Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому просив: встановити факт постійного проживання без реєстрації [PERSON] , [INFO] із спадкодавцями [PERSON] , який помер у віці 73 роки [INFO] ( з червня 2013 року по лютий 2014 року) який прийняв спадщину після смерті свого батька та матері [PERSON] , яка померла [INFO] з якою проживав в період з серпня 2017 року по день її смерті [INFO] до липня 2019 року; визнати за [PERSON] , право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , на плані позначений літерою «А», прибудова - «А1», літня кухня - «Б», сарай з погрібом - «В», сарай -« б, г», «У» - убиральня, 1 -З благоустрій в порядку спадкування, в тому числі: 1/3 частину - в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; 1/3 частину - в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] , право власності на 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , на плані позначений літерою «А», прибудова - «А1», літня кухня - «Б», сарай з погрібом - «В», сарай -« б, г», «У» - убиральня, 1-3 благоустрій в порядку спадкування; визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Вінницька область, Немирівський району територія Вищекропивнянської сільської ради загальною площею 2,2627 га. ( кадастровий номер 0523081600:02:001:0018) ( кадастровий номер 0523081600:02:001:0018), що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ№ 721300, який виданий на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації від 28.08.2006 за № 360, що також підтверджується витягом Відділу Держгеокадастру у Немирівському районі - № 694 від 14.08.2019 в порядку спадкування за законом; визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Вінницька область, Немирівський район, територія Вищекропивнянської сільської ради загальною площею 2, 2609 га. ( кадастровий номер 0523081600:02:001:0019), що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ№ 720643, який виданий на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації від 28.08.2006 за № 360, що також підтверджується витягом Відділу Держгеокадастру у Немирівському районі № НВ-0516848992019 від 23.08.2019 року в порядку спадкування за заповітом. Мотивуючи позов тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який на день смерті мав спадкове майно, а саме: 1/3 частину самовільно збудованого жирового будинку з господарськими будівлями та спорудами на плані позначений літерою «А», прибудова - «А1», літня кухня - «Б»,сарай - б, сарай з погрібом - «В», сарай - «Г», убиральня -У, колодязь ^ 1, ворота з хвірткою - 2, огорожа - 3, право власності за покійним батьком не було зареєстровано на 1/3 частку колгоспного двору; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вищекропивнянської сільської ради загальною площею 2,2627 га. кадастровий номер 0523081600:02:001:0018, що належала спадкодавцю [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності. Згідно по господарської книги, житловий будинок [ADDRESS] відноситься до суспільної групи колгоспників, в якому станом на 1991 -1995 років його власниками були: голова двору - [PERSON] [INFO] ; член двору - [PERSON] , [INFO] ; член двору - [PERSON] , [INFO] . Таким чином частка кожного члена колгоспного двору становить 1\\3 частини. Відповідно до наданої довідки КП «Немирівське БТІ» від 30 серпня 2019 року № 739 по даним архіву станом на 01.01.2013 на житловий будинок з господарськими будівлями право власності не зареєстровано. Мати позивача [PERSON] , спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , прийняла, проте за життя не встигла оформити в законному порядку, оскільки важко хворіла з будинку не виходила. Як стверджує позивач, в період з 1 червня 2013 року, коли батькові, стало значно гірше за станом здоров`я, він був змушений переїхати до батьків, адже мати позивача не мала змоги вести домашнє господарство і доглядати батька і тому позивач взяв всю домашню роботу на себе до 28 січня 2019 року і доглядав за будинком до липня 2019 року, коли вселився відповідач. 27.12.2017 позивач звертався з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] до Немирівської державної нотаріальної контори, проте отримав відмову, оскільки неможливо встановити факт прийняття спадщини та за відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право позивачу [PERSON] 26 жовтня 2019 року позивач звернувся до Немирівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно матері, померлій [INFO] на цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] та земельні паї та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії від 26 жовтня 2019 року № 1032/-12 на час звернення у позивача не було правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцям та відсутність факту прийняття спадщини шляхом спільного проживання з померлою за однією адресою та відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом та запропоновано звернутися до суду для захисту свого права. В судовому засідання позивач позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 22); [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 23); [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 21); [PERSON] , заповіла усе своє майно, синові [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 16.03.2017 посвідченого виконуючим обов`язки старости сіл Вища Кропивна, Гута Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області Мельником В.М. (а.с 27); постановою Державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області № 1032/01-12 від 26.10.2019, [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, належне [PERSON] , померлій [INFO] , у зв`язку з неприйняттям спадщини на протязі 6-ти місячного строку для прийняття спадщини та відсутності факту прийняття спадщини шляхом спільного проживання з померлим за однією адресою (а.с. 31). Так, однією з вимог позовної заяви позивач [PERSON] , просить «встановити факт постійного проживання без реєстрації [PERSON] , [INFO] із спадкодавцями [PERSON] , який помер у віці 73 роки [INFO] (з червня 2013 року по лютий 2014 року) який прийняв спадщину після смерті свого батька та матері [PERSON] , яка померла [INFO] з якою проживав в період з серпня 2017 року по день її смерті [INFO] до липня 2019 року», на підтвердження факту його спільного проживання зі спадкодавцями, надав до позовної заяви письмові пояснення: [PERSON] , [PERSON] , посвідчені секретарем Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області Менюк І.І., та письмове пояснення [PERSON] , вказавши в позовній заяві їх свідками, відповідно до вказаних пояснення [PERSON] та [PERSON] , вказали, що [PERSON] , проживав разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] по день смерть батьків, так у вказаних пояснення не зазначено періоду спільного проживання [PERSON] з батьками, щодо пояснень [PERSON] , остання вказала, що [PERSON] , проживав спільно з батьками, вів з ними спільне господарство, із [PERSON] , який помер [INFO] (з червня 2013 року по лютий 2014 року), із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , проживав в період з серпня 2017 року по день її смерті. Інших доказів на підтвердження, спільного проживання з спадкодавцями за однією адресою, не надав, на пропозицію суду викликати і допитати в судовому засіданні свідків - відмовився. Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ч.1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Відповідно до ч.1 чт.92 ЦПК України, сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Вирішуючи питання про допустимість письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , посвідчених секретарем Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області Менюк І.І., та письмових пояснень [PERSON] , яких позивач в позовній заяві вказує, як свідків, суд зазначає наступне: Відповідно до ч. ч.2, 3 ст. 67 ЦПК свідок зобов`язаний з`явитися до суду за викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. За відсутності заперечень учасників справи свідок може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд може дозволити свідку брати участь у судовому засіданні в режимі відео конференції незалежно від заперечень учасників справи, якщо свідок не може з`явитися до суду через хворобу, похилий вік, інвалідність або з інших поважних причин. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги письмові показання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони одержані з порушенням порядку встановленого законом. Надання письмових показань свідків не передбаченого нормами Цивільного процесуального кодексу України, окрім ст. 93 ЦПК України, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.ст. 69, 90, 91, 213 ЦПК України, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні, попереджаються про кримінальну відповідальність та приводяться до присяги. І лише в такому випадку їх покази є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Відповідно до ст. 13 та ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачем не надано суду належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів, необхідних для встановлення факту спільного проживання без реєстрації зі спадкодавцями за однією адресою на час відкриття спадщини. У зв`язку з наведеним, встановлення вказаного факту, має для позивача юридичне значення, однак у судовому засіданні не здобуто доказів, які б підтверджували обставини, що вказують на факт спільного проживання позивача зі спадкодавцями за однією адресою, на час відкриття спадщини, а тому вимоги позивача не підлягають до задоволення у зв`язку з недоведеністю. Враховуючи, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, є похідними вимогами від встановлення факту постійного спільного проживання без реєстрації разом зі спадкодавцями на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що в задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що заява відповідача про визнання позову, суперечить закону, а тому суд не приймає це визнання. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed