Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13 липня 2021 року позовну заяву [PERSON] до Подільської міської ради Одеської області, [PERSON] про визнання рішень відповідача неправомірними та скасування права власності задоволено. Визнано неправомірним та скасовано рішення Подільської міської ради Одеської області №146-VII від 20.07.2016 року в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність із земель житлової та громадської забудови [PERSON] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0600 га, за адресою: [ADDRESS] . Визнано неправомірним та скасовано рішення Подільської міської ради Одеської області №169-VII від 31.08.2016 року про скасування рішення №494 від 26.12.1991 року в частині надання земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] у зв`язку із невикористанням за цільовим призначенням. Визнано неправомірним та скасовано рішення Подільської міської ради Одеської області №305-VII від 24.05.2017 року «Про передачу у власність земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд « [INFO] », загальною площею 0,0600 га за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер: 5111200000:02:003:0318. Скасовано право власності відповідача [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,0600 га, кадастровий номер: 5111200000:02:003:0318, передану у власність, згідно рішення Подільської міської ради Одеської області №305-VII від 24.05.2017 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічних документацій із землеутрою , а також скасувати реєстрацію цього права власності. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2019 року по справі № 505/1384/19 у вигляді заборони відчуження земельної ділянки [ADDRESS] , площею 600 кв.м. та виконувати будівельні роботи на вказаній земельній ділянці. 16 липня 2021 року представник позивача адвокат Осокін С. Ю. звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення у справі, а саме стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 12750,00 грн. Представник Подільської міської ради Подільського району Одеської області Буляндра Н.П. надала заперечення, в якому зазначила, що заява про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 12750 грн. є необґрунтованою до предмету спору та складності справи, перелік послуг зазначені у розрахунку від 14.07.2021 року не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи, тому просила відмовити представнику позивача в стягненні з Подільської міської ради Подільського району Одеської області на користь позивача витрат на правову допомог у розмірі 12750 грн. Також зазначила, що в договорі про надання правової допомоги не встановлено коли замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу, у які строки та у якому порядку. До того ж шляхом перегляду та обробки відкритих даних Єдиного судового реєстру судових рішень було виявлено, що зазначені дати в розрахунку розміру компенсації, а саме: 22.04.2021 року та 14.05 2021 року судові засідання Котовського міськрайонного суду Одеської області взагалі не відбувались. Представник позивача - адвокат Осокін С.Ю. в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки [PERSON] , на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник Подільської міської ради Подільського району Одеської області Буляндра Н.П. в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, просила при винесенні рішення покладатися на розсуд суду. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, тому згідно п.4 ст.270 ЦПК України її неявка не перешкоджає ухваленню додаткового судового рішення про судові витрати. Суд, розглянувши наявні матеріали справи, зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз вищенаведених положень закону дає підстави для висновку про те. що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial