Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його рідний батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Факт родинних відносин між позивачем та батьком підтверджується свідоцтвом про народження позивача. Після смерті батька позивача залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (пай) розміром 6,6 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ХС №0102620, що підтверджується копією договору купівлі- продажу від 25.07.1997 року. Крім того, на праві приватної власності [PERSON] належали нежитлові будівлі за адресою буд. [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання права власності на нерухоме майно, а саме вищевказаної земельної ділянки та нежитлових будівель в порядку спадкування за законом, оскільки був зареєстрований та проживав на момент смерті із спадкодавцями, а інші спадкоємці не виявили наміру оформлювати свої спадкові права. Від нотаріальної контори, було отримано постанову в якій відмовлено в отриманні свідоцтва на право спадщини за законом на земельну ділянку у зв`язку з тим, що відповідно до пункту 4.15 та 4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після отримання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Єдиним спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини у встановлений строк є позивач, інші особи до нотаріуса за прийняттям спадщини не звертались, а тому просить суд визнати за ним [PERSON] , [INFO] , уродженцем смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, індивідуальний ідентифікаційний номер - [NUMBER] в порядку спадкування за законом після [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 6,6 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ХС №0102620 та визнати за [PERSON] [INFO] , уродженцем смт. Горностаївка Горностаївського району Херсонської області, РНОКПП - [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на: нежитлову будівлю - склад під літерою А загальною площею 754, 8 кв.м. за адресою буд. [ADDRESS] ; нежитлову будівлю - склад під літерою Б загальною площею 758, 0 кв.м. за адресою буд. [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~У підготовче\~судове засідання\~позивач [PERSON] \~не з`явився,\~але у\~позові просив\~суд розгляд справи провести у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача Горностаївської селищної ради Ляхно Д.В. у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсяз та просить їх задовольнити, будь-які заперечення по справі відсутні та просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача Рубанівської сільської ради Куратов О.В. у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовної заяви та просить суд розглядати справу без участі представника сільської ради. Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання відповідачами позову та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст. 12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 17.11.2015 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горностаївського районного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] , помер [INFO] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 23.03.1972 року виданого Горностаївським районним РАГС в Херсонській області, його батьком є [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (пай) розміром 6,6 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ХС №0102620, що підтверджується копією договору купівлі- продажу від 25.07.1997 року. \~ \~ \~ \~Крім того, на праві приватної власності [PERSON] належали нежитлові будівлі за адресою буд. [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, які згідно технічної документації складаються з: нежитлової будівлі - склау під літерою А загальною площею 754, 8 кв.м. за адресою буд. [ADDRESS] та нежитлової будівлі - складу під літерою Б загальною площею 758, 0 кв.м. за адресою буд. [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для отримання права власності на нерухоме майно, а саме вищевказаної земельної ділянки та нежитлових будівель в порядку спадкування за законом, оскільки був зареєстрований та проживав на момент смерті із спадкодавцями, а інші спадкоємці не виявили наміру оформлювати свої спадкові права. Від нотаріальної контори, було отримано постанову в якій відмовлено в отриманні свідоцтва на право спадщини за законом на земельну ділянку у зв`язку з тим, що відповідно до пункту 4.15 та 4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після отримання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Єдиним спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини у встановлений строк є позивач, інші особи до нотаріуса за прийняттям спадщини не звертались Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із п.2 вказаного Указу, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК (435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Статтею 3 Указу Президента України за №666/94 від 10.11.1994року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належали - нежитлова будівля - склад під літерою А загальною площею 754, 8 кв.м. за адресою буд. [ADDRESS] та нежитлова будівля - склад під літерою Б загальною площею 758, 0 кв.м. за адресою буд. [ADDRESS] , однак оригінал вказаного свідоцтва втрачено за життя спадкодавця. До 1 січня 2013 року оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності проводилось, зокрема, органами місцевого самоврядування відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445, яке втратило чинність з 1 січня 2013 року. Таким чином на даний час відсутня можливість видати оригінал свідоцтва повторно, а тому неможливо провести реєстраційні дії щодо майна за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на нього. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не складав, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом, а позивач [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із вищевикладеного слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, суд вважає можливим визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженцем смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, індивідуальний ідентифікаційний номер - [NUMBER] в порядку спадкування за законом після [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 6,6 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ХС №0102620 та визнати за [PERSON] [INFO] , уродженцем смт. Горностаївка Горностаївського району Херсонської області, РНОКПП - [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на: нежитлову будівлю - склад під літерою А загальною площею 754, 8 кв.м. за адресою буд. [ADDRESS] ; нежитлову будівлю - склад під літерою Б загальною площею 758, 0 кв.м. за адресою буд. [ADDRESS] , крім того, відповідачі позов визнали, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16,\~319,\~321,\~328,\~392,\~1216,\~1217,\~1218,\~1225,\~1261,\~1268,\~1297\~ЦК України,\~

Outcome: approved