Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 24 травня 2021 року № 51898, виданий приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, щодо звернення стягнення коштів на загальну суму 47370,00 грн з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін». Стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати, при цьому надати додатковий п`ятиденний строк для подання розрахунку та належних доказів понесених витрат, після ухвалення рішення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 51898 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості в розмірі 47370,00 грн, що виникла по Кредитному договору № 751486 від 19.02.2019, за яким [PERSON] виступає боржником. 23 вересня 2021 року державним виконавцем Згурівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Цатурян А.Е., на підставі заяви ТОВ «Веллфін» про відкриття виконавчого провадження, було відкрито виконавче провадження за № 66927732. Позивачу не відомо про будь-які боргові зобов`язання перед третіми особами, в тому числі і перед відповідачем. Жодних кредитних договорів, в тому числі «миттєвих позик» вона не оформляла та ніяких судових рішень з цього приводу не ухвалювалось, виконавчі написи їй не направлялись, вона не вела жодних переговорів з приводу кредитних позик. Виконавчий напис вчинено з порушенням норм ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки відповідачем не доведено факту існування з позивачем зобов`язальних кредитних відносин, не було подано нотаріусу документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався нормою законодавства, визнаною судом нечинною. При цьому відсутні належні докази укладення між сторонами кредитного договору та безспірність заявлених вимог ТОВ «Веллфін». Позивачку не було повідомлено про вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. У визначений судом строк відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України не поданий. Третя особа приватний нотаріус Грисюк О.В. правом на подачу до суду пояснень не скористалась. Третя особа Згурівський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 17.01.2022, на виконання ухвали суду від 22.11.2021, надав суду належним чином завірену копію виконавчого провадження № 66927732. Сторони та треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Треті особи про причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду чи розгляд справи у їх відсутність до суду не направили. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 51898 про стягнення з позивача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованість за Кредитним договором 751486 від 19 лютого 2019 року за період з 19 лютого 2019 року по 01 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 46620,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3500,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 43120,00 грн, а також плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 750,00 грн. Загальна сума заборгованості складає 47370,00 грн (копія виконавчого напису - а.с.11). 23 вересня 2021 року державним виконавцем Згурівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Цатурян А.Е., на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», було відкрито виконавче провадження за № 66927732. Постановою державного виконавця від 17.11.2021 визначено для боржника Сироти Л.В. розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 12 - копія постанови про відкриття виконавчого провадження, а.с. 55-78 - копія матеріалів виконавчого провадження). Відповідно до ч. 1, 4 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. При цьому, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Одночасно з поданням позову, представник позивачки - адвокат Костенко О.М. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 22.11.2021 у справі № 365/579/21, номер провадження 2-з/365/13/21, задоволено заяву представника позивачки [PERSON] - адвоката Костенка О.М., призупинено вчинення будь-яких виконавчих дій в рамках здійснення виконавчого провадження ВП №66927732, яке перебуває на виконанні у державного виконавця Згурівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цатурян А.Е. (07601, смт Згурівка, вул. Українська, 13), в тому числі, але не виключно зупинено звернення на майно та кошти (грошові вклади, виплати, доходи), які знаходяться на рахунках у фінансових (банківських) установах та належать [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили. Ухвала суду набрала законної сили 07.12.2021 (інформація з ЄДРСР). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Остаточне рішення адміністративного суду набрало чинності 22 лютого 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), який суд застосовує до даних спірних правовідносин. З позовної заяви судом встановлено, що відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» нотаріусу для вчинення виконавчого напису не наданий нотаріально посвідчений кредитний договір, що вбачається з матеріалів ВП № 66927732. Так в матеріалах виконавчого провадження міститься копія договору позики № 751486 від 19.02.2019, яка фактично є роздруківкою з сайту та не містить підписів сторін (а.с. 55-78 - копія матеріалів виконавчого провадження). Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не виконала ухвалу суду від 22.11.2021 та не надала належним чином завірені копії матеріалів вчинення виконавчого напису від 24 травня 2021 року № 51898. Також при прийнятті рішення судом враховано те, що позивачка заперечує факт укладення між нею та відповідачем кредитного договору № 751486 від 19.02.2019 та те, що позивачка не була повідомлена про вчинення виконавчого напису, що є підтвердженням того, що приватний нотаріус Грисюк О.В. не перевірила безспірність вимог ТОВ «Веллфін». Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова Верховного Суду від 23.06.2020 у справі N 645/1979/15-ц). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 24 травня 2021 року № 51898, виданий приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, щодо звернення стягнення коштів на загальну суму 47370,00 грн з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін». В частині розподілу судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У позовній заяві представник позивачки просив стягнути судові витрати з відповідача, при цьому надати додатковий п`ятиденний строк для подання розрахунку та належних доказів понесених витрат, після ухвалення рішення. Як вбачається з копії квитанції, позивачка сплатила судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн (а.с. 9 - квитанція). Також, позивачка сплатила за подання заяви про забезпечення позову у справі № 365/579/21, номер провадження 2-з/365/13/21, судовий збір у розмірі 454,00 грн. Заява про забезпечення позову розглянута судом з постановленням ухвали про забезпечення позову. Відповідно сплачений судовий збір за подання цієї заяви підлягає стягненню з відповідача. З огляду на вище зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» на користь позивачки [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн 00 коп., стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» на користь позивачки [PERSON] судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у справі № 365/579/21, номер провадження 2-з/365/13/21, судовий збір у розмірі 454,00 грн. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З огляду на вищезазначене, суд не вирішує питання стягнення судових витрат, окрім судового збору, на користь позивача в межах даного рішення суду. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного, визначити строк дії заходів забезпечення позову, вжитих згідно з ухвалою суду від 22.11.2021, протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved