Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Мотивує позов тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» надає послуги з теплопостачання вказаного будинку. Однак покладені зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання, відповідач належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість станом на 01.10.2021 року в сумі 23580,48 гривень, яку позивач і прохає стягнути з відповідача та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити. Проти заяви про визнання позову відповідачем не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про визнання позову та прохав повернути 50% судового збору позивачу з державного бюджету. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с.11). Позивач є надавачем комунальної послуги з централізованого опалення багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджено правовстановлюючими документами позивача. Відповідач є споживачем даних послуг. Має особовий рахунок № [NUMBER] . Між сторонами укладено письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №1015203 від 17.08.2018, термін дії якого до 17.08.2023року (а.с. 9-10). Опалювальна площа квартири [ADDRESS] складає 69,40кв.м. Відповідач в односторонньому порядку не виконує покладені законодавством зобов`язання щодо повної оплати послуг з теплопостачання, тому станом на 01.10.2021 року сума боргу відповідача перед позивачем за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 23580,48грн., що підтверджується розрахунком боргу, наданим позивачем (а.с.15). Відповідачем розрахунок заборгованості не оспорювався та не спростовано. Обов`язок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України, та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця -надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 п. 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі ( постанова ВСУ справа № 638/11034/15-ц від 10.12.2018) . Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Згідно п.6 вказаних Правил послуги повинні відповідати: з централізованого постачання холодної та гарячої води - вимогам щодо якості і тиску води, температури гарячої води, а також розрахунковим нормам витрати води у точці розбору; а з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку. Згідно п.12. Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав докази надання послуг відповідачу, разом з тим відповідачем надіслано заяву про визнання позову, а тому суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 2270грн. (а.с.1-2), покладається на відповідача з урахуванням приписів ч.1 ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved