Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

В листопаді 2021 року заявник звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просив встановити факт належності йому архівних довідок № 01-17/1344, № 01-17/1343, № 01-17/1345, № 01-17/1346, № 01-17/1347 від 30.11.2021. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що з метою перерахунку пенсійних виплат він звернувся до відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) та надав архівні довідки № 01-17/1344, № 01-17/1343, № 01-17/1345, № 01-17/1346, № 01-17/1347 від 30.11.2021, які підтверджують трудовий стаж та розмір заробітної плати в Новопсковській райсільгоспхімії Новопсковського району Луганської області та в Новопсковському відгодівельному радгоспі смт Новопсков. Спеціалістом відділу обслуговування громадян №2 заявнику було повідомлено, що УПФУ не може взяти до уваги спірні довідки для перерахунку пенсійних виплат, оскільки прізвище заявника записано з помилкою, а саме - замість вірного прізвища « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Встановлення факту належності архівних довідок має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право на перерахунок пенсійних виплат. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 23.12.2021 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження на 21.01.2022. Заявник до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві просив суд розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд заяви без участі представника управління, ухвалити рішення за наявними матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 07.10.1998 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, анкетні дані заявника українською мовою зазначені як « [PERSON] , [INFO] , місце народження - село Писарівка Новопсковського району Луганської області», російською - « [PERSON] , [INFO] , место рождения - село Писаревка Новопсковского района Луганской области». 11.05.1980 на ім`я « [PERSON] » (російською мовою) виданий військовий квиток серії [NUMBER] , в якому зазначена основна цивільна спеціальність -«тракторист, шофер». У пенсійному посвідченні серії [NUMBER] від 07.07.2021 дані про заявника зазначені як « [PERSON] , дата народження: [INFO] ». Як вбачається з трудової книжки серії [NUMBER] від 10.07.1978, [PERSON] (російською мовою) 10.07.1978 був прийнятий трактористом-машиністом 3 класу до Новопсковського відгодівельного радгоспу, з якого був звільнений 15.12.1979 за ст. 38 КЗпП УРСР; у період з 15.01.1980 по 05.05.1980 працював шофером у Новопсковській райсільгосптехніці та був звільнений за п. 3 ст. 36 КЗпП УРСР; з 01.06.1982 по 04.03.1993 заявник перебував на посаді водія Новопсковської райсільгоспхімії та був звільнений за ст. 38 КЗпП України. Ідентичні відомості про перебування заявника у трудових відносинах з вказаними вище підприємствами містяться і в архівних довідках № 01-17/1345, № 01-17/1346, № 01-17/1347 від 30.11.2020, виданих Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району», проте дані про заявника у цих довідках зазначено як « [PERSON] » (російською мовою). Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Відповідно до статті 7 Закону №1058-IV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. До стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. При цьому, статтею 62 вказаного Закону передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка. Зазначеним нормам відповідає п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №123850002902 від 08.12.2021 [PERSON] відмовлено у перерахунку пенсії по заробітній платі, оскільки в наданих архівних довідках про заробітну плату № 01-17/1344, № 01-17/1343 від 30.11.2020 прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », а в паспорті прізвище вказано як « [PERSON] ». Суд вважає, що архівні довідки про трудовий стаж [PERSON] № 01-17/1345, № 01-17/1346, № 01-17/1347 від 30.11.2020, видані Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району», не мають для заявника вирішального значення для перерахунку пенсії по заробітній платі, оскільки з вказаними довідками заявник до органів Пенсійного фонду не звертався, питання про їх належність заявнику при перерахунку пенсії не ставилося, відповідні записи про трудовий стаж містяться у трудовій книжці серії [NUMBER] від 10.07.1978, а тому, заявлені вимоги в частині визнання факту належності заявнику вказаних вище довідок, задоволенню не підлягають. Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" затверджено показники середньомісячної заробітної плати робітників та службовців економіки, що застосовуються під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до статей 40 і 43 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Частина 1 статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказує, що підставою для здійснення перерахунку пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо. Згідно постанови Верховного Суду від 20.08.2018 року у справі № 545/1472/17 - записи у книгах обліку трудового стажу, заробітку колгоспника, у розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати є правовстановлюючими документами. В архівних довідках про заробітну плату № 01-17/1343 та № 01-17/1344 від 30.11.2020 зазначено, що в відомостях нарахування заробітної плати працівникам Новопсковської райсільгоспхімії Новопсковського району Луганської області є такі відомості про заробітну плату « [PERSON] » «так у документах» за період червень 1982 року -грудень 1987 року та за період січень 1988 року - грудень 1992 року відповідно. Заявник не має можливості встановити факт належності йому архівних довідок про нарахування заробітної плати поза судом, встановлення його можливе лише в судовому порядку і є необхідним для перерахунку пенсії по заробітній платі. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належать архівні довідки № 01-17/1343 та № 01-17/1344 від 30.11.2020, видані Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району»та дають підстави для задоволення заяви в цій частині, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на перерахунок пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: partial