Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спадкодавець [PERSON] померла, після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5408 га та 0,8705 га. Спадкодавець заповіт не залишила, тому позивач змушений звернутись до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Новомихайлівською сільською радою Мар`їнського району Донецької області було безоплатно передано у колективну власність КСП «ім.Тімірязєва» земельну ділянку для виробництва сільськогосподарської продукції з метою подальшого її паювання, КСП «ім. Тімірязєва» був виданий Державний Акт на право колективної власності на землю до якого був доданий список членів КСП «ім. Тімірязєва» для одержання земельного паю. До вказаного вище списку, що додавався до Державного акту на право колективної власності на земельну ділянку, під номером [NUMBER] була включена [PERSON] , яка була членом КСП «ім. Тімірязєва» не момент отримання Державного акту на право колективної власності не земельну ділянку. КСП «ім.Тімірязєва» здійснило паювання землі, яке належить йому на праві колективної власності, визначивши розмір земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена без виділення земельної ділянки в натурі. Позивачу невідомо чи видавався Мар`їнською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай). Відповідно до витягу з протоколу розіграшу номерів земельних ділянок (паїв) згідно схеми розпаювання земель колективної власності КСП в результаті розіграшу земельних ділянок (паїв) [PERSON] було надано земельну ділянку за № [NUMBER]. Передача земельної ділянки у приватну власність [PERSON] не була здійснена через смерть [PERSON] . Відповідно до виготовленої технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки внатурі (на місцевості), спірні земельні ділянки внесені до державного земельного кадастру за кадастровим номером 1423385200:03:000:1961, площею 6,5408 гектар та за кадастровим номером и 1423385200:03:000:1962, площею 0,8705 гектар, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами населених пунктів на території Мар`їнської міської територіальної громади, Покровського району, Донецької області (колишня Новомихайлівської сільської ради Марийського району Донецькоїобласті), та яких здійснена відповідна державна реєстрація. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту має місце падкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідач спадщину не прийняв, померлою [PERSON] заповіта щодо розпорядження правом на земельну частку (пай), складено не було, у зв`язку з цим має місце спадкування за законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу. Спадкоємці першої,другої, третьої, четвертої черги у спадкодавця відсутні. Відповідно до ст.1264 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до положень частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно із ст. 49. Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати права власності на майно померлого спадкодавця в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд -

Outcome: approved