Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської із заявою, де заінтересованою особою вказала: Рубіжанську міську раду Луганської області, про встановлення факту проживання [PERSON] з травня 2015 року по [INFO] , однією сім`єю з [PERSON] до часу відкриття спадщини, смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10 грудня 2021 року, суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання на 13 січня 2022 року, о 08 годині 45 хвилин. Заінтересованій особі встановив строк у 15 (п`ятнадцять) днів, від дня вручення цієї ухвали, протягом якого вона має право подати до Рубіжанського міського суду Луганської області, свої заперечення проти заяви, якщо буде заперечувати проти неї. Користуючись своїм процесуальним правом, 29 грудня 2021 року заінтересована особа подала до суду письмові пояснення, в яких просить задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту її проживання однією сім`єю з [PERSON] з травня 2015 року по 24 лютого 2021 року, зазначивши, що наданий заявницею акт про встановлення фактичного місця проживання є належним і достатнім доказом, що підтверджує факт який просить встановити заявниця. В судове засідання учасники справи не з`явились, були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, в поданих заявах просили розглянути справу без їх участі. Тому, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиції учасників справи. Позиція заявниці полягала в тому, що вона з вересня 2015 року по 24 лютого 2021 року проживала однією сім`єю разом зі своєю тіткою - [PERSON] . Після смерті тітки залишилось спадкове майно і вважаючи себе спадкоємицею цього майна, вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки разом із заявою вона не подала документів, оскільки з наданих заявницею документів не можливо встановити родині відносини через розбіжності та неточності у прізвищах заявниці та її тітки, а також заявницею не було надано документів, які б підтверджували факт її проживання із спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до дня смерті спадкодавця. З метою оформлення права на спадщину, вона звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю разом з [PERSON] з вересня 2015 року по [INFO] (день смерті [PERSON] ). Позиція заінтересованої особи. Просить задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту її проживання однією сім`єю з [PERSON] з травня 2015 року по 24 лютого 2021 року, зазначивши, що наданий заявницею акт про встановлення фактичного місця проживання є належним і достатнім доказом, що підтверджує факт який просить встановити заявниця. Оцінка судом обставин у справі. На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини: Заявниця - [PERSON] народилась [INFO] , її матір`ю відповідно до посвідки про народження є: мовою оригіналу « [PERSON] » (а.с. 4 - копія посвідки про народження,7- копія свідоцтва про одруження). Мати заявниці [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з одруженням змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] / укр. мовою - [PERSON] » (а.с. 8). Згідно з наданою заявницею копією свідоцтва про народження мати заявниці - зазначена мовою оригіналу « [PERSON] », яка народилась [INFO] , а її матір`ю зазначена « [PERSON] » - мовою оригіналу (а.с. 5). А згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO] , її матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 6). Отже судом встановлено, що тіткою заявниці - [PERSON] є [PERSON] . І ця обставина є очевидною не зважаючи на допущені помилки при складанні документів наданих заявницею у копіях, які мали місце при складанні цих документів. Відповідно до копій свідоцтв про смерть, мати заявниці - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11), а тітка заявниці - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 13). З акту про встановлення фактичного місця проживання від 07 грудня 2021 року, складеного [PERSON] , як власником житлового приміщення, а саме: квартирою [ADDRESS] , в присутності сусідів свідків: [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що за вказаною адресою з травня 2015 року разом з [PERSON] проживала однією сім`єю [PERSON] (а.с. 12). А згідно з актом про встановлення фактичного місця проживання від 17 грудня 2021 року, [PERSON] з вересня 2020 року до [INFO] , проживала однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37). Після смерті тітки - [PERSON] , заявниця звернулась до приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Луганській області Меренкова Юрія Вікторовича, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки [PERSON] . Але постановою від 02 грудня 2021 року, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, оскільки з наданих заявницею документів не можливо встановити родині відносини через розбіжності та неточності у прізвищах заявниці та її тітки, а також заявницею не було надано документів, які б підтверджували факт її проживання із спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до дня смерті [PERSON] (а.с. 15). І оскільки від встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю разом з тіткою - [PERSON] , залежить право [PERSON] на отримання спадщини, остання 08 грудня 2021 року звернулась до суду із заявою в якій просила встановити такий факт. З огляду на встановлені судом обставини у їх сукупності, суд не має жодних сумнівів у тому, що [PERSON] дійсно спільно проживала зі своєю тіткою - [PERSON] з травня 2015 року по день смерті останньої, [INFO] , однією сім`єю. Оцінка суду щодо фактів. Відповідно до положень частини першої статті 33 Конституції України, кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується вільний вибір місця проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно з положеннями статті 29 та 310 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово; фізична особа має право вільно обирати собі місце проживання та змінювати його, за винятком обмежень, які встановлюються законом. При цьому суд враховує і положення статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зокрема положення про те, що місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; а місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. І, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає за можливе встановити той факт, що заявниця спільно проживала разом із [PERSON] з травня 2015 року по день смерті [PERSON] ( [INFO] ). Враховуючи наведене, заява [PERSON] про встановлення фактів спільного проживання з тіткою підлягає задоволенню. Отже,

Outcome: approved