Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

\~ \~ \~03 грудня 2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла направлена поштою позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (далі: ТОВ «ФК «Паріс»), тертя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., у якому позивач просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №50828 від 25.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Паріс" заборгованості за кредитним договором у сумі 32479,43 грн. - таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на чинення виконавчого напису за відсутності безспірної вимоги, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису; кредитний договір, за яким вчинений оспорюваний виконавчий напис, нотаріально не посвідчений. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. До позовної заяви долучене клопотання представника позивача, в якій він просив справу розглянути за своєї відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що\~сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Представник відповідача, третя особа до судових засідань не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки не сповістили, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали. Зважаючи на повторну неявку представника відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судовим встановлено, що 25.09.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис №50828 про стягнення зі [PERSON] забогоаності за кредитним договором №006-20005-020712 від 02.07.2012 у сумі 31\~929,43 грн.(а.с.9). 13.10.2020 приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №63299977 з виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с.10-11). Відповідно п. 19\~ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат»\~від 02.09.1993р.\~№3425-XII (далі:\~ЗУ №3425-XII від 02.09.1993р.), нотаріуси вчиняють нотаріальну дію - вчинення виконавчого напису. Згідно\~ст. 87 ЗУ №3425-XII для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Як передбачено\~ст. 88 ЗУ №3425-XII нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного суду від 06.05.2020 у справі №320/7932/16-ц. Правовий висновок Великої Палати Верховного суду викладений у постанові від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) містить наступні висновки: Перелік документів було змінено постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (надалі - постанова 662). Однак потім - Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 вищезазначену постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входив на час вчинення виконавчих написів - до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.При вчиненні виконавчих написів приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою суду. Зазначене вище є підставою для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей\~87,\~88 Закону України Про нотаріат та Переліку документів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню\~постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172\~в редакції від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного суду в своїй постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.09.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Відповідачами не доведено, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, посвідчений нотаріально, тому приватний нотаріус підстав для вчинення виконавчого напису не мав. З урахуванням викладеного, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника - наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок також викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного суду від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. Таким чином, пред`явлена до ТОВ «ФК\~«Паріс» позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Зважаючи на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved