Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Позивач-відповідач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів з ј частки усіх видів його заробітку до 1/5 частки, мотивуючи тим, що його матеріальний та сімейний стан змінився. Відповідач-позивач [PERSON] звернулася в суд із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи тим, що відповідно до розрахунку заборгованості у [PERSON] станом на 12 листопада 2021 року наявна заборгованість по сплаті аліментів за рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2017 року в сумі 19359,84 грн. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач-відповідач позовні вимоги за первісним позовом підтримав повністю, обґрунтовуючи їх доводами викладеними у позовній заяві, при цьому позовних вимог за зустрічним позовом не визнав та у їх задоволенні просить відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідач-позивач в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, при цьому позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала повністю за обставин викладених у ньому та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачем-позивачем [PERSON] подано відзив на позов [PERSON] , у якому зазначає, що зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, при цьому той факт, що [PERSON] перебуває на обліку, як безробітний і у зв`язку з чим отримує допомогу по безробіттю, на її думку свідчить про покращення його матеріального стану. Зменшення розміру аліментів завдасть шкоди інтересам їхньої дитини, а тому просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. \~ \~ \~ \~Позивачем-відповідачем подано відповідь на відзив у якому зазначає, що його матеріальний стан не покращився, а стягнення з нього аліментів у раніше визначеному розмірі, не буде відповідати інтересам його дитини, яка народилась від другого шлюбу. Наявність у нього заборгованості по сплаті аліментів свідчить про його тяжке матеріальне становище. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась одна дитина, а саме: син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із відповідачкою-позивачкою, що стверджено нею в судовому засіданні та визнано позивачем-відповідачем. Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2017 року із [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28 лютого 2017 року і до досягнення ним повноліття. Встановлено, що позивача-відповідача 26 квітня 2017 року звільнено із посади інженера-землевпорядника Підгаєцького районного виробничого відділу Тернорпільської регіональної філії Центру ДЗК, за угодою сторін, що підтверджується наказом №11-к від 26 квітня 2017 року. [PERSON] 06 лютого 2021 року вдруге одружився із [PERSON] , що видно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06 лютого 2021 року. [INFO] у позивача-відповідача від вказаного шлюбу народився син [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 березня 2021 року. [PERSON] з 11 травня 2021 року перебуває на обліку як безробітний в Підгаєцькому районному центрі зайнятості, що стверджується довідкою за вих.№443 від 19 травня 2021 року. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтями\~150,\~180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3\~Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він одружився вдруге і народився син - [PERSON] , від цього шлюбу, який перебуває на його утриманні. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В силу ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сімейний та матеріальний стан платника аліментів змінились, що є підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням. Отже, окрім зміни сімейного стану платника аліментів, підтвердженою є і зміна його майнового стану через втрату постійного місця роботи та понесення додаткового тягаря на утримання дитини та дружини, які були відсутні на час стягнення аліментів за рішенням Підгаєцького районного суду від 14 квітня 2017 року. Законом України\~Про\~Державний бюджет\~України на\~2021\~рік\~встановлено прожитковий\~мінімум для\~дітей віком\~від 6\~до 18\~років: з\~1\~січня -\~2395\~гривень,\~з 1\~липня -\~2510\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2618\~гривень. Між тим, у силу вимог\~ст. 180 СК України\~обов`язок по забезпеченню даного рівня прожиткового мінімуму покладається на обох батьків. Враховуючи те, що після ухвалення рішення Підгаєцьким районним судом від 14 квітня 2017 року, змінився сімейний стан [PERSON] , який одружився і народився у нього другий син, а також змінився його майновий стан, оскільки він втратив роботу і з 11 травня 2021 року перебуває на обліку як безробітний, беручи до уваги вимоги\~ст. 192 СК України, суд вважає, що вказане є підставою для зменшення розміру стягнутих із нього аліментів. Крім того, суд ураховуючи рівність обов`язків батьків на утримання дитини, вважає, що сума матеріального забезпечення сина [PERSON] у разі зменшення аліментів із 1/4 до 1/5 частини не порушить його право на гідний рівень життя, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача-відповідача в межах ним понесених. Щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд зазначає наступне. В силу ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Судом встановлено, що відповідач-позивач 15 жовтня 2021 року зареєструвала шлюб із [PERSON] . На підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] подано до суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником [PERSON] станом на 12 листопада 2021 року, в якому зазначено, що він сформований [PERSON] . Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України судом витребувано у [PERSON] оригінал вищезазначеного документа, який останньою суду не подано, при цьому подано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником [PERSON] станом на 29 листопада 2021 року. Суд зазначає, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником [PERSON] станом на 12 листопада 2021 року не містить найменування посади особи, яка підписує документ; її ім`я та прізвище; печатки органу, посадова особа, якого видає документ; його вихідного номера та дати і т.і. Тобто,\~вищезазначений розрахунок\~заборгованості не\~відповідає вимогам,\~які ставляться\~до документа\~відповідно до\~ДСТУ 4163:2020 Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. За змістом ч.ч.1-6 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. За наведених вище обставин, поданий [PERSON] письмовий доказ, а саме розрахунок заборгованості\~зі сплати\~аліментів боржником\~ [PERSON] \~станом на\~12\~листопада 2021\~року,\~не є\~належним,\~допустимим та\~достовірним доказом\~в розумінні\~вимог ст.ст.77-79\~ЦПК України,\~а тому\~з врахуванням\~вимог ч.6\~ст.95\~ЦПК України,\~судом не\~береться до\~уваги. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем суду не подано будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджували її позовні вимоги, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача-позивача [PERSON] в межах нею понесених. На підставі наведеного,

Outcome: approved