Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати виконавчий напис № 2942 від 11.10.2019 року вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.про звернення стягнення предмет іпотеки квартира [ADDRESS] на користь АТ КБ "ПриватБанк" за рахунок коштів від реалізації зазначеного майна, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що в листопаді місяці заявник поштою отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67385785 від 04.11.2021 року. Зі змісту постанови про відкриття провадження вбачається, що державним виконавцем Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Камянському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаєвською Яною Степанівною постановою від 04.11.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №67385785, про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] на користь відповідача за виконавчим написом №2942 виданим 11.10.2019 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного майна сплатити заборгованість загальний розмір якої становить 2077184,72 грн. При цьому, при здійсненні виконавчого напису приватний нотаріус Бондар І.М. дійшла до висновків, що мається безспірна заборгованість у розмірі 79175,40 грн. доларів США, що по курсу НБУ на 26.06.2019р. складає 2077184,72 грн. , яка виникла на підставі кредитного договору DNJ0GK0000000092 від 07 листопада 2006 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Даний виконавчий напис позивач вважає вчиненим незаконно оскільки вимоги банку надані нотаріусу не відповідають вимогам закону та відсутня безспірність розміру заборгованості та строк стягнення перевищує встановлений законом, що змусило його звернутись зі справжнім позовом до суду. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження від 29 листопада 2021 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Раніше, ухвалою від 15 листопада 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №67385785 від 04.11.2021 року, яке було відкрите державним виконавцем Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Камянському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаєвською Яною Степанівною на підставі виконавчого напису №2942 від 11.10.2019 року вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. (а.с.7). Відзиву на позов від відповідача не надходило, як і не надходило письмових пояснень від третіх осіб. Про розгляд справи учасники справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування та спростування вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за виконавчим написом від 11.10.2019 року вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та який зареєстрований в реєстрі №2942 звернуто стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №DNJ0GK00000092, посвідченого 07.11.2006 приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дудник Т.В. за реєстровим №8871, передане в іпотеку Акціонерному товариству КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі -Заборгованість за кредитом - 9055,26 доларів США; -Заборгованість за відсотками - 16859,54 доларів США; -Комісія - 2340,00 доларів США; -Пеня - 50920,60 доларів США, що всього становить 79175 доларів США 40 центів, що за курсом НБУ на 26.06.2019 року становить 2073684,72 грн. Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 грн. Всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису становить 2077184,72 грн. Строк, за який провадиться стягнення з 07.11.2006 року по 26.06.2019 року (а.с.5). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Суду не надано доказів з яких можливо було б встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, за рахунок яких він звернув стягнення на нерухоме майно, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, відповідач не надав доказів того, що боржника було повідомлено про вимогу повернути заборгованість, бо якщо боржник не був належним чином повідомлений про таку вимогу, це є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До такого висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 13.10.2021 року по справі № 554/6777/17. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 908 гривень за подачу позову до суду та за подачу до суду заяви про забезпечення позову. Крім того, до судових витрат відноситься і сума 3500 грн., які позивач поніс як витрати за надання правничої допомоги, що підтверджується актом №01 виконаних робіт від 29.11.2021 року та договором про надання правничої допомоги від 29.06.2021 року (а.с.10-11), які також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved