Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 30.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 749. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.05.2015 року він уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у сторін є спільна малолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, байдужості до життя та до проблем кожного. Крім того, позивач вказує на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені дуже тривалий час та вони не ведуть спільного господарства. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечить інтересам позивача та відповідача. Майновий спір між нами відсутній. В судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, до суду від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі.Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. З оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.05.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, вбачається, що 30.05.2015 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 749. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Ця обставина підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.10.2015 року . Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя проживають окремо один від одного, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Примушування позивача до шлюбу зі [PERSON] не допускається. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати. За таких обставин, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved