Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

30.11.2021 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Ще раніше [INFO] помер її дід по лінії матері [PERSON] . Її мати [PERSON] , що була спадкоємцем першої черги спадкування померла [INFO] . За життя її бабуся [PERSON] 30.01.2014 склала заповіт, посвідчений секретарем Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області - Періг\~І.І., згідно з яким заповіла все своє майно їй. Окрім неї, інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно: житловий будинок із приналежними йому господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно вона не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушена звернутись до суду. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.11.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 01.12.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13.01.2022 витребувано матеріали спадкової справи і підготовче засідання відкладено. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 13.01.2022 представник позивача адвокат Канарєєв І.О. подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі позивача та його участі. Позовні вимоги підтримують і просять їх задоволити. У підготовче засідання представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без їх участі, позов визнають. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , про що 22.07.2020 виконавчим комітетом Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Ще раніше [INFO] померла [PERSON] , про що 27.11.2010 Боберківською сільською радою Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Ще раніше [INFO] помер [PERSON] , про що 22.07.2020 Боберківською сільською радою Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Родинні відносини між [PERSON] та бабусею [PERSON] підтверджуються наданим позивачем свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 16.01.1990, Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (№ витягу 00027788025 від 15.09.2020), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 15.11.1980 серії [NUMBER] , Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (№ витягу 00027788093 від 15.09.2020), Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (№ витягу 00027788234 від 15.09.2020) та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (№ витягу 00024607068 від 19.11.2019). За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області - Періг І.І., яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок, заощадження, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла внучці [PERSON] , паспорт [NUMBER] вид. 22.05.2013 Турківським РС ГУ ДМС України в Львівській області, що проживає в с.Боберка Турківського району Львівської області. До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , як вказує позивач, входить право померлої на житловий будинок та господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою по формі спадкування виконавчого комітету Боберківської сільської ради від 09.09.2020 №1106, [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом з онукою [PERSON] , її чоловіком та дітьми. Від імені [PERSON] виконком Боберківської сільської ради 30.01.2014 посвідчував заповіт за реєстровим №06. Згідно Витягу з погосподарської книги виданого виконавчим комітетом Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області 14.09.2020 №1115, згідно погосподарської книги №1 за 2016-2020 роки, згідно запису погосподарського обліку №01-0133-1 житловий будинок, що знаходитьсяза адресою: [ADDRESS] до дня смерті [INFO] , належав [PERSON] . Згідно з довідкою виконкому Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 21.10.2021 №610, земельна ділянка під ОЖБ за адресою: [ADDRESS] , згідно погосподарської книги №1 сторінка 297 номер об`єкта погосподарського обліку 01-0133-1 до дня смерті знаходилася у постійному користуванні [PERSON] . Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку (номер об`єкта погосподарського обліку 01-0133-1) [PERSON] була головою господарства: житлового будинку і земельних ділянок під будівництво і обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, що за адресою: [ADDRESS] . Як видно з копії спадкової справи №88/2020, заведеної приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу після смерті Славич М.Ю., позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом у визначений законом строк звернулася з заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] 13.10.2021 нотаріусом їй було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку [PERSON] . Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] , є збудований в 1960 році, що доводиться технічним паспортом та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійній [PERSON] доводиться Витягом з погосподарської книги виданого виконавчим комітетом Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області 14.09.2020 №1115. Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач, як єдина спадкоємиця за заповітом майна померлої баби [PERSON] підставно просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 1220, 1223, 1233 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 200, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved