Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, укладений 7 квітня 2020 року, зареєстрований Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №02. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Стали виникати постійні суперечки, непорозуміння. Спільне господарство подружжя не веде. Шлюбні відносини фактично припинені. Подальше сумісне життя, примирення з відповідачкою та збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою суду від 22.09.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, разом з тим, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про місце, час та дату судового засідання, до суду повторно не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за заявою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. 7 квітня 2020 року між позивачем [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстрований Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, свідоцтво про шлюбу серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №2. Від шлюбу у подружжя дітей немає. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між сторонами існує непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, обоє втратили почуття взаємної любові, поваги один до одного та дружби між ними. Відносини між подружжям зіпсовані, проживають кожен своїм особистим життям, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу є неможливими. Сторони не підтримують шлюбних відносин, такі фактично припинились. Отже, причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України слід здійснити розподіл судових витрат, стягнувши з відповідачки на користь позивача 992,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved