Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2015 по березень 2020 року у сумі 29360,43 грн., та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Позов мотивовано тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на його ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії позивача згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачем. Між сторонами існують цивільно-правові відносини на підставі договору приєднання. Відповідач на протязі тривалого часу належним чином не вносить плату за надані йому послуги, в результаті чого утворилась заборгованість. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2020 року постановлено про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28.10.2020 року задоволено позовні вимоги. 21.10.2021 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області прийнято до провадження заяву відповідача про скасування заочного рішення. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2021 року скасовано заочне рішення від 28.10.2020 року та призначено справу до розгляду. 10.01.2022 року представник відповідача надала суду відзив, в якому зазначає про часткове визнання позовних вимог у межах строку позовної давності. Також просить у зв`язку з частковим визнанням позову, судовий збір у частині вимог, що визнаються у розмірі 50% від суми пропорційно розміру задоволених позовних вимог, решту 50% судового збору просить повернути позивачу з державного бюджету. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог, вирішити питання щодо судових витрат. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, що надає Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль», на його ім`я за адресою: [ADDRESS] , відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого ведеться облік розрахунків між АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» та [PERSON] . Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, за адресою: [ADDRESS] , згідно договору №14414 існує заборгованість в розмірі 29\~360,43 грн. за період з листопада 2015 по березень 2020 року. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, зі змінами та доповненнями, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах. Відповідно до ст.ст.256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст.253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового Заборгованість за період з листопада 2015 року до березня 2020 року становить 29\~360,43 грн. Разом з тим, період нарахування, зазначений позивачем у розрахунку виходить за межі встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. Враховуючи загальний порядок обрахування строку позовної давності, дату звернення до суду 18.03.2020 року, останній має обраховуватись з березня 2017 року. За період часу з березня 2017 року по березень 2020 року заборгованість відповідача становить 19\~202,04 грн., суд вважає позовні вимоги та такими, що підлягають частковому задоволенню. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2102,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Щодо клопотання представника відповідача про стягнення судового збору у частині вимог, що визнаються у розмірі 50% від суми пропорційно розміру задоволених позовних вимог, решти 50% судового збору повернути позивачу з державного бюджету, врахочуючи часткове визнання позову, то воно не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» тільки у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті така вимога підлягає задоволенню.

Outcome: partial