Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. [PERSON] звернулася до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, в якому просила визначити додатковий строк в два місяці, для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] . Після смерті тітки залишилось спадкове майно, до якого входить земельна ділянка площею 3,51 га, яка знаходиться на території Зороківської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Зазначає, що маючи намір прийняти спадщину в серпні 2021 року звернулась до приватного нотаріуса, однак у прийняті спадщини позивачу відмовлено, у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку. Позивач вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, пов`язаними з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця, а тому звернулась до суд з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 13.12.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі №293/2386/21, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання на 10.01.2022, постановлено витребувати у приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Драч Н.В. належним чином завірену копію спадкової справи, заведену до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.29-31). 2.2. 29.12.2021 від представника Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача, проти задоволення позовної заяви про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не заперечують (а.с.35). Надаючи оцінку заяві відповідача від 29.12.2021 суд встановив, що відповідач фактично визнав позовні вимоги. 2.3. 10.01.2022 від позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі (а.с.36). 2.4. Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України від 10.01.2022 суд постановив відкласти розгляд справи на 18.01.2022 (а.с.39). 2.5. На виконання вимог ухвали Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.12.2021 нотаріусом до суду надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), згідно якої спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 41,42). 2.6. 18.01.2022 сторони у судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви представник позивача просила справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з викладених у позовній заяві підстав, просила задовольнити позов (а.с.43). 2.7. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 2.8. Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 49 цього кодексу, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. 2.9. Встановивши, що заява відповідача про визнання позову не суперечить нормам законодавства, не порушує будь-чиї права та інтереси, суд приймає таку до розгляду. 2.10. Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 2.11. За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 2.12. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 2.13. Зважаючи на подані сторонами заяви, а також приймаючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України. 2.14. В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. 2.15. Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. 2.16. У підготовчому засіданні від 18.01.2022 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. Батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12). 3.2. 26.04.1980 позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про право на шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.14). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивач повторно зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с.13). 3.3. Батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). 3.4. [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а.с.10). 3.5. Відповідно до довідки №467 від 23.09.2019, виданої виконавчим комітетом Вільської сільської ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] на день смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Крім [PERSON] на день її смерті в даному будинку були зареєстровані і постійно проживали: сестра [PERSON] , яка померла [INFO] та племінник [PERSON] , [INFO] , племінниця [PERSON] , [INFO] , постійно проживала без реєстрації (а.с.16). 3.6. Як вбачається з державного акта на право приватної власності на землю, [PERSON] на підставі розпорядження Черняхівської райдержадміністрації від 15.03.2004 за №110 є власником земельної ділянки площею 3,51 га в межах згідно з планом на території Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (а.с.9). 3.7. 05.07.2021 [PERSON] склала заповіт, зі змісту якого вбачається, що земельну ділянку, площею 3,51 га, що розташована на території Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, а також належні їй права та обов`язки вона заповіла своїй племінниці [PERSON] (а.с.15). 3.8. 18.08.2021 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. за результатами звернення [PERSON] щодо здійснення права на спадкування останню повідомлено, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.8). 3.9. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 41,42). IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. 4.2. За змістом статей 15 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України. 4.3. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). 4.4. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 4.5. Частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 4.6. Згідно частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ 5.1. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на наявність обставин, які перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та зазначила, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, через юридичну необізнаність щодо порядку спадкування за заповітом та відсутність коштів. 5.2. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. 5.3. Суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. 5.4. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. 5.5. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. 5.6. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. 5.7. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 5.8. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). 5.9. Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу. 5.10. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. 5.11. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. 6.2. Враховуючи, що спір виник внаслідок дій позивача, які виразились у невчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд покладає судові витрати на позивача.

Outcome: approved