Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , про визнання недійсним кредитного договору. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що в червні 2020 року позивачу почали надходити дзвінки від працівників відповідача, з яких вона дізналася про те, що нею укладено кредитний договір з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №0381-0802 від 05.05.2020 року. Копію цього договору вона отримала від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в кінці липня 2020 року. Позивач вважає, що кредитний договір не був підписаний з її сторони, сторони не домовились про всі істотні умови визначені законодавством, а сам договір містить умови, які є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, що в свою чергу, є підставою для визнання такого договору недійсним. Відповідач подав відзив на позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів у справі задоволено. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про відкладення розгляду справи. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача з огляду на наступне. За правилами частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. За змістом частини першої, пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У клопотанні позивача про відкладення розгляду справи не наведено жодних причин неявки, а відтак з урахуванням того, що справа перебуває у провадженні суду з липня 2020 року, практично кожне судове засідання позивач направляв клопотання про відкладення судового засідання, суд на підставі пункту 1 частини третьої статті 223 ЦПК України розглядає справу за відсутності позивача. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про те, що не заперечує проти вирішення справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 05 травня 2020 року між сторонами укладено кредитний договір № 0381-0802, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитором проценти за користування кредитом. Строк кредиту - 27 днів. Термін платежу - 31 травня 2020 року. Сума кредиту - 10 000, 00 грн. Нараховані проценти - 5 400, 00 грн. Разом до сплати - 15 400, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законадавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливост ( ст. 627 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі передбачені кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 2 статті 640 Цивільного кодексу України передбачено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором», також задекларовано в ч. 3 - 4 п. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Спірний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту Відповідача (https://www.creditkasa.ua, надалі - Сайт), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Відповідача), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Позивач в момент реєстрації на Сайті Відповідача створив власний Особистий кабінет (п.2.1.12 Правил), який є сукупністю захищених сторінок. Особистий кабінет забезпечує Позивачу повну взаємодію з Відповідачем, постійний доступ до інформації та документів, необхідних для укладення/виконання Договору. Правилами надання грошових коштів у кредит, які діяли на момент укладення Договору та є його невід`ємною частиною встановлюється порядок укладення Кредитного Договору між Позивачем та Відповідачем, а саме: Позивач на Сайті Відповідача, здійснив заповнення Заявки на отримання Кредиту, вказав всі дані, відмічені в Заявці в якості обов`язкових для заповнення (п. 2.1.7 Правил). Заявка подавалася Позивачем через Особистий кабінет (п. 4.9. Правил). Відповідач проінформував Позивача (п. 4.16. Правил) про прийняте рішення щодо видачі Кредиту (смс-повідомленням на телефонний номер - [NUMBER] та електронним листом на адресу електронної пошти Позивача - Kristasiy@gmail.com) з гіперпосиланням на пропозицію Позивача щодо укладення Договору відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та ст. 641 та 642 Цивільного кодексу України. Позивач в Особистому кабінеті ознайомився з пропозицією Відповідача щодо укладання Електронного договору (офертою), яка була розміщена в Інформаційно- телекомунікаційній системі Відповідача. Позивач надав відповідь Відповідачу електронним повідомленням (п.5.2 Правил) про ознайомлення та повне і безумовне прийняття (акцепт) оферти Відповідача, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором (пароль надісланий Позивачу в смс-повідомленні), у відповідності до абз.2 ч.б ст.Н Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач надав підтвердження про укладання Договору шляхом розміщення інформації в Особистому кабінеті Позивача та направлення примірника Договору на адресу електронної пошти Позивача. Отже, як вбачається з вищенаведеного порядку при укладенні Договору Позивачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення Договору. Без відповідних дій з боку Позивача укладення Договору було б неможливе. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Тобто, вищенаведений порядок укладення Договору відповідає ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, що також підтверджується інформаційним повідомленням Нацкомфінпослуг (державного регулятора на ринку фінансових послуг) від 13.02.2019 року (https://www.nfp.gov.ua/ua/Holovni- podii/27162.html). Позивачем на Сайті Відповідача самостійно створено Особистий кабінет, заповнено Заявку на отримання Кредиту, надано підтвердження ознайомлення з офертою Відповідача. Вся актуальна інформація щодо діючої угоди постійно доступна в Особистому кабінеті Позивача на Сайті Відповідача. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; Відповідно до п. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до п. 5.2 Правил надання грошових коштів у кредит, Заявник надає Кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття Оферти (Акцепт) щодо укладення Договору в електронній формі (в рамках ІТС Кредитодавця) в Особистому Кабінеті Заявника/Позичальника, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається (відповідний ідентифікатор) Кредитодавцем в СМС-повідомленні на номер телефону, вказаний Заявником/Позичальником в Заявці, що вважається підписанням Договору відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Тобто, порядок підпису договору погоджений між сторонами та визначений відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідачем в підтвердження перерахування коштів було направлено електронний лист на адресу електронної пошти Позивача - Kristasiy@gmail.com, (що була зазначена Позивачем при реєстрації та формуванні Особистого кабінету, п.2.1.7, п 4.9 Правил) та проінформовано його про перерахування коштів у сумі 10 000 грн. на платіжну картку, яка була самостійно зазначена Позивачем для отримання кредиту. Витягом з реєстру банку підтверджується видача кредиту Позивачу по договору № 0381-0802 від 05.05.2020р. шляхом перерахування грошових коштів в сумі 10 000 грн в день укладення Договору, а саме 05.05.2020р. Аргументованими є твердження сторони відповідача про те, що позивачем помилково ототожнюється вимога щодо сплати компенсації відповідно до п. 5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі невиконання ним зобов`язань за договором та відповідальність за прострочення виконання зобов`язань відповідно до п.6 Договору, як забезпечення виконання зобов`язань боржником (неустойка, пеня, штраф) відповідно до Глави 49 ЦК України. Так, норми Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема п. 5 ч. 3 ст. 18, орієнтований на компенсаційний, а не штрафний характер. В свою чергу умови Кредитного договору не містять вимогу щодо сплати споживачем суми компенсації понад 50 % вартості продукції у разі невиконання зобов`язання за Договором, дана умова (вимога) у правовідносинах між сторонами взагалі відсутня та не передбачена (згідно умов Договору), а тому застосування п.5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним. У п. 6 Договору визначено право щодо нарахування пені згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до прийнятого Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COV1D-19) Кредитодавцем не нараховуються штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, Відповідачем згідно вимог чинного законодавства, відповідно до п.6 Договору не здійснюється нарахування пені за прострочення виконання зобов`язань, згідно вищезазначеного закону. На підтвердження викладеного, відповідач надав розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума нарахованої пені становить - 0 грн. Відповідно до ч.2 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування», цей Закон не поширюється на: договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Кредитний договір № 0381-0802 від 05.05.2020р. на суму 10000 грн. укладений з відповідачем терміном на 27 днів, отже згідно прямої норми ЗУ «Про споживче кредитування», даний Закон не розповсюджується на правовідносини за зазначеним Договором. Під час розгляду справи судом встановлено, що Договором та Правилами чітко визначені умови проведення взаєморозрахунків (погашення кредиту) між Позивачем та Відповідачем, а відтак безпідставними є посилання позивача на відсутність істотних умов договору відповідно до ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зважаючи на викладене вище, позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню, оскільки Кредитний договір № 0381-0802 від 05.05.2020р. укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів»; порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Outcome: dismissed