Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Суть питання, що вирішується рішення. Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на її утримання. Встановлені судом обставини. 07.05.2021 вказаний позов надійшов до суду. 11.05.2021 відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України на підставі протоколу автоматизованого розподілу справ визначено суддю Цимбал І.К. та передано матеріали. 12.05.2021 надано запит до ГІОЦ КМДА про встановлення місця реєстрації сторін. 18.05.2021 отримана відповідь з ГІОЦ КМДА. 18.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 16.06.2021. 10.06.2021 від відповідача надійшов відзив на позов. 16.06.2021 за клопотання позивача було замінено третю особу, підготовче засідання відкладено на 08.07.2021. 05.07.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив. 08.07.2021 підготовче засідання відкладено на 21.07.2021 для ознайомлення з відповіддю на відзив за клопотанням відповідача. 21.07.2021 підготовче провадження відкладено за клопотанням представника позивача, у зв`язку з перебуванням у відрядженні на 16.09.2021. 16.09.2021 за клопотанням представника позивача у зв`язку з проведенням обстеження житлових умов позивача третьою особою, підготовчезасідання відкладено на 18.10.2021. 18.10.2021 у зв`язку з перебуванням представника позивача у іншому місту у судовому процесу, за клопотанням останньої підготовче засідання відкладено на 02.11.2021. 02.11.2021 підготовчезасідання відкладено у зв`язку з відпусткою головуючого на 24.11.2021. 24.11.2021 підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду на 11.01.2022. З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2006 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м. Києві, свідоцтво № [NUMBER] , актовий запис № 881. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , свідоцтво про народження № [NUMBER] від 10.10.2019, актовий запис № 4802 видане Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві. Доводи та вимоги позивача, які остання та її представник підтримали в судовому засіданні полягають в тому, що щоспільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, примирення є неможливим. Сторони не проживають разом із червня 2020 року, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Враховуючи, що шлюб існує лише формально його збереження є недоцільним. Крім того, позивач зазначає, що дитина сторін проживає разом з останньою, відповідач хоча і приймає участь у витратах, зокрема купує речі та іграшки, грошові кошти на утримання дитини не надає, що зокрема робить неможливим розрахувати бюджет на утримання дитини, купівлю продуктів харчування тощо. Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в частці від доходу останнього, який є офіційно працевлаштованим, інших утриманців не має, стан здоров`я задовільний і лікування не потребує. Відповідач в судовому засіданні зазначені вище обставини та вимоги визнав. Крім того, позивач просить визначити місце проживання дитини із нею, оскільки дитина, після припинення спільного проживання сторін, проживає разом із матір`ю, яка має для цього належні умови, займається її утриманням та вихованням, що підтверджується висновком наданим третьою особою. Що стосується вимоги про визначення місця проживання дитини, відповідач заперечував, посилаючись на те, що на його погляд позивач неналежним чином опікується дитиною і для спільного проживання не має відповідних умов. Третя особа, просила розглянути справу у відсутність представника останньої, направила висновок в якому зазначила, що підстави розлучати дитину із матір`ю відсутні. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач вимоги про розірвання шлюбу визнав, тому суд вважає, що в цій частині, рішення не потребує додаткової мотивації. Враховуючи зазначене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідач вимоги про стягнення аліментів визнав, тому суд вважає, що в цій частині, рішення не потребує додаткової мотивації. Суд вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення аліментів та його розміру є доведеними. Що стосується вимог про визначення місця проживання дитини, суд вважає її обґрунтованою виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місцепроживаннядитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодоюбатьків. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклуванняабо судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно висновку третьої особи умови для виховання дитини, її розвитку та проживання відповідають вимогам, батьки достатньо приділяють увагу здоров`ю дитини, медичні огляди проходять регулярно, рекомендації педіатра виконують. Позивач проживає разом із дитиною і після того, як сторони припинили жити разом. Позивач за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, скарг від мешканців прилеглих будинків не надходило, компрометуючи матеріали відносно позивача у правоохоронних органах відсутні. Позивач є ФОП та має самостійний дохід. Відповідач не надав доказів на спростування вказаних обставин, у зв`язку з чим суд вважає, що заперечення відповідача проти задоволення вимог в частині визначення місця проживання дитини є необґрунтованими. Крім того, заперечуючи проти задоволення вимог в цій частині, відповідач не звернувся до суду з зустрічним позовом про визначення місця проживання з останнім та не зазначав про таке бажання і під час розгляду даного позову. Враховуючи наведене. суд вважає, що мати дитини належним чином виконує свої батьківські обов`язки по утриманню та вихованню малолітнього сина, з яким проживає, а тому змінювати відповідний життєвий устрій підстави відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved