Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 18 листопада 2011 року. Мотивує заяву тим, що 05 травня 2021 року шлюбні відносини припинені і з цього часу проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що між ними виникали суперечки з побутових питань та різних поглядів на життя, вирішення яких вони не знаходили. Втратили почуття поваги та любові один до одного. На примирення не згідний. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Вирішити питання розірвання шлюбу через органи РАЦС відповідач не бажає, в своєму листі до позивача вважала за необхідне його звернення до суду. З урахуванням положень ст. 274 ЦПК України при відкритті провадження вирішено провести розгляд цієї справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява, в якій він проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнала. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Між сторонами зареєстровано шлюб 18 листопада 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Подружжя спільних дітей не має. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, суперечить інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 1, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати у вигляді судового збору за подачу позову в сумі 454 грн. Інші 50% несплаченого позивачем судового збору - 454 грн., з огляду на визнання відповідачем позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved