Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 2 листопада 2020 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований за №5036, про стягнення з неї на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 3982 доларів США 06 центів, що на день вчинення виконавчого напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28.45, становить 113 289,00 гривень та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1500,00 гривень. Однак, нотаріусом були порушені правила вчинення виконавчого напису, оскільки вона не укладала нотаріально завірених договорів на таку суму. Крім того, АТ «Альфа-Банк» пропустив строк позовної давності для вчинення цього виконавчого напису. Зазначає, що вчинення вказаного виконавчого напису було незаконним, у зв`язку із чим просить визнати його таким, що не підлягає виконанню та скасувати, а також стягнути сплачений нею судовий збір. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.09.2021 було забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №5036, вчиненого 02.11.2020р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., згідно якого стягнуто на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованість, що виникла за Кредитним договором №490055859 від 23.01.2008р., укладеним між Закритим акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] , який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича в межах виконавчого провадження ВП №64276952 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 359/8167/21 (а.с.45-47 провадження №2-з/359/138/2021). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2021 справа була прийнята до провадження та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.34). 08.10.2021 на адресу суду надійшов відзив від акціонерного товариства «Альфа-Банк», в якому представник відповідача Стеценко М.В. просив відмовити у позові. Зазначив, що наявність судового рішення, яким стягнуто заборгованість з позивача, не свідчить про факт виконання останнього. Кредитний договір в судовому порядку не розірваний, не припинений та чинний до його повного виконання. Також банк та позивач погодили у Договорі №490055859 збільшений строк позовної давності, а саме 50 років, а тому АТ «Альфа-Банк» не пропустив строк позовної давності для звернення до нотаріуса за захистом своїх прав. Крім того, позивачем не надано доказів того, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, є не чинним. Просив розгляд справи провести без участі представника АТ «Альфа-Банк». 15.10.2021 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій представник позивача [PERSON] уточнив щодо правильності зазначення по-батькові позивача, не « [PERSON] », а « [PERSON] ». Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Зазначив, що АТ «Альфа-Банк» пропустив строк, встановлений ст.88 Закону України «Про нотаріат», сам кредитний договір не посвідчений нотаріально, що є самостійною підставою для задоволення позову. Оскільки позивач понесла витрати за сплату судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову, просив стягнути загальну суму сплаченого [PERSON] судового збору. Відповідач приватний нотаріус Личук Т.В., приватний виконавець Чучков М.О. повідомлені належним чином про час та місце розгляду цивільної справи, заяв та клопотань на адресу суду не направляли. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 23 січня 2008 року [PERSON] уклала з ЗАТ «Альфа-Банк» кредитний договір №490055859 (а.с.18-27), за яким банк надає позичальнику кредит у розмірі 33828,77 доларів США та приймає в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором предмет застави з умовами: 13% річних, дата повернення кредиту 23.01.2015, а позичальник зобов`язується повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі. Відповідно до п.11.6 частини 2 цього договору сторони домовились про те, що позовна давність за спорами, що випливають із даного договору, включаючи, але не обмежуючись відшкодуванням збитків, сплатою неустойок (штрафів, пені), тощо становить 50 років. Сторонами встановлено, що вказане застереження до Договору є договором про збільшення позовної давності. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2013 (а.с.11-12) було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №490055859 від 23.01.2008 року в сумі 140923,71 грн. 2 листопада 2020 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований за №5036, про звернення стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості, що виникла за Кредитним договором №490055859 від 23.01.2008 року, у розмірі 3982 доларів США 06 центів, що складається з: прострочена сума заборгованості за сумою кредиту - 3605 дол. США 21 цент, прострочена заборгованість за відсотками та комісією - 376 дол. США 85 центів. На день вчинення виконавчого напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28.45, загальна сума заборгованості становить 113 289,00 гривень та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1500,00 гривень. Також стягнута плата за вчинення виконавчого напису 1500,00 грн. Стягнення проводиться за період з 01 липня 2017 року по 01 липня 2020 року (а.с.13). 25 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64276952 (а.с.14-15) з примусового виконання виконавчого напису №5036, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. 02.11.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 3982 доларів США 06 центів, що на день вчинення виконавчого напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28.45, становить 113 289,00 гривень та 1500,00 гривень (а.с.14-15). Спірні правовідносини регулюються главою 14 «Вчинення виконавчих написів» Закону України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (Положення частини першої статті 88 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(I)/2020 від 01.07.2020). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2) Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. А порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 11 квітня 2019 року у справі №746/45737/ 17 (провадження №61-46127св18), боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 2 листопада 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та позивачем кредитний договір, який наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а отже такий договір не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. А отже нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, вчинення виконавчого напису нотаріусу з істотними порушеннями закону призвело до свавільного втручання у право позивача на мирне володіння його майном. Ця обставина свідчить про порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Також суд погоджується з позицією позивача, що АТ «Альфа-Банк» пропустив строк звернення до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису. Сторони дійсно погодили, що позовна давність за спорами, що випливають із даного договору становить 50 років. В той же час, існує імперативна норма статті 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто сторони погодили збільшення строку позовної давності, а не строку звернення до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису. Трьохрічний строк для звернення до нотаріуса минув. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності та припинення порушення майнових прав позивача належить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий написвід 2 листопада 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №5036, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 3982 доларів США 06 центів, що на день вчинення виконавчого напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28.45, становить 113 289,00 гривень та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1500,00 гривень. Суд звертає увагу, що єдиним способом скасування виконавчого напису нотаріуса є звернення до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а тому окремо скасовувати виконавчий наказ немає необхідності. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 908,00 грн за подання позову та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову. Ці обставини підтверджуються квитанціями від 29.08.2021 року (а.с.8 справи № 359/8167/21 та а.с.9 провадження №2-з/359/138/2021). Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року по справі №519/77/18 справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. За таких обставин, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. є неналежним відповідачем по справі, а тому, як наслідок, на нього не можуть бути покладені зобов`язання зі сплати судового збору. З огляду на це суд вважає, що з акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в загальному розмірі 1362 гривень 00 копійок.

Outcome: partial