Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області в якій просить визнати за нею право власності на будинковолодіння, що розташоване у [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви позивачка покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя мати зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, склавши заповіт 06 вересня 2012 року, яким заповіла все своє майно, яке їй належатиме на день смерті - позивачці по справі [PERSON] . Після смерті матері позивачка звернулася у Жидачівську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини на майно, яке складається з житлового будинку разом з належними до нього господарськими спорудами [ADDRESS] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане будинковолодіння. Вважаючи, що її спадкові права порушено, позивачка звернулася із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 18.10.2021 позовну заяву залишено без руху /а.с.17-18/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 01.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 06.12.2021 /а.с.25-26/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 06.12.2021 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 04.01.2022 /а.с. 40-41/. Розгляд справи по суті відбувся 04.01.2022 за відсутності сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Трембецька О.М. подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача Журавнівської селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Додатково повідомив, що на час розгляду справи відсутня інформація, яка б була підставою для заперечення стосовно предмету позову. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04.01.2022, є дата складення повного тексту судового рішення - 06.01.2022. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовленого 14.09.2021 загальна площа вказаного будинку становить 77,7 кв.м. рік спорудження 1914 /а.с.12-14/. Згідно довідки від 27.09.2021 №2072 видана Стрийським Міжрайонним бюро технічної інвентаризації [PERSON] для подання нотаріусу з метою оформлення спадщини, житловий будинок та господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS]) станом на 14.09.2021 мають наступні характеристики загальна площа 77,7 кв.м., рік забудови 1914./а.с.11/. Відповідно до довідки від 04.01.2022 № 16 виданої Журавненською селищною радою житловому будинку, що належав [PERSON] , яка померла [INFO] присвоєно адресу № 13 вул. Січових Стрільців смт. Журавно Стрийського району Львівської області (стара назва: [ADDRESS] ) Згідно рішення виконавчого комітету Журавненської селищної ради народних депутатів області від 21.12.1990 №181 про продаж житлового будинку [ADDRESS] вирішено продати [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] /а.с.22/. Згідно акту оціночної комісії від 20.12.1990 вартість житлового будинку [ADDRESS] становить 4 319, 00 /а.с.23/ Згідно квитанції № 587413 від 02.02.1993 з [PERSON] списано 4 319,00 руб. за покупку будинку /а.с.24/ Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 30.03.2021 виконавчим комітетом Журавненської селищної ради Жидачівського району Львівської області 29.03.2021 померла [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до заповіту посвідченого 06.09.2012 секретарем виконавчого комітету Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області Демків Л.Ю., [PERSON] , на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те , що їй буде належати на день її смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 66346862 від 09.09.2021, Журавненською селищною радою Жидачівського району Львівської області 06.09.2012 посвідчено заповіт за № 58198408 /а.с.48/. Згідно довідки від 21.05.2021 № 1886 виданої Журавненською селищною радою [PERSON] була постійно зареєстрована та проживала до дня смерті, яка наступила [INFO] , в [ADDRESS] . У виконавчому комітеті Журавненської селищної ради 06 вересня 2012 року секретарем ради було посвідчено заповіт від [PERSON] , який зареєстровано в книзі реєстрації нотаріальних дій за № 340/а.с.9/. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66346927 від 09.09.2021, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис , реєстрація спадкової справи № 68272720, заведеної 09.09.2021 приватним нотаріусом Матусеком В.В. за №401/2021, спадкодавцем є [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с.29/. Відповідно до заяви [PERSON] від 09.09.2021 остання звернулась в Жидачівську ДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с.45/ Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66346881 від 09.09.2021 після смерті [PERSON] запитувана інформація в реєстрі відсутня /а.с.49/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 24.10.1954 Журавненською селищною радою [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.10.1954 про що зроблений відповідний запис №37. Після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »/а.с.58/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 23.11.1996 Журавненською селищною радою Жидачівського району Львівської області [PERSON] помер [INFO] у віці 66 років./а.с.47/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.10.1967 [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний запис №65, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а. с.6/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 20.07.1999 Шевченківським відділом реєстрації актів громадянська стану м. Львова [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.07.1999 про що зроблений відповідний запис №274. Після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »/а.с.6/. Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 11.10.2021 № 375/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що належав померлій і є спадковим майно/а.с.10/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є особою на чию користь складено заповіт та єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку). Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved