Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

позивач в листопаді 2021 року звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову вказує, що 07.05.2020 року в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota, реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Nissan, реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник [PERSON] ). На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Печерського районного суду м.Києва від 22.06.2020 року, у справі №757/21223/20-п. [PERSON] звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 7 338,71 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 1261942 від 21.11.2017 року. Розмір витрат на збір документів та визначення вартості розміру шкоди зазначеного страхового випадку склав 1 382,20 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 7 338,71 грн та суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 1 382,20, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правомна подання відзиву та не подав заперечень щодо розгляду справи впорядку спрощеного провадження. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.05.2020 року в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Nissan, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власник [PERSON] ). Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Печерського районного суду м.Києва від 22.06.2020 року, у справі №757/21223/20-п. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, на дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Згідно з ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. 08.05.2020 року [PERSON] звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 7 338, 71 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 1480902 від 04.08.2020 року. Розмір витрат на збір документів та визначення вартості розміру шкоди зазначеного страхового випадку склав 1 382,20 грн., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди. Як встановлено судом, МТСБУ звернулось до відповідача з письмовою вимогою про відшкодування збитків, завданих в зв`язку зі сплатою регламентної виплати, однак на момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму. Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування в межах заявлених позовних вимог, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved