Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У червні 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сварог-Дністер» (далі ТОВ «Сварог-Дністер») в особі представника Коваля Ю.В. звернулось до суду із позовом в якому просило: - визнати недійсною угоду від 28 червня 2018 року про дострокове припинення дії договору оренди земельної ділянки від 02 грудня 2013 року з кадастровим номером: 6823385000:03:001:0214; - скасувати рішення державного реєстратора Новоушицької селищної ради Тринадцятка Олександра Олександровича від 08 грудня 2020 року за індексним номером 55569249; - скасувати державну реєстрацію припинення запису про інше речове право право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Дністер» на земельну ділянку площею 3,08 га, кадастровий номер: 6823385000:03:001:0214, здійснену на підставі рішення від 08 грудня 2020 року за індексним номером 55569249. Позовна заява обґрунтована тим, що між ТОВ «Сварог-Дністер» (Орендарем) та [PERSON] (Орендодавцем) 02 грудня 2013 року був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 3,08 га, кадастровий номер: 6823385000:03:001:0214, розташованої на території Кучанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області строком на 10 років. Право оренди зареєстровано 30 травня 2014 року. Після смерті [PERSON] вищезазначену земельну ділянку успадкував відповідач [PERSON] , з яким 07 червня 2016 року було укладено додаткову угоду про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 02 грудня 2013 року щодо розміру орендної плати, нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та строку дії договору терміном до 07 червня 2026 року. 28 червня 2018 року між [PERSON] та колишнім директором ТОВ «Сварог-Дністер» [PERSON] укладено угоду про дострокове припинення дії договору зазначеної вище земельної ділянки. Водночас [PERSON] не отримав попередньої письмової згоди загальних зборів учасників ТОВ «Сварог-Дністер», необхідність отримання якої закріплена в підпункті «л» пункту 8.2 Статуту товариства, а отже [PERSON] діяв всупереч інтересам товариства, поза межами наданих йому повноважень. Враховуючи, що спірна угода була укладена з порушенням ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України, вважає її недійсною з моменту вчинення. \~ \~ \~ \~Подальша державна реєстрація припинення права оренди була проведена державним реєстратором Тринадцятком О.О. із порушеннями, оскільки не були перевірені повноваження колишнього директора ТОВ «Сварог-Дністер» [PERSON] на підписання спірної угоди. Крім того зазначив, що за положеннями ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесенні до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відомості відносно обмеження повноважень колишнього директора [PERSON] на укладення спірної угоди були внесенні до Єдиного державного реєстру, що свідчить про обізнаність відповідача [PERSON] про обмеження повноважень [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідач державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Новоушицької селищної ради Тринадцятко О.О. подав до суду відзив на позов в якому вказав, що 02 грудня 2020 року [PERSON] подав угоду про дострокове розірвання договору оренди землі від 02 грудня 2013 року до відділу «Центр надання адміністративних послуг» Новоушицької селищної ради, в якому він обіймає посаду державного реєстратора. Під час проведення державної реєстрації ним не було виявлено підстав для відмови у державній реєстрації припинення іншого речового права, передбачених статтею 24 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (арк. спр. 75-77). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у відзиві на позов, який поданий представником [PERSON] , вказав про безпідставність та необґрунтованість позову. Зазначив, що директор ТОВ «Сварог-Дністер» [PERSON] не втручався у виключні повноваження загальних зборів. Пункт 8.2 Статуту не містить переліку питань, віднесених до виключної компетенції загальних зборів, відповідно потрібно керуватись Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», норми якого не відносять право на надання дозволу на укладення директором господарських договорів оренди землі, а також договорів щодо їх розірвання до виключної компетенції загальних зборів. Відповідно до п.п.8.11, 8.13 Статуту директор вирішує всі питання товариства, за винятком тих, що входять до виключної компетенції загальних зборів учасників. Директору надано право укладати угоди, контракти, договори, інші правочини, укладання яких потребує затвердження загальними зборами учасників товариства. Пунктом «і» ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що до компетенції загальних зборів належить затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства. Наданий позивачем Статут не містить переліку або ознак договорів, які вимагають затвердження загальними зборами товариства, тому повноваження директора не були обмеженні Статутом та не потребували подальшого затвердження рішенням Загальних зборів. Водночас зазначив, що навіть, якщо припустити, що спірна угода підписана директором за відсутності у нього повноважень або з порушенням встановленого Статутом порядку позивач не довів наявності підстав для визнання спірного правочину недійсним. Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору. Таке обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою достеменно знала про відсутність в органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування несе юридична особа. Позивач не надав доказів, що [PERSON] , як фізична особа, знав чи за всіма обставинами не міг не знати про можливі обмеження повноважень у директора товариства. [PERSON] підписав спірну угоду, не будучи обізнаним щодо можливих обмежень повноважень директора Олійника А.А., тому діяв добросовісно. Представник позивача [PERSON] у вступному слові позов підтримав з підстав, викладених у ньому. Також вказав на непоодинокі випадки укладання колишнім директором правочинів від імені позивача з перевищенням повноважень з особистих міркувань, державну реєстрацію окремих договорів яких було скасовано наказами Міністерства юстиції України. Представник відповідача\~ [PERSON] \~адвокат Беребелюх\~Б.М.\~позов не\~визнав \~з підстав,\~викладених у\~відзиві.\~Додатково вказав,\~що відповідач [PERSON] здобув професійно-технічну освіту у Вінницькому будівельному технікумі, вищої освіти немає, його досвід роботи обмежується посадами водія та техніка-будівельника, тому останньому не відомо про обмеження повноважень директора товариства. Відповідач державний реєстратор Тринадцятко О.О. у судовому засіданні надав пояснення, які викладені у відзиві, також додав, що підстав для перевірки повноважень директора ТОВ «Сварог-Дністер» при реєстрації спірного договору не було, оскільки із заявою про проведення державної реєстрації припинення права оренди звернувся [PERSON] , як сторона договору, а не директор ТОВ «Сварог-Дністер». Позов визнав частково. Процесуальні дії у справі 17 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 15 липня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 09 серпня 2021 року підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. 29 вересня 2021 року, 21 жовтня 2021 року підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою представника позивача. 15 листопада 2021 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті, задоволено клопотання представника позивача про долучення доказів. 13 грудня 2021 року судовий розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою сторін. 12 січня 2022 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про долучення доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом Даними державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №956365 від 21 липня 2005 року підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,08 га, кадастровий номер: 6823385000:03:001:0214, розташованої на території Кучанської сільської ради (арк.спр. 11-12). 02 грудня 2013 року між [PERSON] (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сварог-Дністер» в особі директора Олійника Анатолія Антоновича (Орендар) укладено договір оренди землі земельної ділянки площею 3,08 га, кадастровий номер: 6823385000:03:001:0214, строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктом 38 договору сторони передбачили, що його дія припиняється, зокрема, шляхом розірвання за взаємною згодою сторін (арк.спр. 9-10). Право оренди земельної ділянки за ТОВ «Сварог-Дністер» зареєстроване 30 травня 2014 року (арк.спр.16). Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняв [PERSON] . До складу спадщини увійшла земельна ділянка (кадастровий номер: 6823385000:03:001:0214), яка перебувала в оренді у позивача, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 13 листопада 2015 року (арк.спр. 20). Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за [PERSON] у реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 листопада 2015 року (арк.спр.21). 07 червня 2016 року між [PERSON] (Орендодавець) та ТОВ «Сварог-Дністер» в особі директора Олійника А.А. (Орендар) укладено додаткову угоду про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 02 грудня 2013 року. Зокрема змінено площу земельної ділянки з 3,08 га на 3,0796 га, орендну плату визначено у розмірі 3147,52 грн, що на момент укладення договору становить 5 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки та ін. Сторони погодили, що основний договір діє до 07 червня 2026 року. Дія основного договору може бути припинена до закінчення терміну дії у випадку звернення Орендодавця до Орендаря в строк не пізніше ніж за 2 місяці до вказаного терміну. При цьому Сторони домовились про фактичну передачу земельної ділянки не раніше збирання урожаю та закінчення польових робіт на цій земельній ділянці (арк.спр.18-19). 28 червня 2018 року укладено угоду про дострокове припинення дії договору земельної ділянки, відповідно до якої Орендар ТОВ «Сварог-Дністер» в особі директора Олійника А.А., який діє на підставі Статуту та Орендодавець [PERSON] дійшли згоди про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02 грудня 2013 року, зареєстрованого 30 травня 2014 року, що підтверджується копією угоди (арк.спр.30). 08 травня 2020 року [PERSON] звернувся до директора ТОВ «Сварог Дністер» Олійника А.А. із заявою про повернення земельної ділянки з кадастровим номером: 6823385000:03:001:0214, площею 3,0796 га та розірвання договору оренди у зв`язку із власним використанням земельної ділянки, про що свідчить заява останнього (арк.спр.27). З відповіді за підписом директора ТОВ «Сварог-Дністер» Коваля Ю.В. вбачається, що [PERSON] повідомлено, що оскільки він не звертався до товариства із відповідною вимогою про припинення договору на підставі п. 8.1, тому дія договору продовжилась до спливу строку, обумовленого у п. 8 Договору, відповідно відсутні підстави для повернення земельної ділянки (арк.спр. 28-29). Право оренди земельної ділянки за ТОВ «Сварог-Дністер» припинено 02 грудня 2020 року на підставі угоди про розірвання договору оренди землі, про що внесено відомості до реєстру речових прав державним реєстратором Тринадцятком О.О. 08 грудня 2020 року, індексний номер рішення: 55569249 (арк.спр.31-32). Із Статуту ТОВ «Сварог Дністер», затвердженого рішенням Загальних зборів учасників (протокол №28/03-2018/СД від 28 березня 2018 року), вбачається, що для забезпечення мети своєї діяльності Товариство має право від свого імені укладати угоди… (п.1.5), орендувати або використовувати на інших умовах земельні угіддя, майно … (п.1.7). Вищим органом управління Товариством є Загальні збори учасників (п.8.1). До компетенції Загальних зборів учасників належить вирішення будь-яких питань з діяльності Товариства, у тому числі, надавати дозвіл на (попереднє) укладення директором або Генеральним директором та іншими членами дирекції (у випадку, якщо член дирекції має право представляти інтереси товариства без доручення), господарських договорів (правочинів) оренди землі (земельних часток (паїв)), а також договорів (правочинів), заяв, згод і т.п. щодо їх розірвання (п.п «л» п. 8.2). У Товаристві рішенням Загальних зборів учасників може створюватись виконавчий орган: колегіальний - дирекція на чолі з Генеральним директором або одноособовий орган директор (п. 8.10). Генеральний директор або директор вирішує всі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що входять до виключної компетенції Загальних зборів учасників (п. 8.11). Повноваження Генерального директора або директора визначені у п. 8.13, зокрема: забезпечує виконання рішень Загальних зборів учасників, має право укладати угоди, контракти, договори, інші правочини які стосуються діяльності Товариства, укладання яких потребує затвердження Загальними зборами учасників Товариства. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28 червня 2018 року містить відомості щодо обмежень на вчинення правочинів згідно статуту ТОВ «Сварог Дністер» керівника [PERSON] (арк.спр.130). Дані трудової книжки [PERSON] підтверджують те, що останній навчався у Вінницькому будівельному технікумі та в період з 2015 року по даний час працював на посадах водія та будівельника (арк.спр.160-161). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Статтею 13 Закону України «Про оренду землі», визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини третьої статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Згідно із частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України). Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами. Відповідно до частини третьої статті 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів, у частині третій статті 92 ЦК України передбачено виняток із загального правила до визначення правових наслідків вчинення правочину представником з перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору. Таке обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність в органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Для визнання недійсним договору з тієї підстави, що його було укладено представником юридичної особи з перевищенням повноважень, необхідно встановити, по-перше, наявність підтверджених належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що контрагент такої юридичної особи діяв недобросовісно або нерозумно. При цьому тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці контрагента за договором несе юридична особа. По-друге, дії сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру його укладення і виконання. Як встановлено судом, на дату підписання угоди про дострокове припинення дії договору оренди землі від 28 червня 2018 року директор ТОВ «Сварог-Дністер» Олійник А.А. діяв від імені товариства на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами учасників товариства 28 березня 2018 року. Відповідно до п.п. 8.13 Статуту, директор забезпечує виконання рішень Загальних зборів учасників, має право укладати угоди, контракти, договори, інші правочини які стосуються діяльності Товариства, укладання яких потребує затвердження загальними зборами учасників Товариства. Підпунктом «л» п. 8.2. Статуту встановлено, що до компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема, надання попередньої письмової згоди на вчинення від імені товариства будь-яких правочинів, які стосуються використання земельних ділянок, у тому числі договорів оренди земельних ділянок, додаткових угод до них, угод про припинення чинності договорів оренди земельних ділянок тощо. Що стосується посилання представника відповідача [PERSON] про те, що Статут не містить виключних повноважень загальних зборів, тому потрібно застосовувати норми статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі Закон №2275-VII), суд зазначає, що зазначена норма Закону №2275-VII визначає компетенцію загальних зборів учасників. Зокрема визначено,\~що загальні\~збори учасників\~можуть вирішувати\~будь-які\~питання діяльності\~товариства (ч.\~1\~ст.\~30\~Закону). До компетенції загальних зборів учасників належать ряд питань, які визначені частиною другою статті 30 Закону №2275-VII, а частина третя передбачає, що саме ці питання не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства, якщо інше не випливає з цього Закону. Отже, проаналізувавши норми статті 30 Закону №2275-VII, суд дійшов висновку, що частиною другою статті 30 Закону №2275-VII визначені виключні повноваження загальних зборів, на що вказує частина третя даної статті, незважаючи на відсутність вказівки на їх виключність у частині другій. Водночас частиною четвертою статті 30 Закону №2275-VII передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників статутом товариства також може бути віднесено вирішення інших питань. Таким чином, на переконання суду, пункт 8.2 Статуту ТОВ «Сварог-Дністер» містить виключні повноваження загальних зборів, серед яких надання попередньої письмової згоди на вчинення від імені товариства будь-яких правочинів, які стосуються використання земельних ділянок, у тому числі договорів оренди земельних ділянок, додаткових угод до них, угод про припинення чинності договорів оренди земельних ділянок. Таким чином при укладенні спірного договору директор ТОВ «Сварог-Дністер» Олійник А.А. діяв від імені юридичної особи - орендаря за відсутності відповідної згоди загальних зборів учасників товариства. Тому суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] та його представника про те, що директор [PERSON] не перевищував надані йому повноваження, як необґрунтовані. Що стосується доводів відповідача [PERSON] та його представника про те, що [PERSON] діяв добросовісно та на момент укладення спірного договору не був обізнаний з обмеженнями повноважень директора щодо укладення правочину з огляду на його освіту та роботу, суд також їх відхиляє з наступних підстав. Станом на момент укладення спірного договору у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» містилась інформація щодо наявності обмежень у директора ТОВ «Сварог-Дністер» Олійника А.А. Преамбула спірного договору також містить посилання на те, що директор «Сварог-Дністер» Олійник А.А. діє на підставі Статуту. Разом з тим, якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента. Відповідна правова позиція є сталою та викладена в постановах Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 925/1147/18, від 12.06.2018 у справі № 927/967/17, від 17 травня 2021 у справі № 910/4028/20. Також суд вважає цілком обґрунтованими посилання представника позивача [PERSON] , що [PERSON] було достовірно відомо про відсутність повноважень на укладення договору у директора [PERSON] та відповідно недійсність правочину, оскільки про це свідчить заява [PERSON] , датована 08 травнем 2020 року, адресована директору ТОВ «Сварог-Дністер» Олійнику А.А., про перервання договору оренди землі для власного використання. Окрім того суд вважає слушними доводи представника позивача про те, що товариство, після укладення спірного договору 28 червня 2018 року колишнім директором [PERSON] , продовжувало користуватись спірною земельною ділянкою, а відповідач [PERSON] продовжував отримувати орендну плату за землю протягом 2019 року. Зазначену обставину визнав у судовому засіданні представник відповідача [PERSON] . Відповідно до статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину. Однак, як встановлено судом в матеріалах справи відсутні докази подальшого схвалення ТОВ «Сварог-Дністер» спірного договору шляхом виконання обов`язків за ним, оскільки земельна ділянка не була повернута орендодавця, а продовжувала використовуватись позивачем. Однак наявні у справі докази свідчать навпаки про відсутність схвалення такого правочину юридичною особою, а саме у відповіді на заяву [PERSON] від 08 травня 2020 року директор ТОВ «Сварог-Дністер» Коваль Ю.В. повідомив [PERSON] про дійсність спірного договору до 07 червня 2026 року. Зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що відповідач [PERSON] знав і за всіма обставинами не міг не знати про відсутність повноважень у директора ТОВ «Сварог-Дністер» [PERSON] на укладення оспорюваного правочину, тому діяв недобросовісно та нерозумно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Таким чином, об`єктивно встановивши обставини даної справи, всебічно, повно, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позивач на виконання вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України довів обґрунтованість вимог про визнання недійсною угоди від 28 червня 2018 року про дострокове припинення дії договору оренди земельної ділянки від 02 грудня 2013 року, скасування рішення державного реєстратора Новоушицької селищної ради Тринадцятка Олександра Олександровича від 08 грудня 2020 року за індексним номером 55569249 та скасування державної реєстрації 02 грудня 2020 року припинення запису про інше речове право право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Дністер» на земельну ділянку площею 3,08 га, кадастровий номер 6823385000:03:001:0214, здійснену на підставі рішення від 08 грудня 2020 року за індексним номером 55569249, а тому позов в частині вимог до відповідача [PERSON] є обґрунтованим, а позовні вимоги є доведеними. Що стосується позову в частині вимог до відповідача державного реєстратора Тринадцятка О.О., то суд вважає, його неналежним відповідачем. Позовні вимоги про скасування рішення та державної реєстрації припинення запису про інше речове право - права оренди земельної ділянки є похідними від вимог про визнання недійним договору про припинення права оренди землі, тому спір треба розглядати як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на право користування земельною ділянкою іншою особою відповідачем [PERSON] . Дії державного реєстратора Тринадцятка О.О. у даному випадку не оскаржуються. Тому належним відповідачем у даній справі є власник земельної ділянки, як сторона спірного договору, тобто [PERSON] . Державний реєстратор зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі чи ні. Аналогічних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 18 вересня 2018 року у справі № 823/235/16 та від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17, а також у постанові від 01 квітня 2020 року в справі № 520/13067/17. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Тому у позові до відповідача державного реєстратора Тринадцятка О.О. суд відмовляє, оскільки він поданий до неналежного відповідача. Розподіл судових витрат Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову до відповідача [PERSON] з останнього на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 6810 грн. Доказів понесення інших судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, суду не надано.

Outcome: approved