Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 06.07.2021 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що [INFO] народився [PERSON] , про що 17 червня 2016 року в книзі реєстрації актів про народження Жовтневого районного у м. Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, складено відповідний актовий запис № 1257, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим повторно 08 грудня 2020 року Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Відповідно до вищевказаного свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1257. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00021400059 від 09 листопада 2018 року у свідоцтві про народження [PERSON] , відомості щодо батька зазначені на підставі ч.1 ст.135 СК України. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 березня 2020 року по справі № 263/18818/19 відібрано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] у [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Дитину позбавлено батьківського піклування та передано Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради для подальшого його влаштування. Також з [PERSON] на користь Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2019 та до повноліття дитини. Відповідно до Витягу з рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 26 травня 2020 року № 164, [PERSON] , [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 29.09.2020 року № 368 встановлена опіка над малолітнім [PERSON] та призначено опікунами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З моменту встановлення опіки, тобто з 29.09.2020 року ніякої будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] не надавала і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідачка по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, навіть не цікавилась життям сина, не відвідувала та не відвідує його вдома, в дитячому дошкільному закладі. Відповідачка, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує. Всі питання щодо виховання вирішуються опікунами самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Посилаючись на наведені обставини та положення ст. ст. 164, 165 СК України, позивач просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06.12.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради - Завалішина О.П. - надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила при вирішенні спірного питання максимально врахувати права та інтереси малолітньої дитини. Враховуючи викладене, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, та витребувані судом у порядку ч. 5 ст. 19 СК України, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Жовтневим районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 08.12.2020 року. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00021400059 від 09 листопада 2018 року у свідоцтві про народження [PERSON] , відомості щодо батька зазначені на підставі ч.1 ст.135 СК України. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 березня 2020 року по справі № 263/18818/19 відібрано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] у [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Відповідно до Витягу з рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 26 травня 2020 року № 164, [PERSON] , [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 29.09.2020 року № 368 встановлена опіка над малолітнім [PERSON] та призначено опікунами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з відповіді на адвокатський запит від 13.05.2021 року № 51 наданої директором КЗДО «Ясла-садок №150 «Родзинка» Камєнєвою Г.В., мати дитини [PERSON] станом на 13.05.2021 року до вихователів (а також до інших працівників дитячого садка) за інформацією про навчання, фізичний та духовний розвиток дитини не зверталась, жодного разу не приводила та не забирала [PERSON] з дитячого садка, не відвідувала його на території закладу. Батьківські збори, свята не відвідувала, участі в житті дитини, групи, дитячого садка не приймала. Вихованням та розвитком займались і цікавились опікуни [PERSON] та [PERSON] . Згідно розрахунку від 01.07.2021 розмір заборгованості аліментів стягнутих за виконавчим листом № 263/18818/19 від 06.05.2020 Жовтневим районним судом м. Маріуполя з [PERSON] на користь органу опіки та піклування Маріупольської міської ради аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , станом на 01.07.2021 року складає 75514 грн. Згідно з висновком Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 09.12.2021 року № 01.1-23-288, враховуючи рішення комісії з питань захисту дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 30.11.2021 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Проводячи оцінку досліджених доказів, суд вважає, що вони відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. У суду відсутні мотиви, які є підставою для відхилення цих доказів та про їх відхилення не заявлено клопотання жодної із сторін. Враховуючи наведене, досліджуючи представлені суду докази, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, а саме, що відповідачка [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків відносно сина - [PERSON] . Щодо правових підстав для вирішення заявленого спору по суті. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною. В обсязі, необхідного для її самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Згідно з ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо своєї неповнолітньої дитини - [PERSON] , не цікавиться її життям, не приймає участі в її вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, має заборгованість по сплаті аліментів, не відвідує та не спілкується з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] відповідає інтересам дитини, та з урахуванням відношення відповідача до своїх батьківських обов`язків, необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому, з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved