Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 646 виданий 27.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна кредитна компанія» (ЄДРПОУ 42121061) заборгованості на загальну суму 36750,00 гривень, та стягнути з відповідача судові витрати. Вказує на те, що з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вона дізналася про існування виконавчого провадження щодо стягнення з неї в користь відповідача заборгованості в розмірі 14376,00 гривень на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. Відповідного виконавчого напису вона не отримувала та ніколи не мала договірних відносин з ТОВ «Універсальна кредитна компанія». Вона не отримувала жодних вимог від відповідача про повернення будь-якої заборгованості. Відтак вважає, що нотаріус не пересвідчився в безспірності вимог відповідача, відтак такий напис виконаний без достатніх правових підстав та з порушенням діючого законодавства, тому просить його скасувати. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача - адвокат Коцан Р.М., попередньо подав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи без його участі та позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату час та місце розгляду справи. Відзиву на позов суду не надав. За таких обставин суд ухвалив продовжити розгляд справи за його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про можливість розгляду справи без його участі. Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, долучені до позову, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. винесено виконавчий напис № 646 про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) заборгованості за кредитним договором № КК2020030300903 від 03.03.2020 року, укладеним з ТОВ « Прості Кредитні Рішення», право вимоги від якого, на підставі договору про відступлення права вимоги № 20210114, перейшло до ТОВ «Універсальна кредитна компанія» (ЄДРПОУ 42121061) на загальну суму 36750,00 гривень. 26.10.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Петрусем І.Б. було відкрито виконавче провадження № 67264239 на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. 27.05.2021 року за № 646 та розпочато процедуру примусового виконання. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у разі стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, у тому числі і у п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 07.09.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Однак, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у нього укладеного нотаріально посвідченого договору (договорів), а також подання оригіналу такого нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості боржника, що є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки викладено також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), справа № 172/1652/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19). Таким чином, приватний нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач зазначає, що жодних вимог про погашення заборгованості не отримувала, не вважає вказану заборгованість безспірною, оскільки про її існування дізналася з відкритого виконавчого провадження, відтак приватним нотаріусом не перевірено безспірності стягнення грошових коштів, а відповідачем протилежного не доведено. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідачем ТОВ «Універсальна кредитна компанія» не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено безспірності заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором, відтак такий виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, що не позбавляє кредитора права на звернення до суду за захистом свого порушеного права. Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що даний виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Виходячи із положення ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір у розмірі 908,00 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved