Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

16 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із указаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . На момент смерті чоловік проживав разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] , хоча був зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS] . Проживаючи однією сім`єю, вони вели спільне господарство, до моменту смерті чоловіка заявник знаходилась у нього на утриманні, оскільки розмір її пенсії був значно меншим, ніж розмір пенсії її чоловік. За час шлюбу, пенсія чоловіка [PERSON] , в розмірі 9122,99 грн., була основним джерелом засобу для існування та забезпечення сім`ї. На час смерті чоловіка заявник отримувала мінімальну пенсію в розмірі 2151,44 грн. Після смерті чоловіка вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника, але отримала відмову, так як відсутня довідка про спільну реєстрацію (проживання) з годувальником на момент смерті, тобто не встановлено факт перебування на утриманні. Таким чином, встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника та факту втрати джерела засобів до існування після смерті чоловіка має для заявниці юридичне значення для переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Ухвалою судді від 29.09.2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження, та призначено судове засідання по справі. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи завчасно та належним чином, надіслали до суду заяву в якій просять проводити розгляд справи у відсутність представника управління та вирішення питання по справі залишили на розсуд суду (а.с.29). Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік заявника - [PERSON] (а.с.9), з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2012 (а.с.8). [PERSON] за життя, з 13.03.2009 по 29.09.2019 був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Фактично, з 30.08.2005 до моменту смерті, [PERSON] та заявниця проживала разом адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про фактичне місце проживання особи від 02.08.2021 (а.с.6). [PERSON] , відповідно до довідки про доходи від 29.07.2021 отримував пенсію в розмірі 9122,99 грн. щомісячно (а.с.13). Заявник [PERSON] на момент смерті свого чоловіка отримувала мінімальну пенсію в розмірі 2151,44 грн. (а.с.13). Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі-Порядку), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. У відповідності до п.2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно із статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17. Також, у вищевказаній постанові Верховного Суду вказано на можливість вирішення даної категорії справ в порядку саме окремого провадження. Таким чином, досліджені судом письмові докази, в їх сукупності, надають суду підстави для висновку про те, що [PERSON] перебувала на утриманні свого померлого чоловіка [PERSON] , постійно мешкаючи разом з ним. Допомога, яка надавалась [PERSON] була для заявниці хоч і не єдиним, однак постійним і основним джерелом засобів до існування. Будь-яких даних, які б спростовували факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] судом не встановлено. У своїй заяві заявниця просить встановити два факти: перебування на утриманні померлого годувальника та втрати джерела засобів до існування після смерті чоловіка. Разом з тим, саме юридичне значення для неї має факт перебування на утриманні померлого годувальника, а встановлення іншого факту - втрати джерела засобів до існування після смерті чоловіка, не створює жодних юридичних наслідків. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, а саме в частині встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника. На підставі викладеного,

Outcome: partial