Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 57963,47 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 118242,54 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. Позов мотивований наступним. Позивач працював у відповідача, однак приз звільненні підприємство на здійснило повний розрахунок з ним, не виплатило заробітну плату за період з 01.12.2020 року по 01.06.2021 року. Наведене порушує права позивача. Крім того, у разі невиплати заробітної плати, позивачу має бути виплачений середній заробіток за час затримки. Представником відповідача подано відзив. В якому зазначено, що довідка про заборгованість по заробітній платі зазначено січень, лютий 2020 року, а далі березень червень 2021 року, а період заборгованості зазначено з 01.12.2020 року по 01.06.2021 року. Зазначено, що надано невірний розрахунок щодо стягнення середнього заробітку, виходячи із зазначення періоду. Також зазначено про незгоду із розміром витрат на правову допомогу, оскільки адвокатом не надано розрахунку витрат на підтвердження суми правової допомоги. В судовому засіданні 22.12.2021 року позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, просили їх задовольнити. В судове засідання 0.01.2022 року позивач та його представник не з`явились. Представником позивача подана до суду заява про проведення судового засідання без її участі, де повідомлено суду, що відбулася часткова виплата заборгованості по заробітній платі позивачу, а саме сплачено 23630,00 грн. Таким чином, просить стягнути заборгованість по заробітній платі з урахуванням даної суми. Також долучено до заяви докази виплати та копії розрахункових листів. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала відзив, про дату та час слухання справи повідомлялась, причини неявки суду не відомі. Розгляд справи 10.01.2022 року відбувався у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, встановлено наступне. Відповідно до відомостей копії трудової книжки [NUMBER] , дата заповнення 30.10.2006 року, [PERSON] з 24.03.2015 року прийнятий на роботу до Херсонського державного заводу «Палада» на посаду токаря, на підставі наказу № 11 від 23.03.2015 року. Звільнений за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію з 01.06.2021 року, на підставі наказу № 20 від 01.06.2021 року. Позивач звертався до відповідача із заявою про виплату заборгованості по заробітній платі, що вбачається з копії заяви від 27.07.2021 року та копії поштового повідомлення про вручення відправлення адресату. З копії довідки від 16.08.2021 року Херсонського державного заводу «Палада» за № 113 вбачається, що заборгованість станом на 13.08.2021 року по заробітній платі, яка невиплачена [PERSON] становить 57963,47 грн. зазначено наступні місяці грудень, січень, лютий 2020 року, лютий-червень 2021 року. Твердження представника відповідача щодо невідповідності даної довідки, суд до уваги не бере, оскільки даний доказ виданий позивачу саме відповідачем, й не спростовує загальної суми заборгованості по заробітній платі. Крім того, копії розрахункових листів про нарахування заробітної плати [PERSON] в за січень 2021 року 2878,00 грн., лютий 2021 року - 5003,00 грн., що відповідає відомостям про нарахування заробітної плати в січень, лютий, які вказані в довідці від 16.08.2021 року. Наведені докази, на думку суду, підтверджують період заборгованості по виплаті заробітної плати на час звернення до суду у розмірі 57963,47 грн. Виходячи з відомостей по руху коштів позивача з АБ «Укргазбанк», станом на день судового засідання 10.01.2022 року, позивачу вплачено частково заборгованість по заробітній платі, а саме: 23630,00 грн. Таким чином на час ухвалення рішення, заборгованість по заробітній платі становить (57963,47 23630,00) 34333,47 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною 1\~ст.1 Закону України «Про оплату праці»\~встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до частини першої\~статті 94 Кодексу законів про працю України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно зі\~ст.115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але нерідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується на передодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу)працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно ч. 1\~ст. 116 КЗпП України,- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачеві в порушення\~ст.116 КЗпП України\~не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, а з урахуванням вимог\~ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Приписами\~ст. 43 Конституції України\~встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1\~ст. 116 КЗпП України,- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачеві в порушення\~ст.116 КЗпП України\~не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, а з урахуванням вимог\~ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачеві сум в день звільнення. Відповідно до п. 21\~постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р.,- при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100,- середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку, - нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З копії довідки Херсонського державного заводу «Палада» № 114 вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача становить 395,46 грн. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку частково обґрунтовані, оскільки час, з якого слід вираховувати початок періоду є день звільнення працівника. Так, виходячи з дати звільнення [PERSON] 01.06.2021 року та дати ухвалення судового рішення 10.01.2022 року, кількість робочих днів становить 152. Виходячи з кількості робочих днів та суми середньоденного заробітку, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 60109,92 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку (152х395,46). За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є часткового обґрунтовані. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вище викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат. При поданні позову позивач був звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі. Судовий збір при подання позову за дані вимоги становив 908,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь держави. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 1182,50 грн., що вбачається з квитанції №ПН1757. Виходячи з пропорційності позовних вимог, які підлягають задоволенню в цій частині, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню за сплачений судовий збір 600,71 грн. \~

Outcome: partial