Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

07.12.2021 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка заповіту не залишила. В подальшому, [INFO] померла дочка спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців за законом після смерті спадкодавця [PERSON] немає. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки (паю) площею 2,71 га, розташованої на території Скальської сільської ради Вінницької області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0164853 від 14.03.1997 року. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно [PERSON] позбавлена можливості, у зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, [PERSON] просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2,71 га, що знаходиться на території Скальської сільської ради Вінницької області, належного померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0164853 від 14.03.1997 року, у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 13.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 13.01.2022 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 13.01.2022 року не з`явилася. При цьому, 13.01.2022 року на адресу суду надійшла заява її представника адвоката Панасюк Н.А. про розгляд справи без участі позивача та її представника. Оратівська селищна рада Вінницької області, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 13.01.2022 року не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 11.01.2022 року до суду надійшла заява (№ 68/04-02 від 10.01.2021 року) селищного голови Г. Лошак про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.02.1958 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.02.1958 року, актовий запис № 5. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.11.1963 року, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.09.2021 року, виданого Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] померла [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.10.2007 року, виданим виконавчим комітетом Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Згідно виписки № 276/426-21 від 27.10.2021 року із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 і видана Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по КСП «Рось» [ADDRESS], сертифікат серії ВН № 0164853 за порядковим № 70 зареєстровано 14.03.1997 року на [PERSON] , яка проживала на території [ADDRESS]. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 2,71 га. Вартість земельної частки (паю) становить: 90153 грн. Вартість земельної частки (паю) на дату смерті [INFO] становить: 11194 грн. Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) не видавався. Як вбачається з оголошення у газеті Обрії Оратівщини № 43 (1281) від 29.10.2021 року, втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0164853 за порядковим № 70, що зареєстровано 14.03.1997 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] , вважати недійсним. Згідно довідки № 15-108 від 19.10.2021 року, виданої Скальським старостинським округом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі № 2 виконавчого комітету Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області, особовий рахунок № [NUMBER] , [INFO] померла гр. [PERSON] , яка народилася [INFO] в [ADDRESS] і з 23 вересня 1991 року по день смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця 04.03.1996 року гр. [PERSON] , за вказаною адресою осіб, які б були зареєстровані та спільно проживали із спадкодавцем, в тому числі малолітніх та неповнолітніх дітей, не значиться. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67555400 від 01.12.2021 року, інформація про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня. Крім того, згідно повідомлення в.о. завідувача Оратівською державною нотаріальною конторою Манус В.В. № 418/01-16 від 15.12.2021 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67784609 від 15.12.2021 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Постановою приватного нотаріуса Оратівського районного нотаріального округу Дронової В.О. № 103/02-31 від 26.11.2021 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Як вбачається з п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Положеннями ст. 5 Земельного кодексу України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Отже, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, а також свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як встановлено судом, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,71 га, що підтверджується випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 276/426-21 від 27.10.2021 року. Однак, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0164853 за порядковим № 70, зареєстрований 14.03.1997 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Обрії Оратівщини». Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на вказане спадкове майно, оскільки дочка спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . При цьому, у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів, позивач [PERSON] не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Оратівського районного нотаріального округу Дронової В.О. № 103/02-31 від 26.11.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Інших спадкоємців на спадкове майно, що є предметом розгляду у даній справі, за заповітом та за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] ні нотаріусом, ні судом не встановлено. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців і склад спадкового майна після померлої [PERSON] , та той факт, що спадкодавець за час свого життя отримала право на земельну частку (пай), а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved