Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Кошель А.С. , який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до ТОВ «Альфатех імпорт», в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 410 000 грн., моральну шкоду в сумі 15 000 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] з метою придбання транспортного засобу (трактора), шляхом моніторингу Інтернет ресурсів та ознайомленням із прайс листами продавців відповідної техніки, було знайдено найвигіднішу ціну на трактор, який відповідав умовам пошуку у відповідача. Після перемовин позивача із відповідачем, було погоджено умови щодо продажу транспортного засобу (трактору) Марки МТЗ, Модель 892, рік випуску 2021, двигун [NUMBER] , заводський номер [NUMBER] . Відповідно до досягнутих умов, 19 липня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 18- 03, який відповідно до п.п. 7.1 є попереднім. Відповідно до п. 3 вказаного договору, позивачем в якості авансу, було сплачено 410 000,00 грн., вказана сума, відповідно до договору, відповідає повній вартості транспортного засобу. Відповідно до п. 1.2. вищевказаного договору, сторони домовились та зобов`язались укласти основний договір купівлі-продажу транспортного засобу 19 липня 2021 року, не пізніше 18 год. 00 хв. У липні 2021 року позивачем отримано лист відповідача від 19 липня 2021 року, вих. № 01/1 про неможливість укладення основного договору купівлі-продажу транспортного засобу та визначення наступної дати щодо укладання основного договору, переоформлення (реєстрацію) транспортного засобу на позивача до 26 липня 2021 року. Також, у вказаному листі зазначено про право позивача звернутись до відповідача із заявою про розірвання попереднього договору та повернення грошових коштів. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов п.п. 1.2 вказаного вище договору, щодо укладання основного договору у строк, позивачем на адресу відповідача направлено заяву про розірвання попереднього договору та повернення коштів, яку відповідач отримав 13.08.2021 р. У вересні 2021 року позивачем отримано лист відповідача від 16 вересня 2021 року вих. 11/39, з роз`ясненням щодо умов розірвання попереднього договору та повернення коштів. В подальшому відповідач ухиляється від повернення грошових коштів, укладання договору купівлі-продажу транспорту, передачі транспортного засобу позивачу та взагалі від надання будь-яких роз`яснень щодо причин невиконання умов договору, офіційні номери телефонів не відповідають, або знаходяться поза зоною досяжності, тощо. Вважає, що оскільки договір купівлі-продажу транспортного засобу в установленому законом порядку між сторонами не укладено, передана відповідачу сума у розмірі 410 000 грн. є авансом, який підлягає поверненню у цьому ж розмірі. Отже діями/бездіяльністю щодо ухилення виконання договору відповідача, позивачу було завдано матеріальних збитків на суму 410 000 грн. Позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у нервових розладах та сильних душевних страждань, порушенню емоційного та психологічного стану, пов`язаних з втратою дуже великих коштів. Позивач був вимушений приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, багаторазово звертався до відповідача, як усно так і письмово, звертався за юридичною допомогою. Внаслідок неправомірних дій відповідача погіршився і фізичний стан позивача, останній почав відчувати нервовість, безпорадність, постійний страх щодо неповернення значних грошових коштів, які частково ним били взяті у борг. Позивач через погіршення психологічного стану, не може спокійно спати. Внаслідок протиправної поведінки відповідача порушений звичний уклад позивача життя, він є рознервованим, розгубленим, перебуває у стані постійного стресу. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 15 000 грн. Крім того, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.11.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за привалами спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленимию про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, останній надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його та позивача відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 19.07.2021 р. між ТОВ «Альфатех імпорт» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 18-03, відповідно до умов якого, ТОВ «Альфатех імпорт» зобов`язався передати [PERSON] транспортний засіб марки МТЗ, моделі 892, 2021 року випуску, двигун [NUMBER] , заводський номер [NUMBER] , укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу не пізніше 18 год. 00 хв. 19.07.2021 р. (а.с.12-15). Відповідно до п. 3.1 вищевказаного договору, на підтвердження зобов`язань та забезпечення виконання договору, покупець передає, а продавець приймає, у рахунок належних за договором купівлі-продажу платежів, грошову суму в розмірі 410 000 грн. Відповідно до п. 7.1 вищевказаного договору, договір є попереднім у розмінні ст. 635 ЦК України і метою якого є укладення у майбутньому основного договору на умовах, встановлених цим договором. На ім`я [PERSON] відповідачем виготовлено рахунок від 19.07.2021 р. до договору № 18-03 від 19.07.2021 р. на суму 410 000 грн. щодо придбання транспортного засобу марки МТЗ, моделі 892, 2021 року випуску, двигун [NUMBER] , заводський номер [NUMBER] (а.с.16), який було сплачено позивачем, що підтверджується квитанціями (а.с.17,18). Відповідно до листа ТОВ «Альфатех імпорт» від 19.07.2021 р., [PERSON] повідомлено про те, що товариство у найкоротші строки зобов`язується зробити процедуру переоформлення трактора марки «Бєларус-892» 2021 року випуску, двигун [NUMBER] , заводський номер [NUMBER] , 26.07.2021 р. (а.с.19). 06.08.2021 р. [PERSON] звернувся з заявою до ТОВ «Альфатех імпорт» про розірвання договору купівлі-продажу № 18-03 від 19.07.2021 р. (а.с.20), яку відповідач отримав 13.08.2021 р. (а.с.22). Відповідно до листа ТОВ «Альфатех імпорт» від 16.09.2021 р., товариство направило [PERSON] роз`яснення щодо умов розірвання попереднього договору та повернення коштів (а.с.23). Відповідно до п. 18 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації. Згідно витягу з реєстру Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, відповідач здійснює діяльність 45.19 - торгівля іншими автотранспортними засобами (а.с.11). Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідним договором визначені сторони, позивач, - як Покупець, відповідач, - як Продавець, що відповідає визначенням ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно із ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В силу ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом та повертається у тому розмірі у якому вона була надана. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Оскільки, договір купівлі-продажу транспортного засобу в установленому законом порядку між сторонами не укладено, передана відповідачу сума у розмірі 410 000 грн. є авансом, який підлягає поверненню у цьому ж розмірі. Таким чином, суд вважає, що позивачу завдано матеріальну шкоду в сумі 410 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача, суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Завдану моральну шкоду позивачмотивує тим, що внаслідок неповернення грошових коштів у великому розмірі, він зазнав душевні страждання, у нього порушено емоційний та психічний стан, він був вимушений приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, багаторазово звертався до відповідача, як усно так і письмово, звертався за юридичною допомогою. Внаслідок неправомірних дій відповідача погіршився і фізичний стан позивача, останній почав відчувати нервовість, безпорадність, постійний страх щодо неповернення значних грошових коштів, які частково ним били взяті у борг. Позивач через погіршення психологічного стану, не може спокійно спати. Внаслідок протиправної поведінки відповідача порушений звичний уклад життя позивача, останній є рознервованим, розгубленим, перебуває у стані постійного стресу. Суд погоджується з тим, що позивач дійсно спричинена моральна шкода та вважає, що заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 15 000 грн., підлягають задоволенню. В частині вирішення спору про стягнення з відповідача витрат на надання правової допомоги, слід зазначити наступне. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. За приписами ст. ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також, розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018р. у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц. За матеріалами справи встановлено, що 17.10.2021 року між адвокатом Кошель А.С. та позивачем [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, розрахунок послуг складає 10000 грн., що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру № О-12/11/21 від 10.11.2021 р., тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати, пов`язані з правничою допомогою в сумі 10 000 грн. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача суд стягує на користь держави судовий збір в розмірі 4100 грн. за позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди та 992,40 грн. за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди.

Outcome: approved