Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал»), треті особи - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорюк Л.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в листопаді 2021 року вона дізналася, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. було відкрито виконавче провадження № 65806243 з примусового виконання виконавчого напису за реєстровим № 2989 вчиненого 06.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, за кредитним договором, яка складає 8774,49 грн. Вона вважає, що вчинений виконавчий напис від 06.05.2021 року, є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що допущено порушення діючого законодавства, ніяких кредитних договорів з відповідачем не укладала і заборгованості не має, також на протязі останніх п`яти років вона не укладала будь-яких кредитних договорів з іншими особами, які могли передати свої вимоги за такими договорами відповідачу. При вчиненні виконавчого напису трирічний строк позовної давності порушено. Просить суд визнати виконавчий напис № 2989 від 06.05.2021 року приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. таким, що не підлягає виконанню. 30.11.2021 року ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог та призначено судове засідання у справі. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Від приватного нотаріуса витребувано належним чином завірені копії виконавчого напису та документів, які стали підставою для його видачі та від приватного виконавця - копію виконавчого напису. 30.11.2021 року ухвалою суду клопотання позивача задоволено. Вжито заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за виконавчим написом № 2989 від 06.05.2021 року, за виконавчим провадженням № 65806243, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. (а.с. 16). Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовну заяву підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 18). Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., будучи належною чином повідомлена про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Витребувані докази до цього часу до суду не надані. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., в судове засідання не з`явилася. Також від третьої особи надійшла копія виконавчого напису. Третя особа просить розглядати справу без її участі (а.с. 21-23). 06.01.2022 року до суду від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву в якому, зокрема, вказано, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Також міститься посилання на правові позиції Верховного суду та вказано, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Суд вважає за можливе поновити строк для подання відзиву, враховуючи подане відповідачем клопотання (а.с. 30-47). 06.01.2022 року до суду від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу (а.с. 49-63). З клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду особи, які беруть участь у справі не зверталися. В зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що на підставі виконавчого напису від 06.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., була винесена постанова від 08.10.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника про примусове виконання виконавчого напису № 2989 від 06.05.2021 року приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. (а.с. 6). 06.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за № 2989 про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 8774,49 грн. (а.с. 23 ). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Позивач наявність заборгованості перед відповідачем заперечує (а.с. 2 зв.), нотаріально посвідчений кредитний договір суду не надано. Отже, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо твердження представника відповідача про те, що зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне і нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості не можна прийняти до уваги виходячи з викладеного вище та оскільки однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен впевнитися у розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Виходячи зі змісту п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Таких доказів суду відповідачем не надано (ст. 81 ЦПК України). Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису за № 2989 від 06.05.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості в розмірі 8774,49 грн., втрачають свою дію в порядку передбаченому ч. 7 ст. 158 ЦПК України, згідно з якою, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача 908 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого останнім при зверненні з позовом до суду та 454 грн. 00 коп. судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1362,00 грн. Щодо витрат на правову допомогу, то доказів понесення цих витрат суду позивачем не надано та клопотання про їх відшкодування не заявлено. На підставі викладеного і

Outcome: approved