Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Представник ТОВ "Рівнетеплоенерго" звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 31833,68 грн., а також 2270,00 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ "Рівнетеплоенерго", здійснює надання послуг з централізованого опалення та підігріву води у житлове приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] згідно договору №33555 від 30.11.2013 року. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Проте, внаслідок порушення зобов"язань щодо своєчасного внесення поточних платежів, станом на 01.05.2021 року у відповідача виникла заборгованість за надані ТОВ "Рівнетеплоенерго" послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 31833,68 грн. за період з жовтня 2018 року по травень 2021 року. Ухвалою суду від 15 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 08 липня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. 16 серпня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, та заяву про застосування строків позовної давності, в яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, застосувавши трирічний строк позовної давності. Окрім того зазначає позивачем у березні 2019 року безпідставно нарахована сума в розмірі 4602 гривні 48 коп за гарячу воду ще на одну людину за період з 07 жовтня 2014 року по 13 жовтня 2018 року, проте [PERSON] , не проживала у вказаному помешканні і послугами не користувалась. 10 вересня 2021 року за вх.№51894/21вх представником позивача подано письмові пояснення, в яких просили позов задоволити повністю, вказавши, що строк позовної давності при поданні позову ними дотримано. В судове засідання представник позивача подала клопотання, в якому просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Рівнетеплоенерго» не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні, окрім того підтримав свою заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивача. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що ТОВ "Рівнетеплоенерго", здійснює надання послуг з централізованого опалення та підігріву води у житлове приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] згідно договору №33555 про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання від 30.11.2013 року . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім"я [PERSON] . Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов"язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов"язки споживача і виконавця, а також інші питання. За визначеннями, наведеними у\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII\~ житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції чинній на час розгляду справи) передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов"язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Позивач належним чином та у повному обсязі надавав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідач не виконував належним чином свого обов"язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого станом на 05. 2021 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 31833,68 грн. за період з жовтня 2018 року по травня 2021 року, що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] . Враховуючи те, що відповідач є власником житлового приміщення (власність зобов"язує утримувати своє майно ст. 322 ЦК України), користується наданими послугами з гарячого водо та теплопостачання, та є споживачем послуг, суд вважає, що відповідач зобов"язаний оплатити заборгованість. Посилання відповідача у відзиві на ту обставину, що його донька [PERSON] не проживала у квартирі [ADDRESS] та не користувалась послугами, що надавались позивачем, а тому доплата за ще одного зареєстрованого мешканця нарахована ТОВ «Рівнетеплоенерго» безпідставно, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідно до вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та в порядку, передбачених договором. Відповідно до п. 5.2.4 Договору №33555 від 30.11.2013 року споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність. Тобто позивач [PERSON] зобов`язаний був повідомити надавача послуг про зміни в складі зареєстрованих у квартирі осіб та просити про зменшення розміру плати, надавши відповідні докази не проживання [PERSON] . Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.\~\~ Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Відповідно до\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. У відповідності з наданою позивачем оборотною відомістю [PERSON] періодично здійснював погашення заборгованості, останній здійснений ним платіж в лютому 2020 року в розмірі 1200 гривень. Ці обставини відповідачем не спростовані. Таким чином, судом встановлено, що строк позовної давності було перервано здійсненням платежів, а тому перебіг позовної давності почався знову в лютому 2020 року відповідно до частини п`ятої\~статті 261 ЦК України. Оскільки позивач звернувся до суду 03 червня 2021 року, строк позовної давності ним не пропущено. За наведених обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже із відповідача [PERSON] на користь ТзОВ «Рівнетеплоенерго» підлягає до стягнення судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved