Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

20.058.2021 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо оформлення їй пенсії за віком, просила ухвалити судове рішення, згідно з яким встановити факт належності їй трудової книжки, серії [NUMBER] , виданої 17.09.1978 року, оскільки вказаний документ містить розбіжності у написанні прізвища заявника, яку виправити у позасудовому порядку неможливо. Заявник у судове засідання не з`явилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, заяву просила задовольнити. Заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов`язана необхідність встановлення цього стажу. У пункті 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, зазначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 1999 року Яворівським РВ УМВС України у Львівській області, заявник зазначена, як [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Каройською селищною радою Ілівського району від 26.04.1961 року, актовий запис № 62, заявник зазначена " [PERSON] ". 17 вересня 1978 року заявниці було видано трудову книжку серія [NUMBER] на ім`я " [PERSON] ". Після укладення шлюбу 09 липня 1989 року [PERSON] (російською мовою) змінила прізвище на " [PERSON] ", згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Каройською селищною радою Ілійського району Алма-Атинської області КаССР, актовий запис № 43. Згодом, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Качирським р/б РАКС Павлоградської області від 21.03.1984 року, актовий запис № 25, заявник повернула дошлюбне прізвище " [PERSON] ". 28.11.1986 року заявник уклала шлюб та змінила прізвище на " [PERSON] " (російською мовою), відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Каройською селищною радою Ілійського району Алма-Атинської області, актовий запис № 56. В трудовій книжці серія [NUMBER] в графі " [PERSON] " дописано " [PERSON] ", проте немає відповідного запису на титульній сторінці книжки про зміну прізвища. Таким чином, з огляду на зміст досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що заявнику дійсно, належить трудова книжка серії [NUMBER] . З урахуванням вищевикладеного, оскільки заявниця позбавлена можливості подальшого оформлення пенсії за віком, у зв`язку з неможливістю, на теперішній час, в інший спосіб довести такі фактичні обставини, допущену при у трудової книжки, суд приходить до висновку, про можливість встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки, серії [NUMBER] , виданої 17.09.1978 року.

Outcome: approved