Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] , в якій зареєстроване місце проживання її онука, відповідача по справі, [PERSON] . Однак, з липня 2014 року відповідач за вказаною адресою не проживає, його особисті речі у квартирі відсутні. Реєстрація місця проживання відповідача за вищевказаною адресою тягне за собою додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, та, крім цього, позивач не має можливості оформити адресну допомогу на сплату комунальних послуг. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на надання відзиву не скористався, наданого законом права на участь у судовому засіданні не використав, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 26.06.2001 року виконавчим комітетом Слов`янської міської Ради [PERSON] на підставі рішення виконкому № 336 від 20.06.2001 року був наданий ордер на житлову площу № 175, серія А, згідно з яким сім`ї з чотирьох осіб надається право на заняття житлового приміщення житловою площею 29,42 м2, а саме двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Склад родини наймача: [PERSON] (наймач), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), [PERSON] (онук). Згідно з довідкою № 156113 від 04.11.2021 року, виданою відділом з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки № 156063-21-15 від 04.11.2021 року, виданої відділом з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає з липня 2014 року по теперішній час. Вказане підтверджують свідки: [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . При вирішені даного спору суд керується положеннями глави 2 ЖК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках\~державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з вимогами ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до положення ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України, його відсутність не пов`язана з поважними причинами, передбаченими вказаною статтею. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що з липня 2014 року відповідач [PERSON] \~в спірній квартирі не мешкає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей у квартирі немає, участі у витратах по утриманню квартири відповідач не приймає, спірним житлом не цікавиться, перепон у користуванні квартирою йому ніхто не чинить. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та з огляду на те, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved