. У зв`язку з вищевикладеним, просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву подано до суду не було. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.\~Від позивача в матеріалах справи міститься заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, судові витрати залишити за ним, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення, від [PERSON] , який є представником [PERSON] , в матеріалах справи також міститься заява, в якій він просив розглянути справу без його участі та участі його доньки [PERSON] , позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі та зняти з реєстрації його доньку. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 03.09.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Шиманським І.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 886, копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 222546401, сформованого 03.09.2020 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Шиманським І.Ю., а також копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 222549914, сформованого 03.09.2020 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Шиманським І.Ю (а.с. 8-11). Як вбачається з довідки про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої відділом реєстрації Добропільської міської ради Донецької області від 09.07.2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , факт реєстрації відповідача у вищезазначеному будинку також підтверджується довідкою, виданою відділом реєстрації Добропільської міської ради Донецької області від 23.09.2021 року (а.с. 12, 28). З довідки, виданої головою квартального комітету від 08.07.2021 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 17.07.15 р., але за цією адресою не проживає (а.с.13). З листа виконавчого комітету Добропільської міської ради від 21.07.2021 року, вбачається, що позивачу було відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання [PERSON] та повідомлено, що у визначених законодавством випадках, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється також на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 18.06.2016 року та після державної реєстрації взяла прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 24). З долученої до матеріалів справи копії паспорту вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями частини 1\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5\~ст. 81 ЦПК України). Частиною 1\~статті 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2\~ст. 263 ЦПК України). Частиною 5\~статті 263 ЦПК України\~визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до\~ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Стаття 41 Конституції України\~передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За\~статтею 317 Цивільного кодексу України\~встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 386 Цивільного кодексу України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 р.), ратифікованою\~Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, позивач як власник будинку, має право володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому вказаним майном на власний розсуд, використовувати його для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Беручи до уваги, що факт відсутності відповідача [PERSON] у належному позивачу будинку понад один рік знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позивач довів свої вимоги в частині визнання вказаної особи такою, що втратила право користування будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , і вони підлягають задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в заяві судові витрати просив залишити за ним.

Outcome: approved