Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить встановити їй спосіб участі у спілкуванні з дочкою та у її вихованні шляхом надання систематичних безперешкодних побачень щотижнево з п`ятниці 18 години 00 хв. до неділі 11 години 00 хв., з правом забирати дитину до місця проживання матері за адресою [ADDRESS] , відвідувати культурно-освітні заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування; у разі неможливості спілкувань з дитиною у визначений час, перенести зустріч з дитиною на наступні дні за домовленістю з батьком; у літній період забирати дитину на відпочинок та оздоровлення з виїздом за межі Чернігівської області за попередньою домовленістю з батьком дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачка перебувала в юридичному шлюбі з відповідачем [PERSON] , який розірвано 18.10.2011. [INFO] в них народилася донька - [PERSON] . Однак на даний час донька прийняла рішення щодо проживання разом із батьком та фактично ніяким чином позивачка не змогла її переконать в доречності проживання разом з нею та братом. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 04.10.2021 визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON] з батьком- [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом для встановлення їй способу участі у вихованні та спілкуванні з дочкою. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Ткаченко Н.М. підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з їх спільною дочкою позивачу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служби у справах дітей Прилуцької міської ради, як органу опіки і піклування просила прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства України та в найкращих інтересах дитини, а також врахувати висновок наданий органом опіки та піклування. Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що: [INFO] народилася [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 10 жовтня 2013 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області винесене рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Прилуцької міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, відповідно до якого було встановлено дні та години безперешкодного спілкування батька, [PERSON] , з донькою, [PERSON] , а саме щосереди та щоп`ятниці з 15.00 год. до 18.00 год. та щонеділі з 10.00 год. до 18.00 год у присутності матері (а.с.20-21). Під час останньої зустрічі дитини з батьком, останній повідомив позивачку що дитину він не поверне та буде звертатися до суду з питання встановлення місця проживання дитини разом з батьком. За наслідком вищеописаних обставин [PERSON] було подано заяву до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігвській області щодо викрадення дитини. Відповідно до наданої відповіді від 10.08.2021 її було повідомлено, що працівниками Прилуцького районного відділу поліції була проведена роз`яснювальна бесіда з [PERSON] щодо рівноправності як матері так і батька у вихованні дітей, та зазначено норми права які регулюють механізм вирішення спірних питань щодо участі у вихованні (а.с.10). На сьогоднішній день, заведена спадкова справа №3/2020, відповідно до якої будинок батьків позивачки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , спадкується єдиним спадкоємцем, а саме - [PERSON] , на що вказує довідка №19/02-14 від 17.01.2020 року (а.с.9). Також вищевказаний будинок був обстежений комісією служби у справах дітей Прилуцької міської ради, про що зазначено у акті обстеження умов проживання від 06.09.2021 року, в якому вказано, що створено належні умови для проживання дитини та її розвитку (а.с.11-12). Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи №243 від 30.08.2021 року складеного Прилуцьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, вбачається, що мати стривожена емоційним станом дитини, та після розмови з останньою було встановлено, що її емоційний стан задовільний але виявлено страх та тривожність за наслідком виниклої ситуації, та з усіх інших питань [PERSON] охарактеризована добре як любляча мати яка піклується про емоційний та фізичний розвиток доньки (а.с.14-18). [PERSON] позитивно характеризується за місцем свого проживання, про що зазначено в характеристиці №024/7-09 №3297 від 26.08.2021 року, виданій комітетом самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу Прилуцької міської ради Чернігівської області (а.с.23). Відповідно до довідок №291 від 03.08.2021, виданої комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради та №2 від 03.08.2021 року, виданої комунальним некомерційним підприємством «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області, вбачається, що [PERSON] , на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра - не перебуває (а.с.22). Згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2021 року визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.39-42). Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Вирішення батьками питань щодо виховання дитини регулюється нормами статті 157 СК України. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У силу ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.155 Сімейного Кодексу, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України). Відповідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо роз`яснення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до п. 72 Постанови КМ України від 24.09.2008 N 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з батьком, що сторонами не заперечується. Батьки не досягли згоди щодо участі матері [PERSON] , яка проживає окремо від дитини, у її вихованні. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 22.10.2021 за №02-16/5139, запропоновано наступний порядок побачення [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] з дочкою [PERSON] : щотижнево з п`ятниці 18 години 00 хв. до неділі 12 години 00 хв., з правом забирати дитину до місця проживання матері за адресою: [ADDRESS] , відвідувати культурно - освітні заклади, дитячі кафе та інші заклади відпочинку, кав`ярні, тощо; у разі неможливості спілкувань з дитиною у визначений час, перенести зустріч з дитиною на наступні дні за домовленістю з батьком;у літній період забирати дитину на відпочинок та оздоровлення з виїздом за межі Чернігівської області за попередньою домовленістю з батьком дитини. Зобов`язати матір, [PERSON] , після спілкування передавати дитину особисто батьку, [PERSON] . [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю. Зустрічі з дитиною проводити, враховуючи бажання дитини. Орган опіки та піклування вважає, що дане рішення відповідатиме інтересам дитини (а.с.32-33). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, параграф 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у, кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, параграф 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). При вирішенні спору, враховуючи аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, висновок органу опіки та піклування Прилуцької міської ради, позицію матері та батька, який не заперечує проти встановлення способу участі позивачки у спілкуванні та вихованні дитини, суд дійшов висновку, визначаючи способи участі позивача у вихованні дитини, що спілкування позивача із дочкою не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини, викликано інтересами та віком дитини. Мати дитини має самостійний дохід, позитивну характеристику, місце проживання та може створити умови для виховання та розвитку дитини, у зв`язку з цим позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі та такий визнаний відповідачем, то судові витрати по справі необхідно стягнути згідно вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» тобто, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, а саме - 454,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, тобто - 454,00 грн.

Outcome: approved