Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

у червні 2021 року представник позивача ДП "КиївГазЕнерджи" звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 20422, 21 грн., три відсотки річних в сумі 2693,62 грн., інфляційні втрати в сумі 7721,80 грн., а всього суму в розмірі 30837,63 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі є споживачами природного газу, постачання якого із 01.07.2015 р. здійснює ДП "КиївГазЕнерджи" на підставі ліцензії АЕ № 299069 від 26.06.2015 р. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами наданих позивачем послуг. Постачання природного газу здійснювалося у порядку, передбаченому договором постачання природного газу побутовим споживачам з урахуванням вимог Правил надання населенню послуг з газапостачання, затверджених Постановою КМ України № 2246 від 09.12.1999 р. Відповідно до умов Договору постачальник зобов"язувався постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об"ємах, а споживач зобов"язувався своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, визначеному цим договором. Згідно пункту 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання, починаючи з 01 квітня 2015 року здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, деференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. У зв`язку із порушенням порядку розрахунків, встановленого договором та Правилами, у відповідачів перед позивачем за період із липня 2015 р. по травень 2021 р., включно, наявна заборгованість у сумі 20422,21 грн., та, відповідно до розрахунків, інфляційне збільшення заборгованості становить 7721,80 грн. та 3% річних у сумі 2693,62 грн. З огляду на неналежне виконання відповідачами обов`язку щодо сплати за надані позивачем послуги, підприємство вимушене звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути суму заборгованості із відповідача в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Кахно (Кирильчук) І.А. від 02.07.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В зв`язку з перебуванням судді Кирильчук І.А. у відпустці по вагітності та пологам, та підставі розпорядження керівника апарату суду від 23.11.2021 року № 1819, справу було повторно автоматично розподілено та визначено головуючого суддю Чередніченко Н.П. Після відкриття провадження представник позивача з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Від відповідачів відзив на позов не надходив до суду, судом про розгляд справи відповідачі повідомлялися належним чином. Згідно із частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що газопостачання за адресою: [ADDRESS] , здійснювалося у порядку, передбаченому договором постачання природного газу побутовим споживачам з урахуванням вимог Правил надання населенню послуг з газапостачання, затверджених Постановою КМ України № 2246 від 09.12.1999 р. Відповідачі проживають та зареєстровані за вказаною адресою, та є споживачами послуг з постачання природного газу. Відповідно до умов Договору постачальник зобов"язувався постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об"ємах, а споживач зобов"язувався своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, визначеному цим договором. Згідно пункту 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання, починаючи з 01 квітня 2015 року здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, деференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. У відповідності до вимог ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» в 2015 році відбулося реформування газової сферу, яке зокрема полягало у відокремленні функцій з постачання від функцій розподілу природного газу. З 01.07.2015 року послуги з газопостачання побутовим споживачам природного газу на території м. Києва здійснює ДП «КиївГазЕнерджи». Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» за № 116. Всі побутові споживачі, які продовжують після 30.06.2015 року отримувати на території ліцензійної діяльності ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно. Після 30.06.2015 року отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладення вказаного договору. У разі, якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01.07.2015 року , він є таким, що з 01.07.2015 року уклав договір про надання послуг з газопостачання. Згідно із ч. 2 ст. 642 ЦК України , якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції. Постачання природного газу здійснюється у порядку передбаченому договором про надання послуг з газопостачання, опублікованого 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» за № 116 з урахуванням вимог Правил постачання природного газу. Згідно із п. 1 Договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачеві,членам його сім"ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати за надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно із п. 3 Договору, споживач розраховується з постачальником за надані послуги з газопостачання за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Вартість спожитого відповідачем газу визначались множенням обсягів спожитого газу і чинних тарифів на природний газ, які встановлюються Постановою Нац. комісії від 03.03.2015 року «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення» та постановою Кабінету Міністрів № 758 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу та змінами та доповненнями. Пунктом 14 розділу ІІІ Правил передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника, споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами ( рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. В пункті 22 розділу Правил визначено, що споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу відповідно з умовами договору. У зв"язку з порушенням порядку розрахунків, встановленого договором та Правилами, у відповідачів перед позивачем за період із липня 2015 р. по травень 2021 р., включно, наявна заборгованість у сумі 20422,21 грн., та, відповідно до розрахунку інфляційне збільшення заборгованості становить 7721,80 грн. та 3% річних у сумі 2693,62 грн. Доказів про те, що відповідачами здійснювалася своєчасна та повна оплата за газопостачання матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що розмір заборгованості не відповідає дійсності. Будь-яких доказів на спростування позовних вимог стороною відповідача суду надано не було, як і не було надано суду заяв про можливість застосування до позовних вимог строків позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси , передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 625 ЦК України, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданих розрахунків, інфляційне збільшення заборгованості становить 7721,80 грн. та 3% річних у сумі 2693,62 грн., та вказані розрахунки стороною відповідача також не спростовані, а відтак приймаються судом до уваги як такі, що підтверджують розмір штрафних санкцій, який підлягає стягненню із відповідачів на користь позивача, в зв`язку із неналежною сплатою відповідачами коштів за надані послуги. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачі не виконують належним чином взятих на себе зобов`язань по сплаті за надані позивачем послуги, та доказів зворотному з боку відповідачів суду надано не було, а тому суд вважає позов обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим, останній, підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стгняути із відповідачів в рівних частинах на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., тобто по 1135,00 грн.

Outcome: approved