Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: усунути [PERSON] перешкоди в користуванні власністю - квартирою за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. На підставі договору дарування квартири від 28.09.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1039, їй, [PERSON] , належить квартира [ADDRESS] . Вказане житло з моменту набуття у власність та по цей час використовується нею та членами її родини. Відповідно до зазначеного договору квартира належала дарувальнику - [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири від 30.08.1996 року. Відповідно до умов договору дарування від 28.09.2020 року, дарувальник стверджував, що квартира, яка була предметом договору на момент його укладення, нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, в спорі та під заставою не перебуває, в іпотеці, під податковою заставою, під забороною (арештом) не перебуває, щодо неї не ведуться судові спори, не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами, прав щодо цієї квартири у третіх осіб не має, тощо. Проте, у вказаній квартирі залишився зареєстрований [PERSON] . Факт реєстрації підтверджується довідкою від 26.05.2021 року, виданою Криворізькою об`єднанню міською довідково-інформаційною службою «Нова-Ком». Відповідач [PERSON] не мешкає у вказаній квартирі за місцем своєї реєстрації, не користується цим житлом, жодних угод та погоджень щодо використання цього житла між ними не існує, місцезнаходження відповідача їй невідоме. Вона, позивачка у справі, не має ніяких відомостей про нього. Комунальні платежі [PERSON] не сплачує, його особистих речей в квартирі немає. Будь-які інші права у відповідача щодо вказаної квартири відсутні. Запропонувати знятися з реєстрації в добровільному порядку вона не має змоги, оскільки зв`язку з відповідачем не має, про місце його мешкання нічого невідомо. Факт тривалого не проживання відповідача за місцем реєстрації та відсутності його особистих речей в належній їй квартирі підтверджується актом сусідів. На [PERSON] нараховуються комунальні платежі, які вона змушена сплачувати. Враховуючи тарифи на квартплату та інші подібні платежі цей тягар для неї є досить важким. Крім того, у разі наміру продати квартиру, вона не зможе реалізувати свої права із зареєстрованою в ній особою. Як передбачено cт. 4 ЦПК України та cт. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (cт. 5 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 cт. 13 ЦПК України). Статтею 41 Конституції України та cт. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним, йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 cт. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 cт. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 cт. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (cт. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень cт. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (cт. 379 ЦК України). Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (cт. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені cт. 383 ЦК та cт. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до постанови ВСУ від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм, майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, пред`явивши одну з вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Договір найму житла між власником квартири та відповідачем відсутній. Відповідач не проживає в квартирі, його особисті речі в квартирі відсутні, він не є членом її сім`ї і ніколи не був ним, комунальні послуги не сплачує, не приймає участі в утриманні житла. Будь-які належні, допустимі та переконливі докази про те, що вона, як власниця квартири, вчиняє дії, направлені на перешкоджання відповідачу користуватися житловими приміщеннями відсутні. Отже, вона не може користуватися своїми правами щодо користування та розпорядження нерухомим майном, оскільки відповідач чинить їй відповідні перешкоди, враховуючи, що її згода на проживання відповідача відсутня. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти прийняття судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір дарування (а.с. 6), витяг (а.с.7), зведений акт (а.с. 8), акт ідеальних часток (а.с. 9), експлікація (а.с.10), довідка (а.с.11), акт (а.с. 12), довідка (а.с.14). Суд,

Outcome: approved