Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07\~грудня 2021 року позов [PERSON] задоволено. 14.01.2022 до суду надійшла заява представника [PERSON] [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» витрат на правову допомогу у розмірі 6 150 грн. та витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн. Згідно п.3 ч.1\~ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В\~судове засідання, належним чином повідомлені учасники справи, не з`явились. Згідно з вимогами ч. 4\~ст. 270 ЦПК України\~неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання , не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглядаючи вимоги представника [PERSON] [PERSON] про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 6\~150 грн., суд приходить до наступного. Згідно зі\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються\~згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.1\~ст.246\~ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З огляду на те, що стороною позивача було надано до суду договір про надання правничої допомоги та докази виконання вказаної у договорі роботи, а також наданий акт про надання та оплату правничої допомоги, а також приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2\~500 грн. При прийнятті такого рішення судом також враховані вимоги ч.ч. 4,5 ст. 137 ЦПК України, складність вказаної справи, не велика кількість судових засідань за участю осіб, що може призвести до неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача. У зв`язку з вищевикладеним, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Розглядаючи вимоги заявника в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн. суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Статтею 270 ЦПК України, вирішено вичерпний перелік підстав для ухвалення судом додаткового рішення. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (діючого на той час); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК, може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції. Враховуючи вищевикладене, наведені в заяві представника [PERSON] [PERSON] підстави для ухвалення додаткового рішення не є усуненням його недоліків, а вимоги заяви зводяться до перегляду рішення і переоцінки доказів. Позовні вимоги [PERSON] розглянуті у повному обсязі і щодо них судом ухвалене рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, а тому у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в цій частині слід відмовити. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 6\~150 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved