Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

В березні 2021 року [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Нікітенко Олена Валеріївна, просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 06.01.2000 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 1989 року вона проживала за адресою: [ADDRESS] . За час проживання за вищевказаною адресою, у її родини склалися гарні відносини із сусідами. Вони спілкувалися між собою та допомагали один одному при вирішені прибудинкових питань. З ними по сусідству в квартирі за [ADDRESS] проживала [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 06.01.2000 року квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,56 кв.м належить на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] . Жінка жила завжди одна, близьких та рідних вона не мала. Тому, вона завжди намагалися піклуватися про неї, допомагала, спілкувалася. Більше того, у зв`язку з тим, що [PERSON] була самотньою жінкою вона часто приходила до них, а в подальшому, фактично стала проживати з ними з 2010 року. Особливої уваги вона почала приділяла дівчинці, що мешкала з ними, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 651 від 12.02.2021 року вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із її родиною. Дитина була сиротою, а тому вона турбувалася про неї. Згодом, [PERSON] , по можливості, дбала про дитину, виховувала та дуже зблизилась з дівчинкою. Завжди говорила, що вони мов рідні і живе лише заради неї. Завжди намагалася допомагати їй у її вихованні, на скільки дозволяло їй це робити здоров`я та сили. Оскільки, жінка була похилого віку, їй часто було тяжко виконувати хатню роботу та вести домашнє господарство. Тому вона, майже весь вільний час приділяла старенькій жінці. Вона іноді залишалася у них в дома на кілька днів, або [PERSON] ходила до [PERSON] , залишаючись там на деякий час. Згодом, вони стали однією дружньою сім`єю, які дбають один про одного, зустрічали свята разом, ділили всі обов`язки. В подальшому, вона повністю вела господарство в квартирі [PERSON] . Зокрема, нею проводилась оплата комунальних послуг; вона купувала продукти та готувала їжу; купувала все необхідне та ліки. При необхідності викликала лікаря та стежила за гарним почуттям старенької. Через похилий вік [PERSON] не могла достатньою мірою готувати їжу та вести домашнє господарство, а тому часто залишалася у них. Коли жінка хворіла вона, залишалася у неї. Стосунки між ними були дуже близькими та привітними. Крім того, [PERSON] стала для [PERSON] сенсом життя і вона підтримувала її матеріально та морально. Відносились до неї як до рідної. Вона сприяла виховуванню у дівчинки поваги до прав та свобод інших людей, любові до сім`ї; дбала про духовний, фізичний та моральний її розвиток; піклувалася про стан її здоров`я; спонукала та забезпечувала здобуття нею освіти.Оскільки, вони стали дуже близькими, то [PERSON] багато часу проводила з [PERSON] . Так як, квартира [PERSON] була в занедбаному стані і ремонт в ній був проведений дуже давно, то умови для проживання були не придатними. Як видно з наданих нею до суду копій фотокарток стіни в кімнатах були обдертими, шпалери вигоріли та були покритті цвіллю. Підлога була вкрита старим лінолеумом, що був подертий та мав неприємний запах. Ванна кімната та вся сантехніка була в жахливому стані, ремонт не проводили дуже давно, а тому приймати ванну було не можливо. Кухня була закопченою та скрізь було павутиння, накип від поганого провітрювання та через відсутність витяжки. Вся побутова техніка була старою та перебувала в непридатному для використання стані. Враховуючи, дану обставину, вона забрала стареньку до себе. З того часу, а саме з березня 2012 року вона постійно проживала з нею. Вона купувала їй ліки, одяг, готувала їжу, підтримувала та підбадьорювала, коли вона хворіла. Вони святкували всі свята як одна дружня родина. Квартиру [PERSON] вона теж прибирала, сплачувала комунальні платежі, слідкувала за її схоронністю. Жінка весь час бідкалася, що вони всі мешкають в одній квартирі, в той час, як її квартира, пустувала, про необхідність зробити ремонт та створити належні умови для проживання в її квартирі також. Враховуючи викладені обставини, постало питання про проведення ремонту в квартирі [PERSON] . Самостійно вона не мала змоги відремонтувати її, адже не було ні достатніх коштів, ні сил організувати необхідні ремонтні роботи. Тому, за погодженням з [PERSON] , вона та її родина почали приводити квартиру до ладу за власний кошт, за що остання обіцяла залишити квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у спадок їй. В 2016 році було розпочато поточний ремонт, за її власні кошти у вищезазначеній квартирі. Так 10 вересня 2016 року вона, [PERSON] уклала договір підряду № 8 з ТОВ «ПРОФБУДСЕРВІС - 2015» на виконання поточного ремонту квартири [ADDRESS] . А згодом, відповідно до договору підряду № 12 від 01.08.2019 року укладеного між нею та ТОВ «ПРОФБУДСЕРВІС - 2015» було здійснено ще один поточний ремонт у вищевказаній квартирі. Коли ремонт був зроблений, вона з [PERSON] почали жити разом з [PERSON] , щоб допомагати старенькій жінці вести домашнє господарство. [PERSON] , [INFO] , у віці 80 років, [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 червня 2017 року. Відповідно до свідоцтва про поховання № 1447 від 27.06.2017 року та розрахунку за поховання від 25.06.2017 року всі витрати на поховання вона з родиною взяла на себе. 16.08.2018 року нею за власні кошти замовлено та установлено пам`ятник на могилі [PERSON] . [PERSON] залишилася під її піклуванням. Відповідно до довідки № 651 від 12.02.2021 року є повноправним членом її сім?ї та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте фактично вони проживали в квартирі, що належала [PERSON] . Після смерті [PERSON] , вони з Варварою продовжують доглядати за квартирою та фактично в ній мешкають і надалі. Вчасно сплачує всі комунальні платежі та робе ремонти. Відповідно до договору № 6646 про надання послуг з централізованого опалення від 24.01.2018 року вона отримує та відповідно оплачує послуги з централізованого опалення. Відповідно до договору № 102129009 про користування електричною енергією від 24.01.2018 року вона є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS] . Згідно до договору № 2591 від 26.11.2020 року про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в багатоквартирному будинку, вона отримує та сплачує послуги , що надає ОКВП «Дніпро-Кіровоград». Крім того, як вже було зазначено вище, нею було зроблено другий поточний ремонт в 2019 році. Всі витрати вона здійснювала за власний рахунок. Після смерті [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, жінка не мала ні близьких, ні рідних, то спадкоємців першої - третьої черг не було. Лише вона була її сім`єю. Вона звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Нікітенко О.В. із заявою про прийняття спадщини, яка складалася із вищезазначеної квартири. Однак, як з`ясувалося, що [PERSON] не встигла скласти заповіт на своє майно, а вона не є спадкоємцем першої, другої та третьої черги в розумінні ст. 1261 - 1263 Цивільного кодексу України, а тому у неї відсутнє право на спадщину за законом, як спадкоємця вищевказаних черг. Однак, з урахуванням вищевказаних обставин щодо визнання права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування можна стверджувати, що в неї є достатні підстави вважати себе спадкоємицею [PERSON] , в розумінні ст. 1264 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавцем останні п`ять років на день відкриття спадщини, з 2012 року і надалі проживає у спадковій квартирі; здійснює догляд та піклується про Варвару; веде господарство та сплачує комунальні послуги, тому вона звернулася до суду з позовною вимогою визнати право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 червня 2021 року замінено по справі первісного відповідача Управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького на належного відповідача Кропивницьку міську раду. Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник Кропивницької Міської ради надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа надала заяву про розгляд справи без її участі. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За приписом ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 06.01.2000 року квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,56 кв.м належить на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 651 виданої КП «ЖЕО №4» КМР» від 12.02.2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 10 вересня 2016 року [PERSON] уклала договір підряду № 8 з ТОВ «ПРОФБУДСЕРВІС - 2015» на виконання поточного ремонту квартири [ADDRESS] . Відповідно до договору підряду № 12 від 01 серпня 2019 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «ПРОФБУДСЕРВІС - 2015» про виконання поточного ремонту квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 червня 2017 року. Відповідно до свідоцтва про поховання № 1447 від 27.06.2017 року та розрахунку за поховання від 25.06.2017 року всі витрати на поховання [PERSON] взяла на себе. Відповідно до договору № 6646 про надання послуг з централізованого опалення від 24.01.2018 року [PERSON] отримує послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору № 102129009 про користування електричною енергією від 24.01.2018 року [PERSON] є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS] . Згідно до договору № 2591 від 26.11.2018 року про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в багатоквартирному будинку, [PERSON] отримує послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №266/02-14 виданої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Нікітенко О.В. від 29.12.2017 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , була заведена спадкова справа №17/2017 від 07.07.2017 року. Спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця якого є її опікун [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 1216, ст. 1217, ст. 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261 - 1265 Цивільного кодексу України передбачено, що: - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. - у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. - у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Отже з вищевказаних положень чинного законодавства можна дійти висновку, що право на спадкування за законом на загальних підставах виникає у осіб, які входять до кола спадкоємців першої, другої, третьої, четвертої, п`ятої черги та останнє здійснюється ними почергово. При цьому, право на спадкування четвертої черги виникає у осіб лише у випадку їх проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш ніж п`ять років. Також, слід зауважити, що у статті 1264 Цивільного кодексу України йдеться про проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відтак умовою закликання до спадкування таких осіб є сплив п`ятирічного строку проживання однією сім`єю ще до дати смерті спадкодавця та відкриття спадщини, а не наявність п`ятирічного строку проживання однією сім`єю в один день з ними. Окрім того, зміст ст. 3 Сімейного кодексу України, дає підстави стверджувати, що спільне проживання однією сім`єю - це співмешкання в одній квартирі (кімнаті, будинку) кількох осіб, які пов`язані між собою спільним побутом та які мають один щодо одного взаємні права та обов`язки. Як вбачається з матеріалів справи позивач, [PERSON] , постійно мешкала в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] разом із спадкодавцем, [PERSON] , однією сім`єю останні п`ять років до часу відкриття спадщини, вели спільний бюджет, спільно харчувалися, купувала та витрачала на утримання житла власні кошти, здійснювали ремонт. Позивач допомагала [PERSON] у зв`язку з її похилим віком,тобто, певним чином, здійснювали опіку над нею (підтримувала в спілкуванні, порадами, поздоровленням зі святами; матеріально забезпечувала спадкодавця; надавала іншу допомогу, тобто таку допомогу, яка має матеріалізоване вираження, а саме: прибирала приміщення, готувала їжу, проводила ремонт квартири). Тривалий час робила все необхідне для того щоб допомогти людині, яка перебувала у безпорадному стані, тобто в такому стані, під час якого [PERSON] була неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, що було викликано похилим віком останньої. Правовий висновок з цього питанні зробив Верховний Суд України у своїй постанові по справі № 521/16365/15 від 12.08.2019 року. Зокрема, судом було зазначено, що відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність: - спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, - надання взаємної допомоги, - усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, - інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до Цивільного кодексу України у [PERSON] спадкоємців першої - третьої черг не має. Вона була самотньою жінкою, а тому догляд за нею здійснювала лише [PERSON] . Спадкодавець обіцяла в майбутньому залишити квартиру у спадок саме [PERSON] , оскільки вони були як одна родина. Таким чином, враховуючи вищевикладене є всі підстави визнати право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 06.01.2000 року саме за [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач на виконання вимог статей 10, 60 ЦПК України надала суду належні і допустимі докази на підставі чого дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved