Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] 01.10.2020 року був укладений кредитний договір №378071, за яким кредитодавець надав відповідачу кредит у сумі 25000 грн. з умовою його повернення до 01.10.2022 року та сплати процентів за його користування за перший день в розмірі 25% в день, за наступні дні - в розмірі 85% річних. 30.06.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладений договір факторингу, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченими кредитним договором №378071 від 01.10.2020 року, перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 21.10.2021 року становить 36909,25 грн., з яких: 23165,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7563,21 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 6180,65 грн. - подальша заборгованість за процентами. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору №378071 від 01.10.2020 року; копію заяви-анкети від 01.10.2020 року; копію паспорту споживчого кредиту від 01.10.2020 року; копію графіку платежів; копію платіжного доручення №3415 від 01.10.2020 року; розрахунок заборгованості; копію меморіального ордеру №77301 від 02.10.2020 року; витяг з додатку №3 до договору факторингу №30-06/2021 від 30.06.2021 року; копію додатку №3 до договору факторингу №30-06/2021 від 30.06.2021 року; копію договору факторингу №30-06/2021 від 30.06.2021 року; копію додатку №2 до договору факторингу №30-06/2021 від 30.06.2021 року; копію додатку №4 до договору факторингу №30-06/2021 від 30.06.2021 року; копію платіжного доручення №263230010 від 30.06.2021 року; копію договору №05-03/2021 від 05.03.2021 року про надання правової допомоги; копію прайс-листа Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс»; копію платіжного доручення №0261660000 від 18.06.2021 року; копію правил надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту на придбання товарів (послуг) ТОВ «Слон Кредит»; копію заявки на надання юридичної допомоги №20 від 04.06.2021 року; копію витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 25000 грн. з умовою його повернення до 01.10.2022 року та сплати процентів за його користування за перший день в розмірі 25% в день, за наступні дні - в розмірі 85% річних. 30.06.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладений договір факторингу, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченими кредитним договором №378071 від 01.10.2020 року, перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 21.10.2021 року становить 36909,25 грн., з яких: 23165,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7563,21 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 6180,65 грн. - подальша заборгованість за процентами. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 36909,25 грн в межах заявлених позовних вимог. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. Також судом мають бути розподілені витрати позивача на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання розподіл таких витрат, суд виходить з наступного. Факт понесення витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наданими суду копією договору №05-03/2021 від 05.03.2021 року про надання правової допомоги, копією прайс-листа Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», копією платіжного доручення №0261660000 від 18.06.2021 року, копією заявки на надання юридичної допомоги №20 від 04.06.2021 року та копією витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021 року. Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Крім того, відповідно до пропорційності, як основної засади цивільного судочинства, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. При цьому, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, не має значної складності щодо обсягу доказів та встановлення фактичних обставин спору, має типовий характер для справ про стягнення заборгованості за кредитом. Загальна ціна позову в даній справі становить 36909,25 грн., натомість заявлені до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу - 20000 грн., що становить майже половину від ціни позову. Тому, з врахуванням принципу пропорційності судових витрат предмету спору та ціні позову, судові витрати за своїм розміром не можуть наближатись до половини вартості майна чи майнових прав, на захист яких такі витрати понесені, оскільки пропорційність передбачає певну частку у співвідношенні до ціни позову чи предмету спору. За такого, з врахуванням описаних вище обставин щодо категорії та складності справи, її типового для відповідної категорії справ характеру, суд вважає, що пропорційними будуть витрати на професійну правничу допомогу по даній справі в розмірі 10000 грн., яка підлягає розподілу між сторонами. На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved