Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом, по якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 13.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. і зареєстрований в реєстрі за № 954, про стягнення заборгованості за кредитним договором №170/06ф від 01.09.2006 року укладеного між ВАТ « Всеукраїнський Акціонерний банк» та [PERSON] .. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що виконачий напис нотаріусом було вчинено, в порушення вимог закону щодо безспірності заборгованості щодо суми, яка підлягає стягненню та не повідомивши боржника про вчинення виконавчого напису. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі. Одночасно із подачею позову до суду позивачем було подано клопотання про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Лариси Михайлівни належним чином завірені копії всіх документів та платіжних квитанцій, а також поштових повідомлень [PERSON] , що надано до виконавчого напису вчиненого 13.11.2019\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Журавльовою\~Ларисою Михайлівною\~ і\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 954,\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№170/06ф\~від 01.09.2006\~року укладеного\~між Відкритим\~акціонерним товариством\~ «\~Всеукраїнський Акціонерний\~банк» та\~ [PERSON] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року, вищезазначене клопотання позивача було задоволено, оскільки вищевказані докази необхідні для всебічного та об`єктивного розгляду справи. Відповідачем по справі двічі подавались заяви про закриття провадження у справі, посилаючись на 2 ч. 1 ст.\~255\~ЦПК\~України відсутність предмету спору, оскільки позивачем було передано відповідачу транспортний засіб, який є предметом застави. Ухвалами суду від 20.10.2020 року та 26.01.2021 року у закритті провадження відмовлено, оскільки позивач заперечував щодо відсутності спору. Ухвалою суду від 26.01.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу для розгляду по суті. Сторони по справі до судового засідання, призначеного на 19.01.2022 року не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Інші учасники процесу до судового засідання не з`явились. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2006 року між ВАТ « Всеукраїнський Акціонерний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 170/06ф відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 42\~500 дол. США зі сплатою процентів в розмірі 13% річних, строком повернення до 31.08.2012 року, в забезпечення виконання якого 01.09.2006 року уклав із банком договір застави, предметом якого є транспортний засіб марки Toyota Prado 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 25.04.2019 року ПАТ « Всеукраїнський Акціонерний банк» та ТОВ « ФК « ІНВЕСТ ХАУС» відступив останньому права вимоги до позичальника за кредитним договором № 170/06ф від 01.09.2006 року, відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 42053. 30.11.2019 року приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК « ІНВЕСТ ХАУС» грошові кошти в розмірі 707157,49 грн., згідно з Кредитним договором № 170/06ф від 01.09.2006 року, укладеного між ВАТ « Всеукраїнський Акціонерний банк» та [PERSON] за період з 01.09.2006 року по 13.11.2019 року. 17.02.2020 року приватним виконавцем Одеського виконавчого округу Хлєбніковим О.В. відкрито виконавче провадження № 61306256 по примусовому виконанню вищезазначеного виконавчого напису. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року та ч. І ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», необхідна наявність двох умов: - Подані документи повинні підтверджувати безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - З дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пп. 1.1, 1.2 п. 1 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пп. 3.1 п. 3 Глави 16 Розділу зазначеного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.5 п. З Глави 16 Розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Як зазначено у правовому висновку якого дійшов ВСУ при винесенні постанови від 10 квітня 2019 року по справі №201/11696/16ц вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), від 14 серпня 2019 року у справі № 569/8884/17 (провадження 61-48189ск18), Постанова від 05 червня 2017 року № 6-887цс17. Суд бере до уваги, що ПАТ « Всеукраїнський Акціонерний Банк» звертався до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та [PERSON] подав зустрічну позовну заяву про встановлення факту припинення дії кредитного договору № 170/06Ф від 01.09.2006 року. Суд вбачає, що ПАТ « Всеукраїнський Акціонерний Банк» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, звернувшись до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту № 170/06Ф. Верховний Суд України 11 березня 2015 року (справа №6-141цс14) дійшов до висновку про те, що якщо на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, це спростовує висновок про безспірність заборгованості боржника і є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на те, що ПАТ « Всеукраїнський Акціонерний Банк» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, звернувшись до суду із позовом у березні 2012 року, то з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що суперечить вимогам ч. І ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». З наведеного вище, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved