Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2021 року задоволені вимоги позовом [PERSON] . Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений вчинений 25.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 4613 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 004-10026-011212 від 01.12.2012 в розмірі 17854,33 гривень. Представником позивача Майданюком С.І. під час розгляду справи до судових дебатів заявлено клопотання про надання доказів розміру витрат, які позивач сплатив за надання правової допомоги, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Майданюком С.І. 06 грудня 2021 року надано до суду клопотання про винесення додаткового рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7000 гривень. Як доказ понесених витрат надав договір про надання правової допомоги від 06.07.2021, додаток до договору від 06.07.2021, акт приймання передачі правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 06.07.2021, та квитанцію на загальну суму 7000 гривень. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника позивача адвоката Майданюка С.І. підтверджуються договором про надання правової допомоги від 06.07.2021, ордером серії ВА № 1016923 від 07.07.2021, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КР № 000094. На підтвердження наданих адвокатом послуг надано додаток до договору від 06.07.021, акт приймання передачі правової допомоги. Відповідно до вказаного акту вартість правової допомоги складає 7000 гривень. Також представником позивача надано квитанцію від 30.11.2021, відповідно до якої Майданюк С.І. отримав від [PERSON] за надання правової допомоги 7000 гривень. Таким чином, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 7000 гривень. Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved