Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

[PERSON] від імені якої діє представник [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] , про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 44\~781 гривня 23 копійки. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивач у поданій заяві просила розглянути справу без її участі та без участі її представника, проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; позивач не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позиції учасників справи. Позиція позивачки полягала в тому, що вона уклала з [PERSON] договір позики, відповідно до кого вона надала [PERSON] грошові кошти в розмірі 1700 доларів США, що на день подання позову складає 44781 гривня 23 копійки. [PERSON] взяла на себе зобов`язання частково повертати грошові кошти починаючи з жовтня 2020 року, але свої зобов`язання не виконує. Тому, вона звернулась до суду із позовом яким просить стягнути з відповідачки на її користь борг за договором позики у розмірі 44781 гривня 23 копійки. \~ \~ \~ \~Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалась, і будь-які докази суду не надала. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оцінка суду щодо фактів. На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини: 02 жовтня 2020 року, [PERSON] , взяла у борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 1700 доларів США, під 5% на місяць за користування коштами, що підтверджується розпискою від 02 жовтня 2020 року (а.с. 6). Згідно тексту розписки, своїм підписом [PERSON] підтвердила отримання цих коштів, та взяла на себе зобов`язання повернути їх шляхом повернення процентів частинами, щомісячними платежами, а також поступово гасити основний борг, теж частинами, починаючи з жовтня місяця 2020 року. Але текст вказаної розписки не містить розміру частин, якими відповідачка повинна повертати свій борг, а також визначення строку (терміну) для їх сплати (а.с. 6). І зв`язку із неповерненням [PERSON] грошових коштів, [PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом про стягнення заборгованості за договором позики (а.с. 1-2). Оцінка суду правовідносин учасників спору. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини, в яких позивач виступає позикодавцем, а відповідач позичальником, та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником у цьому зобов`язанні, отриманої позики у повному розмірі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оцінка суду щодо права. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому із наступних мотивів: Права і обов`язки громадянина визначаються виключно законами України (пункт 1 частини 1 статті 92 Конституції України). Відповідно до положень частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 Цивільного Кодексу України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статті 1046 Цивільного Кодексу України за договором про надання позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З огляду\~на фактичні\~дані,\~які містяться\~у розписці,\~02\~жовтня 2020\~року [PERSON] \~та [PERSON] \~уклали договір\~позики,\~за яким\~ [PERSON] \~передала [PERSON] грошові\~кошти у\~розмірі 1700\~доларів США,\~а [PERSON] взяла\~на себе\~зобов`язання їх\~повернути шляхом\~сплати процентів\~за користування\~цими коштами,\~із розрахунку\~5%\~на місяць,\~частинами,\~щомісячними платежами,\~а також\~поступово гасити\~основний борг,\~теж частинами,\~починаючи з\~жовтня місяця\~2020\~року.\~Але текст\~вказаної розписки\~не містить\~розміру частин,\~якими відповідачка\~повинна повертати\~свій борг,\~а також\~визначення строку\~(терміну)\~для їх\~сплати(а.с.6). Факт належного виконання позикодавцем [PERSON] свого зобов`язання з передачі позики у розмірі 1700 доларів США позичальнику [PERSON] , підтверджується самим текстом розписки, що складена 02 жовтня 2020 року (а.с.6), і яка також свідчить і про те, що позику отримала саме [PERSON] . Виходячи з положень частин перших статей 526, 529 та 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Поряд з цим, згідно з частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. А якщо договором не встановлений строк поверненння позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вже вказувалось, з огляду на текст розписки, позивачка та відповідачка, прямо і конкретно, не встановили строк або термін повернення відповідачкою позики, а тому позика, розмір якої визначено позивачкою у сумі 44781 гривня 23 копійки має бути повернена відповідачкою протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позивачкою вимоги про це, оскільки іншого, укладеним між ними договором позики, не встановлено. Матеріалами справи підтверджують, що позивачка пред`явила свою вимогу до відповідачки про повернення всієї суми позики шляхом подання до неї позову через відділення поштового зв`язку 18 жовтня 2021 року (а.с.1-10). І суд відкрив провадження у справі за її вимогою 28 жовтня 2021 року та надіслав її на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки 01 листопада 2021 року, а потім додатково 29 листопада 2021 року (а.с.14-15,22,32-33). Отже, після пред`явлення позивачкою вимоги до відповідачки про повернення їй позики минуло більше ніж 30 днів. Відповідно до положень частини першої статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позичальник належно виконала взяте на себе зобов`язання по поверненню суми позики позикодавцю. Зважаючи на встановлені обставини, та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які б доводили зворотне, суд вважає доведеним факт порушення відповідачкою взятого на себе грошового зобов`язання на підставі договору позики, по її поверненню, а тому вважає доведеним факт порушення права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, суми позики у розмірі 44781 гривня 23 копійки. Оскільки саме таку суму і саме в такій валюті позивачка сформулювала свої позовні вимоги, за межі яких суд виходити не має права. Висновок суду по суті позову. З огляду на це та те, що право позивача на повернення їй позики порушене саме відповідачем, матеріально-правову вимогу позивачки про стягнення з відповідачки боргу у розмірі 44781 гривня 23 копійки, слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оцінка суду щодо судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на це та те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а сплачений позивачем судовий збір документально підтверджений (а.с.3), він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 908 гривень. Отже,

Outcome: approved