Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду спричинену рибному господарству у сумі - 30872,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ухвалою Приазовського районного суду від 04 березня 2021 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 249 КК України на підставі ст.. 49 КК України. Внаслідок умисних дій [PERSON] спричинив рибним запасам Азовського моря збиток, який складає 30872,00 грн та заподіяв істотну шкоду за ознакою вилову (добування) великої кількості риби. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання відзив на позов та інших письмових пояснень по суті позову не надав, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Вимогами ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ухвали Приазовського районного суду Запорізької області від 04 березня 2021 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 249 КК України на підставі ст.. 49 КК України; кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 249 КК України закрите. Ухвалою суду встановлено, що [PERSON] , 13.04.2016 року приблизно о 04.30 годин, з метою незаконного зайняття рибним промислом на маломірному плавзасобі - гумовому весельному човні «Дельфін-1», що належить йому на прав власності, вийшов в акваторію Азовського моря в районі бази відпочинку «Азов» в с. Новокостянтинівка, Приазовського району Запорізької області, де знаходячись, умисно, в порушення вимог п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19, а саме без наявності відповідних документів, що дають право на здійснення лову, із застосуванням заборонених знарядь лову, виготовлених із сіткоснасних матеріалів, встановив серед інших, такі знаряддя лову у вигляді 2 підйомних пасток, для здійснення незаконного вилову водних живих ресурсів, за допомогою яких в період часу з 04.30 по 08.00 годину, в порушення вимог п. 4.6 «Правил любительського та спортивного рибальства» затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19, здійснив незаконне вилучення об`єктів тваринного світу з природного середовища, з перевищенням дозволеної добової норми вилову водних біоресурсів одній особі (3 кг), а саме виловив 908 особин риби бичок, загальною вагою 38 кг. Своїми умисними діями [PERSON] згідно розрахунку матеріального збитку спричинив рибним запасам Азовського моря збиток, який складає 30872 гривні та заподіяв згідно висновку експерта № 4138 від 24.07.2019 року істотну шкоду за ознакою вилову (добування) великої кількості риби. Згідно вимог ст.. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Відповідно до ст. 82 ч. 6 ЦПК України, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Як вбачається зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.. 20 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно ст.. 37 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морські) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами право власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України за законами України. Відповідно до Ухвали Приазовського районного суду від 4 березня 2021 року розмір матеріального збитку спричиненого рибним запасам Азовського моря складає 30872,00 гривень. Таким чином, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у розмірі 30872,00 гривень. Крім того, також слід стягнути з відповідача на користь держави на підставі ч. 2 ст.. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved