Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що надає послуги з питного водопостачання. Відповідачі оплату за отримані послуги належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за отримані послуги за період з 01.01.2015 по 31.08.2021 у розмірі 20342,19 грн., 3% річних у сумі 567,99 грн. та інфляційні втрати в сумі 1186,23 грн. 16 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від відповідачів відзив на позов не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є побутовими споживачами послуг, які надає позивач за зазначеною адресою на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Відповідачі вчасно оплату за надані послуги не здійснювали, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку та бухгалтерської довідки до розрахунку, сума заборгованості за період з 01 січня 2015 року по 31 серпня 2021 року становить 20342,19 грн. Позивачем за зазначений період нараховані втрати від інфляціїв розмірі 1186,23 грн. та три відсотки річних в розмірі 567,99 грн. Правильність нарахування зазначених сум підтверджується розрахунками. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачами зобов`язань зі сплати наданих послуг. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-ІV від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачалось право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі, комунальні послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Як передбачено ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором та не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, його доводи щодо невиконання відповідачами зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, позовні вимоги про стягнення заборгованості за комунальні послуги, трьох відсотків річних та інфляційних втрат є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 2270,00 грн. - в рівних частинах з кожного.

Outcome: approved