Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

ТОВ «Херсонська обласна ЕК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 року по 01.07.2021 року в розмірі 4291,30 грн. В позовній заяві зазначено, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. Проте за надані позивачем послуги відповідач оплату не здійснює, тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій просить розгляд справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від неї до суду не надходило, відзив до суду не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, які надає позивач, за зареєстрованим місцем її проживання: [ADDRESS] , абонентський № [NUMBER] . Відповідач оплату за надані позивачем послуги не здійснює, тому згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за період з 01.01.2019 року по 01.07.2021 року становить 4291,30 грн. Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, враховуючи те, що позивачем було виконано умови договору з надання послуг з електропостачання, відповідачем не сплачено грошові кошти за надані послуги в повному обсязі та вчасно, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Витрати позивача по сплаті судового збору віднести на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved