Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 28.10.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обгрунтування позову позивач зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2012 року по 2014 рік. [INFO] у них народився син [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області стягнуто з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 800 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, позивач подала позов про збільшення розміру аліментів і за рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 03.11.2017 року по справі № 141/766/17 збільшено розмір аліментів до 1600 грн. З моменту винесення рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 03.11.2017 року матеріальний стан відповідача значно поліпшився, адже з моменту винесення даного рішення відповідачем набуто право власності на нерухоме майно: житловий будинок, земельну ділянку. Крім того, відповідач придбав автомобіль. Отже, [PERSON] просить суд змінити спосіб стягуваних з відповідача аліментів, присуджених рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 03.11.2017 року з твердої грошової суми 1600 грн, на 1/3 частку від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 17.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі №141/782/21 без виклику сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 30.12.2021 представником відповідача адвокатом Ткаченко К.Д. подано відзив. Однак, даний відзив у порушення вимог ч. 7 ст. 178 і ч. 1 ст. 191 ЦПК України наданий представником відповідача із порушенням строку, встановленого ухвалою суду від 17.11.2021. Будь-яких поважних причин порушення встановленого судом строку для надання відзиву суду не повідомлено. З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2021 відповідачем [PERSON] було отримано ухвалу суду від 17.11.2021 та копії позовної заяви із доданими до неї документами. Крім того, суд зауважує, що відповідачем не надано доказів проживання за адресою: [ADDRESS] . Клопотання про продовження процесуального строку встановленого судом від відповідача (представника відповідача) не надходило. При цьому судом враховано, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Тому, враховуючи вищевикладене, суд не приймає відзив на позов до розгляду. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 04.07.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.09.2012 року виконкомом Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 03 - розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки змінено на [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.02.2015 року, батьками [PERSON] [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 03.11.2017 року змінено розмір стягуваних з [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дитини за рішенням Оратівського районного суду Вінницької області Вінницької області від 05.06.2014 року по справі № 141/518/14-ц. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Лопатинка Оратівського району Вінницької області, зареєстрованого по [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Мервин Оратівського району Вінницької області, проживаючої по [ADDRESS] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн 00 коп (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) щомісячно, починаючи з 16.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки № 21-574 від 23.09.2021 року, виданої старостою Чагівського старостинського округу К.Москалюк, сім`я [PERSON] , [INFO] складається з наступних осіб: син [PERSON] [INFO] . Як вбачається з довідки № 133 від 25.11.2021 року, виданої класним керівником спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 83 ім. Т.Г. Шевченка з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м. Києва, [PERSON] навчається в 3-А класі. Вихованням дитини і матеріальним забезпеченням займається його мама [PERSON] . За час навчання в школі, батько жодного разу не приходив до школи, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вчителями з приводу його навчання, не приходив та не забирав дитину зі школи. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 277969250, сформованого 04.10.2021 року, житловий будинок загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 44,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Також, земельна ділянка площею 5,5415 га, кадастровий номер 0523182600:04:001:0035 на праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Вінницькій області № 24317/5/02-32-12-01-23 від 30.11.2021 року, наданої на виконання ухвали Оратівського районного суду Вінницької області від 17.11.2021, [PERSON] за період з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2021 року отримав доходи в сумі 49984,00 грн. Пред`являючи позов, позивачем було вказано, що законом їй надано право змінювати спосіб стягнення аліментів, а тому позивач, користуючись цим правом, вважає за доцільне стягнення аліментів з відповідача у частці від його доходу. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Також, Верховний Суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній грошовій сумі та навпаки). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Матеріалами справи підтверджується факт зміни майнового стану відповідача за період з дня ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, до подачі вказаного позову, а саме набуття останнім у власність житлового будинку та земельної ділянки. Даний факт вказує на зміну матеріального стану відповідача у бік його покращення. Окрім того, при вирішенні даного спору суд враховує вікову категорію дитини та його звичайні потреби, відсутність самостійного доходу та той факт, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, який працює офіційно та отримує дохід. Таким чином, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини, беручи до уваги те, що зростають споживчі ціни на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає можливим змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини з твердої грошової суми в розмірі 1600 грн на 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили й до повноліття дитини. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved