Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася\~в суд\~із позовом\~до відповідача\~про визнання\~недійсним договору\~оренди земельної\~ділянки площею\~0,85\~га,\~кадастровий номер\~6823389000:06:003:0119, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території колишньої Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, укладеного 11 травня 2014 року із ТОВ «Агро-Дністер». Позов мотивує тим, що вона є власницею зазначеної земельної ділянки. 26 березня 2020 року перебуваючи на прийомі у адвоката, із інформації Держаного земельного кадастру про право власності на речові права та земельну ділянку вона дізналася, що 03 червня 2016 року за №14858252 приватним нотаріусом Кізюн Т.А. Красилівського районного нотаріального округу зареєстроване речове право, яке виникло на підставі договору оренди землі б\\н від 11 травня 2014 року, що був укладений між нею та ТОВ «Агро-Дністер». Позивачка у відповідача отримала другий екземпляр договору оренди земельної ділянки №б/н, з якого вбачається, що 11 травня 2014 року між ними був укладений договір оренди землі, згідно із яким позивачка передала відповідачу в строкове платне користування належну їй земельну ділянку, загальною площею 0,85 га, яка розташована на території колишньої Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки 6823389000:06:003:0119. Договір укладений на 10 років. Вважає, що вказаний договір не відповідає її внутрішній волі, оскільки вона його не підписувала. Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання представника позивачки та витребувано у ТОВ «Агро-Дністер» оригінал договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 6823389000:06:003:0119) від 11 травня 2014 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агро-Дністер». Ухвалою суду від 17 червня 2020 року клопотання представника позивачки задоволено та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. 16 листопада 2020 року суд поновив провадження у справі. 24 грудня 2020 року ухвалою суду прийнято заяву представника позивача - адвоката Наталюка Н.М. про зміну предмета позову по цивільній справі, в якій він просить усунути перешкоди [PERSON] у володінні та користуванні земельною ділянкою площею 0,85 га., яка розташована на території Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6823389000:06:003:0119, шляхом витребування вказаної у ТОВ «Агро-Дністер». 11 березня 2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. Ухвалою суду від 01 липня 2021 року клопотання представника позивачки задоволено та призначено у справі додаткову судову почеркознавчу експертизу. 05 листопада 2021 року суд поновив провадження у справі. Представник позивачки - адвокат Наталюк Н.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник відповідача - адвокат Богословський С.В. в судовому засіданні позов не визнав, вважає позовні вимоги надуманими, а обставини та докази якими позивачка доводить свої позовні вимоги є безпідставними, неправдивими та такими, що не відповідають дійсності. Про розгляд вказаної справи ТОВ «Агро-Дністер стало відомо після того, як справа повернулась з експертизи та судом постановлено ухвалу про відновлення провадження у справі та призначення судового засідання у справі на 19 листопада 2021 року. Докази та пояснення надані позивачкою, що вона не підписувала договір не відповідають дійсним обставинам та є неправдивими. Протягом усього часу існування договору з 2014 року по 2021 рік позивачка отримувала орендну плату. Відповідач протягом усього часу дії договору належним чином виконувало обов`язки орендаря. Акт приймання-передачі предметом дослідження почеркознавчої експертизи не був. Окрім того, представник позивача висловився щодо застосування строку позивної давності до спірних правовідносин. Суд, заслухавши учасників судового засідання, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивачка є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 6823389000:06:003:0119, загальною площею\~0,85 га, яка розташована на території колишньої Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області (а.с.8, 9, 10). 11 травня 2014 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно з умовами якого [PERSON] передала ТОВ «Агро-Дністер» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, з кадастровим номером 6823389000:06:003:0119, загальною площею\~0,85 га,\~яка розташована\~на території\~ Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.\~Право оренди\~ зареєстроване\~03\~червня 2016 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав від 26 березня 2020 року та копією договору від 11 травня 2014 року (а.с.9 - 14). 08 червня 2014 року вказана земельна ділянка передана [PERSON] ТОВ «Агро-Дністер», про що складено акт приймання-передачі об`єкта оренди (а.с.15). Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] посилалась на те, що вона не підписувала спірний договір та він не відповідає вимогам пунктів 1-4 статті 203 ЦК України. Згідно із висновком експерта від 11 листопада 2021 року надати відповіді на поставлені запитання експерту не представилось можливим (а.с.52-58). Відповідно до висновку експерта № 2432/21/26 від 02 листопада 2021 року підпис в розділі «підписи сторін» в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі 11 травня 2014 року (кадастровий номер 6823389000:06:003:0119) укладеному між [PERSON] та ТОВ «Агро-Дністер» виконано не [PERSON] , а іншою особою (а.с.141-146). Надаючи правову оцінку таким доводам позивачки суд зазначає наступне. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203\~ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Підпис в розділі «підписи сторін» в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі 11 травня 2014 року (кадастровий номер 6823389000:06:003:0119) укладеному між [PERSON] та ТОВ «Агро-Дністер» виконано не [PERSON] , а іншою особою (а.с.141-146). У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207\~ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627\~ЦК України і відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14\~Закону України\~«Про оренду\~землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірному договорі договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18\~цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Частиною першою статті 15\~Закону України\~«Про оренду\~землі» визначено істотні умови договору оренди землі, відсутність хоча б однієї з них, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. За змістом статей 15 і 16\~ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16\~цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо. Позивачка звернулася до суду з вимогою про визнання недійсним договорів оренди землі, посилаюсь на те, що дані договори не підписувала, а умови не погоджувала, в подальшому, шляхом подання заяви про уточнення позовних вимог, змінила предмет позову, просила усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, шляхом витребування земельної ділянки у відповідача з тих же підстав, що не підписувала договори оренди землі та не погоджувала їх умов. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 11 травня 2014 року є неукладеним, оскільки не підписаний позивачкою, а тому земельна ділянка, розміром 0,85 га, що належить позивачці, знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Згідно зі ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч.2 ст.152\~ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Таким чином, оскільки позивачка є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6823389000:06:003:0119, загальною площею\~0,85 га, а відповідач у фактичному користуванні якого без установлених законом підстав знаходиться вказана земельна ділянка, своїми діями, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушує права позивачки, як власника земельної ділянки та створює перешкоди у користуванні позивачем своїм майном. За наведених обставин порушене право позивачки підлягає захисту, що полягає в усуненні перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом витребування її у відповідача. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Посилання представника відповідача про те, що відповідач не знав про розгляд справи є надуманими та спростовуються матеріалами справи, а саме на виконання ухвали суду в частині витребування доказів, 11 червня 2020 року директор ТОВ «Агро-Дністер» Щербань Ю.А. особисто подав до суду витребувані документи (а.с.30), окрім того у матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштових відправлень, у яких відповідачу направлялись, як ухвали суду так і повідомлення із інформацією про судові засідання. Що стосується висловленої представником відповідача заяви про застосування позовної давності, суд вказує на те, що у судовому засіданні з`ясовано, що позивачка довідалася про укладення договору із інформації Держаного земельного кадастру про право власності на речові права, перебуваючи 26 березня 2020 року на прийомі у адвоката. Далі отримала примірник договору у відповідача. На думку суду, початок перебігу строку позовної давності не доречно обраховувати з часу підписання оспорюваного договору оренди, оскільки сама власниця земельної ділянки його не підписувала, отже не знала і не могла дізнатися про нього, примірник договору на час його реєстрації не отримувала. Вказані обставини представником відповідача не спростовані, відтак суд вважає, що строк позовної давності, в розумінні ч.1 ст.261 ЦК України, не пропущений. Більше того, суд зазначає, що до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем допоки існує відповідне правопорушення. Суд ставиться критично до посилань представника відповідача, що позивачка передала земельну ділянку відповідачу по акту приймання-передачі, з огляду на те, що по-перше, позивачка на власний розсуд визначила який документ має підлягати експертизі; по-друге позивачка не мала волевиявлення на укладення спірного договору; по-третє істотні умови вказуються у договорі, а не у акті приймання-передачі. Що стосується доводів представника відповідача щодо отримання позивачкою орендної плати, суд звертає увагу на те, що за результатом розгляду клопотання представника відповідача про приєднання до матеріалів справи копій бухгалтерських документів, суд відмовив у задоволені вказаного клопотання у зв`язку із тим, що вказані документи (докази) подані із порушенням порядку визначеного ст.83 ЦПК України. Тому хоч вони і наявні в матеріалах справи, на підтвердження заявленого клопотання, проте суд не бере їх до уваги. Відтак посилання представника відповідача про одержання позивачкою орендної плати не підтверджується належними та допустимими доказами. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про задоволення позову. Витрати, понесені позивачкою на залучення експерта в розмірі 6496 грн 71 коп. (3922 грн 56 коп. + 2574 грн 15 коп.) та судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп., відповідно до ч.ч.3-7 ст.139, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved