Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

15.11.2021 адвокат Доценко Н.В. в інтересах [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] матері [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 5,34 умовних кадастрових гектара із земель реформованого КСП «Таранівка» на території Зміївської міської ради (колишньої Таранівської сільської ради) Чугуївського (Зміївського) району Харківської області, що належало померлій на підставі рішення Зміївської районної державної адміністрації від 31.12.1996 № 656, що посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0202879 від 01.08.1997 по КСП «Таранівка». В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] в с. Таранівка, Чугуївського (кол. Зміївського) району Харківської області померла мати позивача - [PERSON] . Останнім місцем проживання та реєстрації [PERSON] була адреса: [ADDRESS] . На день смерті, разом з померлою були зареєстровані на підставі даних погосподарської книги: її син [PERSON] , [INFO] , квартирант [PERSON] [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), що посвідчувався сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР №0202879, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП "Таранівка" 01.08.1997 за № 445, оригінал сертифікату втрачений. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, заповіти за життя померлої не складалися, оскільки Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, не заявляв про відмову від спадщини, то вважається таким, що її фактично прийняв, проте юридично не оформив. Позивач вирішив юридично оформити спадщину, та звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив йому видачі, у зв`язку із тим, що втрачений оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), а саме сертифікат серії ХР № 0202879 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, що належав померлій і є спадковим майном. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 17.11.2021 по вказаній цивільній справі провадження відкрито. 16.12.2021 по справі проведено підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Даценко Н.В. просила розглядати справу без її участі та участі позивача. Позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Шатна М.С. надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності на підставі наявних матеріалів. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією листа Зміївського відділу РАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.10.2021 (а. с. 5). Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про усиновлення ( [NUMBER] ) від 04.05.1979 (а. с. 10). Як вбачається з копії довідки про останнє місце проживання померлого, виданої Відділом реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області 11.11.2021 (№ 1396) [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За зазначеною адресою також зареєстрований син померлої позивач по справі [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). Відповідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 01.10.2021 № 29-20-11, 1-7673/0/19-21 [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП "Таранівка", серії ХР № 0202879, який зареєстрований у Книзі 01.08.1977 за № 445 (а. с. 11). Згідно ч. 2 ст. 25 ЗК України рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до п. «б» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Згідно із ч. 3 ст. 118 ЗК України громадяни працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користування цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель відповідно до сільської, селищної, міської або районної ради, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996 р. № 290/96 - ВР приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених). Таким чином, право [PERSON] на земельну частку (пай) виникло у неї за його життя і є його майновим правом, яке не припинилось внаслідок його смерті, та входить до складу спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] станом на 21.05.2005, тобто на день смерті. На день смерті разом з померлою був зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] . З відповіді на запит суду Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області на правлено лист з якого вбачається, що після смерті [PERSON] , з заявами про прийняття або відмову від спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Таким чином, право на земельну частку (пай) в розумінні ст. 181, 1218, 1219 ЦК України є майновим правом яке не припинилось внаслідок смерті спадкодавця і у будь - якому випадку повинно бути успадковане. Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавстваУкраїни. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР» ратифікованоКонвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Перший протокол та протоколи № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами між - народного права. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а строків для оформлення спадщини не передбачено, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин позовної давності.

Outcome: approved