Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

У серпні 2021 р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому просить: - стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] , яка народилась [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до повноліття дитини; - стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною - [PERSON] , трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте проживають окремо, та мають спільну дитину - [PERSON] , яка проживає з [PERSON] . Дитина потребує значних матеріальних коштів на утримання та розвиток, однак між [PERSON] та [PERSON] не досягнуто згоди щодо розміру аліментів на утримання дочки. [PERSON] перебуває у декретній відпустці та змушена працювати на умовах неповного робочого дня, отримана нею заробітна плата є недостатньою для належного задоволення її потреб та потреб дитини. [PERSON] утриманців не має, маж регулярних дохід у вигляді гідної заробітної плати. [PERSON] позов в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини визнав повністю, а у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини просить відмовити, посилаючись на те, що хоча він працевлаштований та має регулярний дохід, проте розмір його доходу залежить від розмірів надбавок та премій, так як він працює в органі місцевого самоврядування, а ці розміри є нестабільними, його ж оклад становить 7 300,00 грн. на місяці. Крім того, він має на утриманні двох батьків-пенсіонерів. Також він має ряд хронічних захворювань, на лікування яких змушений витрачати значні кошти. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] з 21.09.2019 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками дитини - [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом від 21.09.2019 р. про шлюб та свідоцтвом від 02.04.2020 р. про народження (а. с. 7, 8). Дитина - [PERSON] , проживає разом з [PERSON] , що підтверджується довідками від 07.04.2020 р. та від 17.10.2019 р. про реєстрацію місця проживання особи (а. с. 10, 11) та [PERSON] не заперечується. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином [PERSON] зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття. Частинам першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визнання [PERSON] позову в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини вказує на те, що він може сплачувати ці аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, тобто у тому розмірі, у якому просить [PERSON] . Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зважаючи на наведене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення на її користь аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє цю частину позов. При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 р. у справі № 459/2181/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76596523). Відповідно до частин другої та четвертої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином [PERSON] має право на утримання від [PERSON] до досягнення дитиною - [PERSON] , трьох років, але лише за умови, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу. [PERSON] працює на посаді начальника Відділу освіти молоді та спорту Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, його дохід за період з серпня по жовтень 2021 р. після сплати передбачених законодавством України платежі склав у середньому 17 359,37 грн. на місяць, що підтверджується довідкою від 05.11.2021 р. про доходи (а. с. 46), а відтак Суд виходить з того, що на момент ухвалення рішення [PERSON] отримує дохід у розмірі, не меншому ніж 17 359,37 грн. щомісячно. Суд відхиляє посилання [PERSON] на те, що розмір його заробітної плати є нестабільним, оскільки будь-яких переконливих доказів на підтвердження цих обставин не подано. Таким доказом могла б бути довідка про його заробітну плату за весь період роботи (з квітня (а. с. 53) по грудень 2021 р. включно, однак [PERSON] такої довідки не подав. Після сплати аліментів на утримання дитини у власності [PERSON] залишатиметься не менше 13 019,53 грн. (17 359,37 / 4). Заперечуючи проти позову в частині вимоги про стягнення на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, [PERSON] посилається, зокрема, на те, що має на утриманні двох батьків-пенсіонерів. Між тим, ці обставини не підтверджені будь-якими доказами. Надані ж [PERSON] на підтвердження цих обставин документи (свідоцтво від 13.05.1985 р. про народження, пенсійні посвідчення на ім`я [PERSON] та [PERSON] , та довідки про доходи (розмір пенсій [PERSON] та [PERSON] , а. с. 39, 40, 41) вказують лише на те, що [PERSON] має двох-батьків, які отримують пенсію, та жодним чином не свідчать про те, що [PERSON] витрачає кошти своїх на батьків або іншим чином їх утримує. Також у якості заперечень проти позову в частині вимоги про стягнення на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно [PERSON] посилається на те, що він має ряд хронічних захворювань, на лікування яких змушений витрачати значні кошти. Однак, наведені обставини теж не підтверджені будь-якими доказами. Надані [PERSON] документи (консультативний висновок від 12.05.2021 р. лікаря та огляд від 05.11.2021 р. кардіолога, а. с. 42, 43) не свідчать про наявністю у [PERSON] ряду хронічних захворювань, вони лише вказують на наявність у [PERSON] певних хвороб, та взагалі не свідчать про витрачання [PERSON] на лікування цих хвороб значних коштів. [PERSON] не надано доказів придбання лікарських препаратів, які вказані у наведених документах, а також доказів того, що ці препарати мають дуже високу вартість. Разом з тим, з відкритих джерел у мережі Інтеренет випливає, що, наприклад, упаковка препарату "Конкор", 2,5 мг, коштує близько 144,00 грн., упаковка препарату "Карметадін" коштує близько 164,00 грн., тобто вартість препаратів не є високою, особливо якщо взяти до уваги наведену вищу суму грошових коштів, яка залишатиметься у власності [PERSON] після сплати аліментів на утримання дитини (13 019,53 грн.) За таких обставин Суд вважає, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу [PERSON] у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, оскільки після цього у його власності залишатиметься близько 10 519,53 грн. (13 019,53 - 2 500,00) , що більше ніж у чотири рази перевищує прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб (2 481,00 грн.), тобто є достатнім для забезпечення належного рівня проживання [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи зазначене, Суд вважає, що позов [PERSON] в частині вимоги про стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дочкою трьох років, починаючи від дня пред`явлення позову, підлягає задоволенню. Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved