Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Самуляк М.Ю. подала до суду заяву, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, зокрема того, що між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Лисичинської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 08 листопада 1964 року. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 08 листопада 1964 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Заявниця є спадкоємицею після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак, свідоцтво про шлюб не збереглося. На адвокатський запит, Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надано відповідь про відсутність актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] , складеного Виконавчим комітетом Лисичинської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 08 листопада 1964 року, натомість, виявлено актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] , складений Виконавчим комітетом Лисичинської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 08 листопада 1964 року. Так, представник заявниці зазначає, що від встановлення факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] залежить виникнення права заявниці на спадкове майно після померлого чоловіка [PERSON] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду за правилами окремого провадження, з викликом сторін. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] - адвокат Самуляк М.Ю. заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Від заінтересованої особи - Підволочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Судом установлено: Як убачається із відмітки, проставленої у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 11 грудня 1999 року на ім`я заявниці [PERSON] , 08 листопада 1964 року у Лисичинській сільській раді Підволочиського району, Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис №678 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, яким видане Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно викладених у заяві обставин, свідоцтво про шлюб заявниці із померлим [PERSON] втрачене, у зв`язку із чим представник заявниці звертався із адвокатським запитом у Підволочиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про надання інформації щодо актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до відповіді Підволочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №434/25.11.1-07.4 від 25 серпня 2021 року, в архіві відділу не виявлено актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] , складеного Виконавчим комітетом Лисичинської сільської ради Підволочиського району, Тернопільської області 08 листопада 1964 року, проте, виявлено актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] , складений Виконавчим комітетом Лисичинської сільської ради Підволочиського району, Тернопільської області та внесено Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за №19986651. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. Згідно п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень статті 293, 315 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), на яку заявник посилається в касаційній скарзі, зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61 24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 6114667св20). Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 судам роз`яснено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Під час розгляду справи судом установлено наявність розбіжностей у зазначенні прізвищ заявниці та її чоловіка, так Виконавчим комітетом Лисичинської сільської ради Підволочиського району, Тернопільської області складено актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] , натомість, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 11 грудня 1999 року на ім`я заявниці [PERSON] проставлено відмітку про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 08 листопада 1964 року у Лисичинській сільській раді Підволочиського району, Тернопільської області. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що є дочкою заявниці [PERSON] та померлого [PERSON] . Стверджує, що її батьки вступили у зареєстрований шлюб у 1964 році, який вони зареєстрували у Лисичинській сільській раді, Підволочиського району, Тернопільської області. У свідоцтві про шлюб батьків та у всіх інших документах, які видавалися на ім`я її батьків, їх прізвище було вказано « [PERSON] », а тому їй не відомо, з яких причин, в актовому записі про шлюб їх прізвище зазначене із м`яким знаком як « [PERSON] ». Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що є сусідкою заявниці [PERSON] . Із сім`єю [PERSON] познайомилася у 1969 році, була добре знайома із померлим чоловіком [PERSON] - [PERSON] . Знала, що їхнє прізвище зазначається без м`якого знаку, як « [PERSON] », оскільки на будинкову поштову скриньку часто приходили рахунки на оплату комунальних послуг, у яких їх прізвище зазначене « [PERSON] ». Наявність розбіжностей у зазначенні прізвищ заявниці та її чоловіка, які у відмітці про реєстрацію шлюбу, проставленій у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 11 грудня 1999 року на ім`я заявниці зазначені як « [PERSON] », а у актовому записі про шлюб, складеному Виконавчим комітетом Лисичинської сільської ради Підволочиського району, Тернопільської області вказані «Стрихарь» ставлять під сумнів факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Встановлення факту належності заповіту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне заявниці для оформлення спадкових прав після померлого чоловіка - [PERSON] . Тому, з метою недопущення порушення прав заявниці [PERSON] , реалізація яких залежить від доведеності факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 08 листопада 1964 року у Виконавчому комітеті Лисичинської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області, з огляду на те, що заявниця позбавлена можливості в інший спосіб захистити своє порушене право, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту. За вказаних обставин, заява [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved