Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

1.Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 21.02.2020 відповідач отримав від нього в борг 103 800,00 грн., що по курсу в АТ КБ «ПриватБанк» станом на 21.02.2020 є еквівалентом 4 235 доларів США, про що свідчить Договір позики № 21/02/20-6 від 21.02.2020, укладений між ним та відповідачем. Відповідно до вимог п.1 зазначеного Договору відповідач (позичальник) зобов`язувався повернути вказані кошти не пізніше, ніж через 3 (три) місяці з моменту укладення договору, тобто до 21 травня 2020 року. Крім того, вказаний Договір містить в своєму змісті графік повернення зазначеного боргу, який був погоджений з відповідачем, про що свідчить його підпис на договорі. Згідно до графіку відповідач повинен був повертати борг наступними частинами: - до 21 березня 2020 року включно 6 005,00 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» є еквівалентом 245 доларів США; - до 21 квітня 2020 року включно 6 005,00 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» є еквівалентом 245 доларів США - до 21 травня 2020 року включно залишок боргу, тобто 91 790,00 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» є еквівалентом 3 745 доларів США. В порушення зазначеного графіку відповідач не виконав своїх зобов`язань з повернення боргу, однак в травні 2020 звернувся до нього з проханням про пролонгацію Договору позики та внесення змін та доповнень в деякі його пункти. Враховуючи вищезазначене, 25.05.2020 між ним та відповідачем було погоджено та укладено Додаткову угоду №1 до Договору позики № 21/02/20-6, згідно з якою були внесені зміни до умов Договору позики та графіку повернення коштів, а саме: Так, згідно з п.1 Додаткової угоди відповідач (позичальник) прийняв у нього в борг грошові кошти в сумі 114 557,00 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» є еквівалентом 4 235 доларів США, які зобов`язався повернути не пізніше 21 серпня 2020 року в повному обсязі. Крім того, при підписанні зазначеної Додаткової угоди з відповідачем було погоджено й графік повернення коштів Також на підтвердження факту отримання коштів 25 травня 2020 року відповідачем власноруч було складено й боргову розписку із зазначенням фактів отримання ним грошових коштів в борг у нього. Станом на час складання цього позову відповідач частково виконав свої боргові зобов`язання, передбачені Договором позики та Додаткової угодою до нього, а саме: -11 вересня 2020 року - 2 805,00 грн., що на день сплати, а саме 11.09.2020 згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» дорівнює еквіваленту 100 доларів США; -21 жовтня 2020 року - 3926,10 грн., що на день сплати, а саме 21.10.2020 згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» дорівнює еквіваленту 138 доларів США; -22 жовтня 2020 року - 1479,40 грн., що на день сплати, а саме 22.10.2020 згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» дорівнює еквіваленту 52 долари США; -26 жовтня 2020 року - 1482,00 грн., що на день сплати, а саме 26.10.2020 згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» дорівнює еквіваленту 52 долари США; -30 жовтня 2020 року - 974,44 грн., що на день сплати, а саме 30.10.2020 згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» дорівнює еквіваленту 34 долари США. Загальна сума повернутих коштів складає 10 666,94 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» дорівнює еквіваленту 376 доларів США. Таким чином, сума основного боргу складає: 114 557 - 10 666,94 = 108 438,00 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк», станом на 19.04.2021, дорівнює еквіваленту 3 859 доларів США. Крім того, відповідно до вимог п. 10 Договору позики за несвоєчасне повернення позики позичальник сплачує позикодавцю неустойку в розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Позивач зазначає, що розмір неустойки станом на час складання позову складає 170 (прострочені дні з 31 жовтня 2020 по 19 квітня 021) х 1 084,38=184 344,60 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» дорівнює еквіваленту, станом на 19.04.2021, складає 6 560 доларів США. Таким чином, загальна сума боргу складає: - 108 438,00 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк», станом на 19.04.2021, складає 3 859,00 доларів США + 184 244,60 коп., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк, станом на 19.04.2021, складає 6 560 доларів США =292 782,60 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк», станом на 19.04.2021, становить 10 419 доларів США. Для забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики між ним та відповідачем було укладено Договір застави транспортного засобу від 21 лютого 2020 року. Разом з цим, до розгляду справи по суті, 05.10.2021 позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 110-11), та просить стягнути з відповідача 254 733,98 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк», станом на 19.04.2021, становить 9 280,75 доларів США, з яких: 94 345,78 грн. - сума основного боргу; 160 388,20 грн. - сума неустойки. Позивач зазначає, що відповідачем разом з відзивом на позовну заяву було надіслано розписку від 31.07.2020 про сплату ним 358 доларів США, яку він визнає належним доказом. Тобто позивач підтверджує також погашення заборгованості: -31 липня 2020 року - 9 544,28 грн., що на день сплати, а саме 31.07.2020, згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» дорівнює еквіваленту 358 доларів США. Тому загальна сума повернутих коштів складає 20 211,22 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» дорівнює еквіваленту 734 доларів США. Короткий зміст відзиву на позов. Відповідач проти позову заперечує, вважає, що він повністю розрахувався з позичальником за договором позики та додатковою угодою, так як сплачував йому відповідно борг особисто, що підтверджується борговими розписками від 08.05.2020 року, та від 31.07.20 року, та регулярними платежами через термінал Приватбанку, частину з яких визнає позивач, а частину яких на суму 3888, 45 грн. не враховує у розрахунках. Також позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з основного боргу та пені, при цьому розмір пені не відповідає принципам справедливості та розумності. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому відповідач просить суд у позові відмовити у повному обсязі. Аргументи та пояснення учасників справи : Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, з урахуванням зменшення позовних вимог. Представник відповідача заперечував проти позовних вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом: 21.02.2020 відповідач отримав від позивача в борг 103 800,00 грн., що по курсу в АТ КБ «ПриватБанк» станом на 21.02.2020 є еквівалентом 4 235 доларів США, про що свідчить Договір позики № 21/02/20-6 від 21.02.2020, укладений між сторонами (а.с. 6-7). Відповідно до вимог п.1 зазначеного Договору відповідач (позичальник) зобов`язувався повернути вказані кошти не пізніше, ніж через 3 (три) місяці з моменту укладення договору, тобто до 21 травня 2020 року. Крім того, вказаний Договір містить в своєму змісті графік повернення зазначеного боргу, який був погоджений з відповідачем, про що свідчить його підпис на договорі. Згідно до графіку відповідач повинен був повертати борг частинами. В порушення зазначеного графіку відповідач не виконав своїх зобов`язань з повернення боргу, однак в травні 2020 звернувся до позивача з проханням про пролонгацію Договору позики та внесення змін та доповнень в деякі його пункти. Враховуючи вищезазначене, 25.05.2020 між ним та відповідачем було погоджено та укладено Додаткову угоду №1 до Договору позики № 21/02/20-6 (а.с. 8), згідно з якою були внесені зміни до умов Договору позики та графіку повернення коштів. Так, згідно з п.1 Додаткової угоди відповідач (позичальник) прийняв у нього в борг грошові кошти в сумі 114 557,00 грн., що згідно курсу в АТ КБ «ПриватБанк» є еквівалентом 4 235 доларів США, які зобов`язався повернути не пізніше 21 серпня 2020 року в повному обсязі. Крім того, при підписанні зазначеної Додаткової угоди з відповідачем було погоджено й графік повернення коштів. Також на підтвердження факту отримання коштів 25 травня 2020 року відповідачем власноруч було складено й боргову розписку із зазначенням фактів отримання ним грошових коштів в борг у позивача (а.с.9). Станом на час складання цього позову відповідач частково виконав свої боргові зобов`язання, що не оспорює позивач ,передбачені Договором позики та Додаткової угодою до нього, а саме позивачем надано наступну інформацію по платежам: -11 вересня 2020 року - 2 805,00 грн., -21 жовтня 2020 року - 3926,10 грн., -22 жовтня 2020 року - 1479,40 грн., -26 жовтня 2020 року - 1482,00 грн., -30 жовтня 2020 року - 974,44 грн., . Загальна сума повернутих коштів складає 10 666,94 грн. Відповідач надав суду копії двох розписок про погашення ним заборгованості по договору позики виплачених у доларах США - від 08 травня 2020 року на суму 1128 доларів США (а.с.118) та від 31 липня 2020 року на суму 358 доларів США ( а.с.119). Відповідно курсу продажу валюти в АТ КБ «ПриватБанк» станом на 08.05.2020 р - курс продажу долар США - 27.11 грн., станом на 31.07.2020 р. - 27. 86 грн. відповідно. ( архів валютних курсів). Виходячи з цього відповідно - 1128 дол. США = 30580,08 грн., 358 дол.США = 9973,88 грн. Крім того відповідач надав скрін копії платежів на картку позивача на суму 3888,45 грн., (а.с.66-68), які позивачем спростовано не було. 2. Мотивувальна частина Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, згідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суд повинен виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Відповідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тобто у порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно приписів ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 76,81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що сторони погодили основну суму боргу у національній валюті на суму 114 557,00 грн.. Відповідачем було частково сплачено суму боргу всього на суму 55 791 грн. 59 коп. Отже суд приходить до висновку що сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 58 765 грн.41 коп. Позивачем нараховано пеню за несвоєчасне повернення позики у сумі 160 388,20 грн. Відповідно до вимог п. 10 Договору позики за несвоєчасне повернення позики позичальник сплачує позикодавцю неустойку в розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи позивачем нараховано неустойку після зменшення позовних вимог в розмірі 160 388,20 грн., яка нарахована за період з 31 жовтня 2020 року по 19 квітня 2021 року, тобто за 170 днів. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (п. 8.24). Така неустойка стягується не понад дійсні збитки, а лише понад збитки у доведеному розмірі, які, як правило, є меншими за дійсні збитки. Для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві (п. 8.25). В постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 902/538/18 зазначено, що зменшення неустойки (зокрема пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення пені спрямоване на захист слабшої сторони договору, яка не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій (п. 32). В цій же постанові Верховний Судом зазначено, що в тому числі на підставі частини 3статті 551 ЦК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру (п. 32). Суд враховує, що нарахована позивачем неустойка в розмірі 160 388,20 грн. значно перевищує розмір позики, яка згідно розрахунку позивача становить 94 345,78 грн., але підлягає до стягнення в сумі 58 765,41 грн. Згідно ст. 2 ЦПК України завдання справедливого розгляду і вирішення цивільних справ превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Враховуючи завдання справедливого вирішення даної цивільної справи, принципи добросовісності, розумності та пропорційності, положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та вказані вище висновки щодо застосування норм права Верховного Суду, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки, стягнувши з відповідача на користь позивача неустойку в розмірі 50 000,00 грн., оскільки стягнення неустойки в більшому розмірі, на переконання суду, набуло б ознак каральної санкції, суперечило засадам справедливості цивільного судочинства та фактично призвело б до необґрунтованого збагачення однієї із сторін за рахунок іншої. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо судового збору. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору за подання позову 2927,83 грн., за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн., підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача у розмірі пропорційно до задоволених вимог, тобто в сумі 1352,73 грн. З приводу вжитих заходів забезпечення позову Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 у справі № 195/728/21 у даній справі вжито заходи забезпечення позову, а саме, накладено арешт на майно [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешкає за адресою: [ADDRESS] ), а саме: автомобіль SKODA, модель OCTAVIA A5, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , належний [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Згідно частин сьомої та восьмої статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Відтак, оскільки позов частково задоволено та виходячи із положень статей 158, 264, 265 ЦПК України, суд не вирішає питання про скасування заходів забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial