Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати записи про обтяження: заборона (архівний запис), згідно з яким заборона зареєстрована (здійснена) 25.04.2006 за номером 3138680 реєстратором: Перша житомирська державна нотаріальна контора по архівному запису від 29.06.1998. Підстава обтяження: повідомлення, б/н. Житомирський Горпіщеторг; заборона на нерухоме майно, згідно з яким заборона зареєстрована (здійснена) 20.07.2006 за номером 3488184 реєстратором: Перша житомирська державна нотаріальна контора по архівному запису від 29.06.1983. Підстава обтяження: повідомлення, б/н, 29.06.1983, Житомирський міськпищекомбінат. Позов обґрунтовано тим, що позивач при спробі здійснення реєстрації місця проживання внука від органу реєстрації місця проживання дізнався про те, що на його будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт. Позивач вказує, що згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на його будинок накладено два арешти. При цьому, власником нерухомого майна зазначена [PERSON] , яка померла [INFO] , та власником будинку ніколи не була. У позові зазначено, що на теперішній час відсутні дані щодо необхідності застосування арешту майна. Окрім цього, арешт накладено на майно, яке ніколи не належало особі, відносно якої було здійснено обтяження нерухомого майна, тому, на думку позивача, арешт майна безпідставний. Посилаючись на ст. 321, 391 ЦК України, позивач вказує на неможливість захисту свого права власності в інший спосіб, тому просить скасувати арешти майна. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.07.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 12.08.2021 від Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що позовні вимоги відповідач вважає необґрунтованими, оскільки арешти, скасування яких є предметом розгляду у даній справі, Житомирською державною нотаріальною конторою Житомирської області не реєструвалися. Крім того вказано, що Перша житомирська державна нотаріальна контора ліквідована без правонаступників, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02.11.2017 №3386/5, у зв`язку з чим документи нотаріального діловодства вказаної установи передано на зберігання до Житомирського обласного державного нотаріального архіву. Також у відзиві зазначено, що процедура накладення, зміни та припинення обтяжень нерухомого майна визначена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та позивачу рекомендовано звернутися до Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради. 30.11.2021 представником позивача [PERSON] подано до суду клопотання про залучення у справу як співвідповідача Департаменту реєстрації Житомирської міської ради (код ЄДРПОУ 40418650), та залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Житомирського обласного державного нотаріального архіву (код ЄДРПОУ 25755656). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30.11.2021 клопотання представника позивача задоволено, залучено до участі у справі у якості співвідповідача Департамент реєстрації Житомирської міської ради; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Житомирський обласний державний нотаріальний архів. Від співвідповідача Департаменту реєстрації Житомирської міської ради та третьої особи Житомирського обласного державного нотаріального архіву заяв по суті справ до суду не надійшло. Згідно з протокольною ухвалою суду від 21.12.2021 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, завідувач нотаріальної контори Поліщук А.І. подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, у якій також вказано, що при винесенні рішення відповідач покладається на розсуд суду. Представник відповідача Департаменту реєстрації Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Житомирського обласного державного нотаріального архіву у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у матеріалах справи міститься лист завідувача нотаріального архіву Предаченко М.Л., у якому вона просить розгляд справи проводити без участі представника третьої особи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 04.12.1980, [PERSON] було надано у безстрокове користування земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , для будівництва одноповерхового житлового будинку (а.с. 43-45). Відповідно до наявних відомостей, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №15506 станом на 31.12.2012 за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно зареєстровано за громадянином [PERSON] , на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, посвідченого Другою Житомирською державною нотаріальною конторою 22.12.1980 за №2-3274, що підтверджується копією довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №5560 від 30.11.2020 (а.с. 9). Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані обтяження, а саме: заборона (архівний запис), згідно з яким заборона зареєстрована 25.04.2006 за номером 3138680 реєстратором: Перша житомирська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: повідомлення, б/н. Житомирський Горпіщеторг. Об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , власник [PERSON] . Додаткові дані: архівна дата: 04.04.1998, дата виникнення: 29.06.1998, № реєстра 2026-29; заборона на нерухоме майно, згідно з яким заборона зареєстрована 20.07.2006 за номером 3488184 реєстратором: Перша житомирська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: повідомлення, б/н, 29.06.1983, Житомирський міськпищекомбінат. Об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , власник [PERSON] . Додаткові дані: архівний запис - заборона від 29.06.1986 №6. Заявник: Перша житомирська державна нотаріальна контора (а.с. 6-7). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Згідно з ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон України № 1952). Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закон України № 1952 (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що, на відміну від частини 2 статті 26 зазначеного Закону у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, на момент звернення позивача до суду з даним позовом, такого способу захисту цивільних прав як скасування запису про обтяження, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не передбачено. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. На підставі досліджених доказів, судом встановлено, що обтяження належного позивачу нерухомого майна було застосовано виходячи з того, що зазначене майно належало його дружині, [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з тим, як вбачається з доказів, які надано позивачем на обґрунтування вимог позову, будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належав та і наразі належить [PERSON] . Будь-яких доказів того, що будинок, про який йдеться, належав померлій [PERSON] , а також того, що наразі наявні підстави для застосування обтяження майна відповідно до записів про обтяження, які містяться у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №3138680 та №3488184, у матеріалах справи не міститься. Виходячи з викладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом припинення обтяження речових прав на нерухоме майно. Водночас, позов не підлягає задоволенню в частині вимог, заявлених до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області, оскільки остання не є правонаступником Першої житомирської державної нотаріальної контори, яку було ліквідовано.

Outcome: partial