Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Виклад позиції позивача. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки (паю) площею 2,2751 га, що розташована на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області, яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на землю ІІІ-ВН № 043034 від 23.04.2001 року Р. № 26 Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , є його дружина [PERSON] та діти, - син [PERSON] , дочка [PERSON] . Інших спадкоємців передбачених законом не має заповіту не має. Постановою Немирівської державної нотаріальної контори № 471/02-31 від 07.04.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, так як вона не являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , оскільки на день його смерті [INFO] , вона не являлась його дружиною, у зв`язку з тим, що відповідно до інформації наданої Гайсинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області актовий запис про шлюб між [PERSON] та [PERSON] був анульованим. Позивач вважає, що [PERSON] , матір позивача не має права на спадкування за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що шлюб між ними було визнано недійсним за рішенням народного суду Брацлавського району, Дочка спадкодавця, [PERSON] спадщину після, смерті свого батька [PERSON] не прийняла та на неї не претендує, про що подала відповідну заяву. Позивач звернувся до Немирівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку 2,2751 га.,однак, отримав відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не подав в шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також не був зареєстрований з батьком за однією адресою. Тому, у зв`язку із неможливістю оформити свої спадкові права нотаріально, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Виклад позиції відповідачів. Відповідач Райгородська сільська рада Немирівського району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 30.11.2021 року до суду не подала. Відповідач [PERSON] також не скористалася пропозицією суду, викладену в ухвалі від 30.11.2021 року до суду та відзиву не подавала. Заяви, клопотання позивача, відповідачів, та третьої особи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Райгородської сільської ради у судове засідання не з"явився, надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутність представника з визнанням позову. Позовні вимоги визнає та не заперечує у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] подала письмову заяву розглянути справу у її відсутність. Не заперечує щодо задоволення позову. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 30.11.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.01.2022 року на 09.30 год. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутності позивача [PERSON] , представника відповідача Райгородської сільської ради , відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] враховуючи, при цьому, що відповідачі заявили про повне визнання позову подавши відповідні заяви. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, немає. Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у підготовчому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , яка постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Довідкою Райгородської сільської ради № 02.24.833 від 27.08.2021 року підтверджується, що наявність спадкового майна та зазначено коло спадкоємців за законом (а.с.12). Листом № 926-21.4-38 Гайсинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомлено, що в актовому записі про шлюб № 2 від 09.07.1954 р. складений виконавчим комітетом Мелешківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області на [PERSON] та [PERSON] , 25.09.1961 року було вписано відмітку: «Згідно рішення народного суду Брацлавського району шлюб визнано недійсним» (а.с.15) Актом комісії жителів села Райгород від 01.10.2021 року встановлено, що на момент смерті [PERSON] [INFO] , позивач [PERSON] проживав постійно з батьком у житловому будинку за однією адресою без реєстрації та доглядав його (а.с.17). Згідно постанови Немирівської державної нотаріальної контори №471/02-31 від 07.04.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, так як вона не являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , оскільки на день його смерті [INFO] , вона не являлась його дружиною (а.с.14). Згідно постанови Немирівської державної нотаріальної контори №517/02-31 від 19.04.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв`язку з пропуском встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.16). Звітом про експертно-грошову оцінку земельної ділянки підтверджується, що її вартість становить 90 000 гривень (а.с.24-29). Заявою про відмову від спадкового майна поданою від імені [PERSON] підтверджується, що остання на спадщину не претендує (а.с.13). Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 043034 виданого на ім`я [PERSON] , підтверджується право власності за спадкодавцем на нерухоме майно (а.с.18). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року Про суд практику у справах про спадкування - якщо постійне проживання особи спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документа у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Висновки суду Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеним факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві особистої власності земельної ділянки загальною площею 2,2751 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в с. Райгород, Немирівського району Вінницької області, а тому оскільки право позивача на оформлення його спадкових прав на нерухоме майно померлого батька порушено, то воно підлягає судовому захисту ,і тому у суду не виникає сумнівів відносно того, що заявник [PERSON] дійсно на момент смерті свого батька проживав разом з ним однією сімєю, а отже позовні вимоги останнього підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved