Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач 24.09.2021 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 18.06.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з 16.09.2021 року шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подружнє життя не склалося через різні погляди на подружнє життя, протилежні характери, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки з різних побутових причин. Вважає, що при таких обставинах збереження шлюбу неможливе. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з нею. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 10.11.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.20). Відповідач також надав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, на розірвання шлюбу згоден (а.с.21). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 18.06.2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №76 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, з 16.09.2021 року шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення шлюбних відносин з відповідачем називає різні погляди на подружнє життя, протилежні характери, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки з різних побутових причин. Також позивач зазначає, що при таких обставинах збереження шлюбу неможливе. Примирення між сторонами неможливе, діти після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачкою. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. та комісію банку у розмірі 25 грн. 00 коп. (а.с.1). Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому сума судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, станом на день подачі позову, складає = 908,00 грн. Стягнення з відповідача розміру комісії банку при сплаті судового збору законодавством не передбачено, тому, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved