overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем. У зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, протилежні погляди на життя, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2021 року в даній справі відкрите провадження та призначено судове засідання на 18 листопада 2021 року. 18 листопада 2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному розгляд справи відкладено до 13 січня 2022 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що з 1 листопада 1997 року сторони знаходяться у шлюбі. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Сумського міськвиконкому, актовий запис №1471 (а.с.9). Мають двох доньок : повнолітню [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). Подружні стосунки між сторонами припинені, у зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, діаметрально протилежні погляди на життя, відновлювати стосунки не бажають, спільне господарство не ведуть. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим, а тому укладений між сторонами шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивачка мотивує вимоги тим, що знаходилася у шлюбі з відповідачем, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку в належній кількості на утримання дитини не надає. Тому просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідач визнав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми 13 жовтня 2021 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до судового засідання на 18 листопада 2021 року. 18 листопада 2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному відкладено розгляд справи до 13 січня 2022 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони з 13 липня 2007 року перебували у шлюбі, який рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2017 року розірвано (а.с.4-5). Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а. с. 8-9). Дитина мешкає з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №14.03-08/14628 від 14.08.2018 року (а.с.12), та знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на її утримання в належній кількості не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідач є працездатним, інших неповнолітній дітей та осіб непрацездатного віку на утриманні не має. З огляду на майновий стан відповідача, за умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 6 жовтня 2021 року на користь матері. При встановленні розміру стягуваних на користь позивача аліментів судом враховано майнове становище сторін, позицію відповідача, вік дитини. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

20.12.2021 [PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), посилаючись на те, що 29.08.2012 між сторонами був укладений шлюб, у якому у них [INFO] народився син [PERSON] ; на даний час Позивачка та Відповідач припинили шлюбні відносини через різні погляди на життя, неможливість знайти спільні рішення сімейних проблем та сварки. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, тому Позивачка просить шлюб розірвати. Згідно з ухвалою суду від 24.12.2021 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13.01.2022. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому, Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище « [PERSON] »; Відповідач позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, відзиву на позов не подав. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачка та Відповідач 29.08.2012 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції за актовим записом №81. Сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьками в [ADDRESS] (а.с.7,8). На даний час Позивачка та Відповідач подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, сумісних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю та щодо визначення місця проживання дитини не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, шлюб буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивачки підлягають стягненню понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 908.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач 03 листопада 2021 року звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 28 січня 1995 року з [PERSON] , аргументуючи свої вимоги тим, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, а спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні обов`язки. З вересня 2019 року вони разом не проживають i у кожного з них склалося своє окреме життя. Вона втратила до відповідача почуття любові і подальше збереження шлюбу неможливе. Ухвалою від 16 листопада 2021 року постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач і відповідач у судове засідання 13.01.2022 не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач зазначила про підтримання позову, відповідач - про визнання позову. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 січня 1995 року виконкомом Галицької сільської Ради Ніжинського району Чернігівської області за актовим записом № 1. Згідно частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини свідчать, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, перебування у шлюбі носить формальний характер та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. При цьому, враховано, що суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

09 грудня 2021 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] 19 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 2018, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований між сторонами 19 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 2018 (а.с.5). Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, враховуючи, що виготовлення описової і мотивувальної частини рішення суду вимагає тривалого часу, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк не більше десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаної з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 13.03.2018 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Деснянським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та зроблено актовий запис №302. Дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, у зв`язку з чим між ними постійно виникають суперечки, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка належним чином повідомлялась про судовий розгляд справи (ухвалу про відуриття провадження з додатками отримала 21.12.2021 року), відзив на позов та інших заяв не подала. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 13.03.2018 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Деснянським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та зроблено актовий запис №302. Дітей не мають. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 04.05.1991 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області та зроблено актовий запис №230. Дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, протягом останнього часу між ними постійно виникають сварки, вони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору та за надання професійної првничої допомоги. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач надала суду заяву, в якій проти задоволення позову не замеречила, заперечила в частині стягнення з неї судової збору та правової допомоги. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 04.05.2991 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області та зроблено актовий запис №230. Дітей не мають. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню . На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги квитанцію про сплату коштів в сумі 1500,00 гривень, дані витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову судовий збір сплачений позивачем відповідно до квитанцій №ПН4201075 від 09.11.2021 року в сумі 908,00 грн. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження з нею сім`ї стали неможливими, сторони припинили подружні відносини. Ухвалою від 14.12.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач подала відзив на позовну заяву, яким позов визнала та просила його задовольнити. В той же час, у поданому відзиві відповідач просила визначити місце проживання спільної неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 17 вересня 2011 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 7), від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), але шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч. 1 ст. 160 ЦПК України). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч. 1 ст. 161 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, враховуючи зазначені вимоги процесуального Закону, суд позбавлений можливості вирішити питання про визначення місця проживання спільної дитини сторін, [PERSON] , [INFO] , оскільки позивач в своєму позові не заявляв такої позовної вимоги, а відповідач у визначені Законом строки не звернулася із зустрічним позовом, в якому ініціювала б вирішення такого питання. Крім цього, суд роз`яснює відповідачу, що в разі наявності спору між сторонами про визначення місця проживання спільної неповнолітньої дитини, кожен зі сторін має право звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Outcome: approved