Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 05 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову та до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву до суду, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила розглянути справу в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 27 вересня 2010 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 17 травня 2003 року, актовий запис №19, було розірвано згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2010 року (а.с.7). Під час перебування у шлюбі у сторін народився - син, [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 22 вересня 2003 року зроблено актовий запис №72 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно довідки про склад сім`ї призовника №1409, виданої 23.09.2021 року, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживає з [PERSON] , 1982 року народження (а.с.9). Згідно довідки №1325, виданої 13.09.2021 року виданої директором відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Криворізького національного університету», [PERSON] , зараз є студентом групи ОРЕАМ181/9 IV курсу денної форми навчання. Строк закінчення навчального закладу 30.06.2022 року (а.с.8). ІV. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, що передбачено ст. 200 СК України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, та продовжує навчання на денному відділенні відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Криворізького національного університету», самостійних доходів не отримує, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги від батьків. Таким чином, враховуючи, що викладені позивачем обставини ґрунтуються на вимогах закону, приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, яка досягла повноліття, але продовжує навчання, суд, з урахуванням приписів ст. 200 СК України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовом, тобто з 05.10.2021 і до закінчення навчання, або до досягнення дитиною двадцяти трьох років. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача у розмірі ставки судового збору на 2021 рік - 908,00 грн.

Outcome: approved