Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

16 листопада 2021 року Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2007 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей. Відповідно до довідок ДВС рішення суду про стягнення аліментів не виконувалось у зв`язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів. На підставі заяв матері дитини [PERSON] , їй була призначена тимчасова державна допомога на доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно з 01.07.2010 по 30.12.2015. За вказаний період допомогу на сина [PERSON] сплачено у розмірі 20930,10 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача 20930,10 грн та понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб. Оскільки ухвалу про відкриття спрощеного провадження та позовну заяву з доданими матеріалами відповідач не отримав, ухвалою суду від 28 грудня 2021 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 січня 2022 року з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не прибув, директор Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради Масік Т.О. у позовній заяві просила здійснити розгляд справи без участі їх представника, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, причин неприбуття не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Відзив на позов та заява про відкладення судового засідання від нього не надходили. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення за наявними у справі доказами та за згодою позивача. Повно, всебічно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Судом встановлено, що 11 жовтня 2007 року Зарічним районним судом м. Суми видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, аліменти виплачувати матері дітей [PERSON] , починаючи стягнення з 24 липня 2007 року (а. с. 8). Згідно з довідками ВДВС Подільського РУЮ у місті Києві від 14 липня 2010 року №1234/19, від 11 лютого 2011 року №3368/19, від 12 жовтня 2011 року №1358/2, від 09 серпня 2012 року №1471/16, від 01 березня 2013 року №1471/16, від 16 липня 2013 року №1147/16, від 17 січня 2014 року №1471/16, від 21 липня 2014 року №1031/16, від 02 березня 2015 року №б/н, від 18 серпня 2015 року №31715 [PERSON] аліменти на утримання дітей не отримувала (а. с. 9, 13, 17, 22, 26, 31, 35, 37, 42, 45). У зв`язку цим, на підставі заяв матері дітей [PERSON] , їй було призначено тимчасову державну допомогу на дітей (а. с. 5-6, 10-12, 14-16, 18-21, 23-25, 27-30, 32-34, 36, 38-41, 43-44, 46-47). 12 травня 2021 року заступником начальника управління надання державної соціальної допомоги Спориш І.В. видано розпорядження про стягнення з [PERSON] коштів виплаченої тимчасової державної допомоги [PERSON] на сина [PERSON] , [INFO] , за період з 01 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 лютого 2011 року по 31 липня 2011 року, з 01 жовтня 2011 року по 31 березня 2012 року, з 01 липня 2012 року по 30 червня 2014 року, з 01 серпня 2014 року по 31 грудня 2015 року у зв`язку з досягненням дитиною 18-річного віку (а. с. 48). З розрахунку від 24 травня 2021 року виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, [PERSON] на сина [PERSON] , [INFO] , по особовому рахунку № [NUMBER] виплачено кошти за періоди 01.07.2010 по 30.09.2010 - 828,90 грн; з 01.10.2010 по 30.11.2010 - 564,60 грн; з 01.12.2010 по 31.12.2010 - 287,10 грн; з 01.02.2011 по 31.03.2011 - 586,20 грн; з 01.04.2011 по 30.07.2011 - 1196,40 грн; з 01.10.2011 по 30.11.2011 - 613,20 грн; з 01.12.2011 по 31.12.2011 - 312,60 грн; з 01.01.2012 по 31.03.2012 - 1000,80 грн; з 01.07.2012 по 30.09.2012 - 1029,60 грн; з 01.10.2012 по 30.11.2012 - 696,60 грн; з 01.12.2012 по 31.12.2012 - 359,10 грн; з 01.01.2013 по 30.11.2013 - 3993,00 грн; з 01.12.2013 по 31.12.2013 - 385,80 грн; з 01.01.2014 по 30.06.2014 - 2314,80 грн; з 01.08.2014 по 31.12.2014 - 1929,00 грн; з 01.01.2015 по 31.08.2015 - 3086,40 грн; з 01.09.2015 по 31.12.2015 - 1746,00 грн, а всього разом 20 930,10 грн (а. с. з. 48). 27 липня 2021 року на адресу відповідача було направлено листа з пропозицією повернути сплачену позивачем тимчасову допомогу у добровільному порядку, однак кошти не повернуті. Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 81 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №189 затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, який визначає механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме. Пунктом 2 Порядку встановлено, що тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Частиною 2 пункту 7 Порядку передбачено, що тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи. Згідно з ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. З огляду на викладене, оскільки відповідач у добровільному порядку надану тимчасову державну допомогу не сплатив, тому позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню тимчасова державна допомога у сумі 20930,10 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2270 грн. понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved