Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Загальноосвітньої школи 1-111 ступенів № 12 Покровської міської ради, відділу освіти Покровської міської ради про визнання незаконними та скасування наказу про відсторонення від роботи. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона працює вчителем з англійської мови Загальноосвітньої школи 1-111 ступенів № 12 Покровської міської ради. Наказом ЗОШ № 12 № 287 від 05.11.2021 року її було відсторонено від роботи у зв`язку з відсутністю щеплення проти COVID-19. Вважає, що такі дії відповідача є незаконними, порушують її право на працю, тому просить суд скасувати наказ про відсторонення від роботи, зобов`язати поновити її на роботі вчителя закладу загальної середньої освіти з англійської мови та стягнути з ЗОШ 1-111 ступенів № 12 Покровської міської ради та відділу освіти Покровської міської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу на день ухвалення рішення суду. Від представника відповідача ЗОШ 1-111 ступенів № 12 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 21.10.2021 року в школі було видано наказ № 281 « Про обов`язкові профілактичні щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, з яким позивач була ознайомлені під підпис. 28.10.2021 року підготовлено для позивача повідомлення « Про обов`язколве щеплення проти COVID-19, але позивачка відмовилась його підписувати. -2.11.2021 р. адміністрацією ЗОШ 1-111 ст. № 12 була зареєстрована заява позивача про відмову від ризикованого медичного втручання; 05.11.2021 р. видано наказ № 287 « Про відсторонення від роботи» з яким позивач була ознайомлена під підпис. Відсторонення від роботи позивача було здійснено згідно ст. 46 КЗпП України, у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону « Про захист населення від інфекційних хвороб», на виконання вимог постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236, згідно наказу МОЗ від 04.10.2153 року, яким визначено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти COVID-19. Відсторонення позивача від роботи було здійснено відповідно до законодавства, яке є чинним і жодне з положень законодавства не визнано протиправним. Вимогу про обов`язкову вакцинацію вчителів проти особливо небезпечної хвороби COVID-19, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, вважає виправданим, оскільки в даному випадку превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог ( а. с. 53-57). Від представника відповідача відділу освіти Покровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відсторонення позивачки від роботи у зв`язку з відмовою від щеплення проти COVID-19 було здійснено у відповідності до норм діючого законодавства. Вимога про поновлення на роботі не є такою, що підлягає задоволенню, оскільки поновити на роботі можливо лише звільненого працівника, а не відстороненого. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог ( а.с. 37-41). В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача ЗОШ 1-111 ст. № 12 Танцева О.О. позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні , підтримала наданий відзив на позовну заяву. Представник відповідача відділу освіти Покровської міської ради Лебедева Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, підтримала наданий відзив на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] з 01.09.1995 року працює на посаді вчителя англійської мови в ЗОШ 1-111 ступенів № 12 Покровської міської ради ( а.с. 16-26). Наказом ЗОШ № 12 № 281 від 21.10.2021 року позивачку ознайомлено про обов`язкові щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 та дотримання наказу МОЗ від 04.10.2021 року № 2153 « Про затвердження Переліку професій , виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» ( а.с. 58). 29.10.2021 р. адміністрацією ЗОШ № 12 складено повідомлення на ім`я [PERSON] про обов`язкове щеплення працівників освіти до 08.11.2021 року, яке остання відмовилась отримати, про що комісією у складі заступників директора з НВР та голови профспілкового комітету ЗОШ № 12 складено відповідний акт № 3 ( а. с. 59-60). 02.11.2021 року від [PERSON] на адресу адміністрації ЗОШ № 12 надійшла заява про відмову від ризикованого медичного втручання ( а. с. 61). Наказом ЗОШ № 12 за № 287 від 05.11.2021 року , на підставі ст. 46 КЗпП України, ч. 2 ст. 12 Закону « Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 « Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-СоV-2» ( зі змінами), наказу МОЗ України від 04.10.2021 р. № 2153 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», наказу відділу освіти Покровської міської ради від 03.11.2021 р. № 668 « Про організацію освітнього процесу у закладах освіти з 08.11.2021», з метою запобігання поширенню на території громади гострої гострої респіраторної хвороби COVID-19, відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 року до усунення причин, що його зумовили [PERSON] , вчителя закладу загальної середньої освіти з англійської мови. ( а.с. 62). З даним наказом позивачку ознайомлено під підпис . Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянами гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За змістом статті 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання. Правові підстави відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим органом визначені статтею 46 КЗпП України. Статтею 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати. Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку. Разом з тим за змістом статті 46 КЗпП України допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом. Вказана правова позиція викладена в постановах ВСУ від 17.06.2020 р. у справі № 185/676/18 та від 01.04.2020 року в справі № 761/12073/18. Частиною другою, третьою статті 14 Закону « Про охорону праці» встановлено, що працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту. Відповідно до ст. 12 Закону « Про захист населення від інфекційних хвороб» профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. У разі загрози виникнення особливо небезпечної інфекційної хвороби або масового поширення небезпечної інфекційної хвороби на відповідних територіях та об`єктах можуть проводитися обов`язкові профілактичні щеплення проти цієї інфекційної хвороби за епідемічними показаннями. Рішення про проведення обов`язкових профілактичних щеплень за епідемічними показаннями на відповідних територіях та об`єктах приймають головний державний санітарний лікар України, головний державний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, головні державні санітарні лікарі областей, міст Києва та Севастополя, головні державні санітарні лікарі центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах оборони і військового будівництва, охорони громадського порядку, виконання кримінальних покарань, захисту державного кордону, Служби безпеки України. Постановою КМУ від 09.12.2020 року за № 1236 « Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-СоV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. на території України карантин. Постановою КМУ № 1096 від 20.10.2021 року внесені зміни до постанови від 09.12.2020 року, зокрема пунктом 19 доповнено постанову № 1236 від 09.12.2020 року пунктом 46-1 наступного змісту: Керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153 (далі - перелік); 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу"; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Разом з тим, Постанова КМУ від 20.10.2021 року за № 1096 набирає чинності з дня її опублікування, крім пункту 19 змін, затверджених цією постановою, який набирає чинності з 08.11.2021 року. Отже, пункт 46-1 Постанови КМУ № 1236 щодо забезпечення обов`язкової вакцинації проти COVID-19, набув законної сили 08.11.2021 року. Наказом МОЗ України від 04.10.2021 р. № 2153 (далі - Наказ № 2153), який набув чинності 08.11.2021 р., затверджено перелік професій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти COVID-19. До таких працівників відносяться у тому числі працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, зокрема спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. При цьому вакцинації підлягають усі працівники вказаних установ і закладів згідно зі штатним розписом (Наказ МОЗ України від 04.10.2021 № 2153 "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням"). Винятком є працівники, що мають протипоказання до щеплень, визначені в Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженому МОЗ України від 16.09.2011 р. № 595 (далі - Перелік № 595). Зокрема, до протипоказань належать:наявність алергії (анафілактичної реакції); вагітність;тяжка імуносупресія / імунодефіцит;гострі захворювання з підвищенням температури вище 38,0 °C тощо. Протипоказання до вакцинації встановлюються лікарем (п. 3 Переліку № 595). Міністерство охорони здоров`я України розробило проект наказу про затвердження форми довідки щодо наявності протипоказань до вакцинації проти COVID-19. Отже, такі нормативні акти як Постанова КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та наказ МОЗ № 2153 від 04.10.2021 рік на які посилається в наказі № 287 від 05.11.2021 року директор ЗОШ № 12, набули законної сили лише 08.11.2021 року, тобто на момент видання спірного наказу про відсторонення позивачки від роботи, тобто станом на 05.11.2021 року, є нечинним. Окрім того, як встановлено в судовому засіданні, повідомленням від 28.10.2021 року встановлено строк щеплення - до 08.11.2021 року ( при цьому в повідомленні йдеться посилання на недіючий на той час Наказ МОЗ № 2153 від 04.10.2021 року), проте наказ про відсторонення від роботи виданий 05.11.2021 року, тобто до закінчення перебігу строку, встановленої у повідомленні . У справах, у яких оспорюється незаконність відсторонення від роботи, саме відповідач повинен довести, що відсторонення відбулося без порушення законодавства про працю. Доказів на підтвердження того, що відсторонення позивача відбулось із дотриманням трудового законодавства відповідачем не надано. Представником відповідача не спростована така обставина, що відсторонення відбулося до спливу строку, зазначеного в попередженні. Отже, оскільки відсторонення позивачки від роботи було здійснено з порушенням законодавства, тобто на підставі нечинних на той час нормативних актів та всупереч встановленого порядку, за вищенаведеними підставами, суд вважає наказ ЗОШ № 12 № 287 від 05.11.2021 року незаконним і такий, що підлягає скасуванню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України « Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачувальної роботи, але не більше як за один рік. Разом з тим, суд зауважує, що відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати, а не припинення такої діяльності внаслідок звільнення. На час розгляду справи позивачка є такою, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем ЗОШ -12. Тому при прийняття рішення про визнання незаконним та скасування наказу № 287 від 05.11.2021 року, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 5 ЦПК України , з метою визначення ефективного способу захисту порушеного права, вважає за необхідним вирішити питання про зобов`язання ЗОШ № 12 допустити [PERSON] до виконання своїх трудових обов`язків. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. У п. 21 Постанова Пленуму ВСУ № 9 роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. З наказу ЗОШ № 12 № 287 від 05.11.2021 року вбачається, що відсторонення працівників від роботи необхідно здійснити з оплатою праці. З приводу з`ясування питання щодо оплати праці в період відсторонення позивачки від роботи ухвалою від 12.01.2022 року суд поновив судовий розгляд справи. Представниками відповідачів відділу освіти Покровської міської ради та ЗОШ № 12 в судовому засіданні підтверджено той факт, що відсторонення працівників від роботи було здійснено без збереження заробітної плати, а зазначення в наказі про те, що відсторонення необхідно здійснити з оплатою праці є помилковим. Вказане підтверджено поясненнями позивачки в судовому засіданні, а також довідкою відділу освіти Покровської міської ради від 12.01.2022 року, відповідно до якої за період роботи з 08.11.2021 року по 30.11.2021 рік та з 01.12.2021 рік по 31.12.2021 рік заробітна плата [PERSON] не нараховувалася. Згідно довідки відділу освіти Покровської міської ради за № 201 від 02.12.2021 року середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 530,59 грн. ( а. с. 71). Спору між сторонами з цього приводу не виникло. Середній заробіток за час вимушеного прогулу становить: 530,59 х 44=23345,96 грн. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Згідно п. 2 , п.4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, про поновлення на роботі. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць в розмірі 11672,98 грн. Відповідно до ст. 96 ЦК України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника ( засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законами. Відповідно до ст. 87 Бюджетного Кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки у тому числі на освіту. За змістом ст. 89 БК України з районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад здійснюються видатки на загальну середню освіту. Статтею 327 ЦК України визначено, що комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громад та утворені неб органи місцевого самоврядування. Згідно ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦК України територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, спільні комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб загальноосвітня школа 1-111 ступенів № 12 Покровської міської ради є юридичною особою з кодом ЄРДПОУ 25702772, комунальною організацією, засновником якої є Покровська міська рада. ; відділ освіти Покровської міської ради є юридичною особою , ЄРДПОУ 02142891, орган місцевого самоврядування ( а.с. 105-107). Частиною 2 статті 78, ч. 1 статті 79 Закону України « Про освіту» передбачено, що фінансування закладів, установ і організацій системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством, джерелами фінансування суб"»кітв освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути, зокрема державний бюджет, місцеві бюджети. Згідно із ч. 3 ст. 25 Закону України « Про освіту» засновник або уповноважена ним особа не має права втручатися в діяльність закладу освіти, що здійснюється ним у межах його автономних прав, визначених законом та установчими документами. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в інтересах функції і повноваження, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Одним з повноважень виконавчих органів місцевих ради, що передбачені ст. 32 зазначеного закону ,є управління закладами освіти, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення. Відділ освіти Покровської міської ради наділений повноваженнями щодо фінансування витрат та утримання закладів освіти, що є комунальною власністю та інших джерел ( ст.ст. 12,61 Закону « Про освіту», ст.ст. 36,37 Закону « Про загальну середню освіту». Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженого наказом Міносвіти України від 15.04.1993 року від 2705.1993 року за № 56 відповідальність за своєчасне і правильне встановлення працівникам ставок заробітної плати, посадових окладів, обчислення заробітної плати покладається на керівників та головних бухгалтерів установ і закладів освіти, керівників вищестоящих органів управління. Згідно Положення про відділ освіти Покровської міської ради , затвердженого рішенням Покровської міської ради від 12.12.2017 року за № 7/47-19 одною із задач відділу є організація фінансового забезпечення навчальних закладів ( п. 2.4 , п. 3.1.3 Положення) ( а.с. 87,88). Відповідно до п. 1.4 Статуту ЗОШ № 12 навчальний заклад має статус комунального закладу, утримується за рахунок коштів міського і державного бюджетів і є неприбутковим. ( а.с. 99). Відповідно до п. 1.7 Статуту навчальний заклад самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 1. 8 Статуту навчальний заклад не відповідає за зобов`язаннями власника, а власник не відповідає за зобов`язаннями навчального закладу. ( а.с. 99). Згідно п. 6.3 Статуту бухгалтерський облік здійснюється через централізовану бухгалтерію. Отже, даний трудовий спір прямо стосується ЗОШ 1-111 ступенів № 12 як роботодавця, її законних прав та обов`язків та інтересів як сторони трудового договору. Водночас із урахуванням специфіки порядку призначення позивачки на посаду, її звільнення, способу фінансування школи, саме на відділ освіти покладається обов`язок профінансувати додаткові витрати роботодавця, з приводу оплати праці працівника в разі порушення його прав. В даному випадку позивачка на власний розсуд розпорядилася своїми правами і заявила позовні вимоги про солідарне стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до ЗОШ № 12 та відділу освіти Покровської міської ради, проте, враховуючи факт здійснення централізованого фінансування ( нарахування та виплата заробітної плати) ЗОШ № 12 саме відділом освіти Покровської міської ради, суд вважає за необхідним стягнути середній заробіток саме з відділу освіти Покровської міської ради, що узгоджується з вищезазначеними нормами права. Що стосується питання щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. п. 12,13 Постанови у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищезазначене , з відповідача ЗОШ 1-3 ступенів № 12 Покровської міської ради на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. ( вимога про скасування наказу про відсторонення від роботи) , а з відповідача відділу освіти Покровської міської ради на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 233,45 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial