Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2020 року звернулася до Дніпропетровського районного суду з позовом до [PERSON] , приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди. За вимогами даного позову, вона просить Стягнути солідарно з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] на її користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 99 916,61 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять грн.61 коп.) гривень, а також суму моральної шкоди та судові витрати. Після чого, у вересні 2020 року позивачкою [PERSON] надано уточнену позовну заяву, за вимогами якої, вона просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на її користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 99 916,61 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять грн.61 коп.) гривень, а також стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду у сумі 10 000,00 (десять тисяч) гривень, а також суму судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 17 травня 2019 року о 13:00 годині в районі будинку №64 по вулиці Воскресенській в смт. Обухівка, Дніпровського району Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), за обставинами якої [PERSON] , керуючи автомобілем «Opel Vectra», д/н [NUMBER] , порушуючи правила дорожнього руху, зіткнувся з її автомобілем марки «Infiniti ЕХ37», д/н [NUMBER] , який належить їй на праві власності. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року у справі №175/2093/19 (провадження №3/175/873/19) відповідача [PERSON] визнано винним в порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль позивача та спричинено їй матеріальної шкоди. Зокрема, згідно з висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля № 084/19 від 11.06.2019 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Infiniti ЕХ37», пошкодженого в наслідок ДТП, становить 97 916,61 грн. Також позивачка зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , на момент ДТП, була застрахована в ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на суму 100 000,00 грн., згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0025927 від 18.03.2019 року, до якої вона звернулася з відповідною заявою для отримання страхового відшкодування долучивши передбачені законодавством документи. Однак ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» не прийняло рішення про виплату страхового відшкодування, а в подальшому відмовило у його виплаті оскільки за твердженням Страховика за страховим полісом АО/0025927 була застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, які правомірно експлуатували транспортний засіб, а [PERSON] до таких осіб не відноситься, і відповідно, вказана ДТП не є страховим випадком, у зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав. Позивачка та її представник, які про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних доказів, в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Однак в ході розгляду справи, було отримано відзив від його представника - адвоката Шостакова С.М., згідно якого вони повністю заперечують проти пред`явлених позовних вимог до [PERSON] , вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними та такими, що суперечать нормам законодавства, тому просили суд відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача, ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини свої неявки суду не повідомив та жодних заяв про відкладення розгляду справи суду також не надавали, тому суд приходить до висновку про можливість здійснення розгляду справи на підставі доказів наданих іншими учасниками справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст. 82 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що 17 травня 2019 року о 13:00 годині, в районі будинку №64 по вулиці Воскресенській в смт. Обухівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), за обставинами якої [PERSON] , керуючи автомобілем «Opel Vectra», на іноземній реєстрації з номерним знаком [NUMBER] , порушуючи правила дорожнього руху, зіткнувся з автомобілем «Infiniti ЕХ37», д/н [NUMBER] , який належить на праві власності позивачці [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року, у справі №175/2093/19 (провадження №3/175/873/19), відповідача [PERSON] визнано винним в порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль позивачки та спричинено останній матеріальної шкоди. Так, згідно з висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля №084/19 від 11.06.2019 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Infiniti ЕХ37», д/н [NUMBER] , пошкодженого в наслідок ДТП, становить 97 916,61 грн. Крім того, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП, була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на суму 100 000,00 грн., що підтверджується відповідним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0025927 від 18.03.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, для отримання страхового відшкодування позивачка, у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернулася до відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою про страхове відшкодування, долучивши передбачені законодавством документи. Однак ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» не прийняли відповідного рішення про виплату страхового відшкодування, а в подальшому відмовили у його виплаті оскільки за твердженням Страховика за страховим полісом АО/0025927 була застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, які правомірно експлуатували транспортний засіб, а [PERSON] до таких осіб не відноситься, і відповідно, вказана ДТП не є страховим випадком. Разом з тим статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Проте, як встановлено у судовому засіданні, відмовляючи у здійсненні страхового відшкодування, представники страхової компанія в листі №338-В від 29.08.2019 року не послалася ні на жодну підставу, перелічену у вказаній статті Закону, тим самим жодним чином не обґрунтували свою відмову у виплаті страхового відшкодування. Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176 цс 18. Як встановлено, судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 року у справі №175/1972/20, залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.02.2021 року у справі №175/1972/20, за позовом ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» до [PERSON] про визнання договору страхування недійсним, було відмовлено у позові страховій компанії та визнано укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0025927 від 18 березня 2019 року правомірним. Тобто, та обставина, що автомобіль марки «Opel Vectra», на іноземній реєстрації з номерним знаком [NUMBER] , знаходився на території України незаконно, з перевищенням строку транзитного переміщення та порушенням терміну належної реєстрації, і водій відповідач [PERSON] керував даним транспортним засобом, не маючи на те законних підстав, на що посилаються представники страхової компанії у своїх доводах, не є підставлю для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки така причина серед випадків, встановлених ст. 37 Закону - відсутня. Крім того, порушення митних правил ввезення автомобілів на територію України може бути предметом адміністративної відповідальності особи, яка ввезла такий транспортний засіб. Проте, зазначені обставини не є підставою звільнення від цивільної відповідальності учасників страхових відносин відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування». Такий правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду від 08 квітня 2019 року в справі №910/14693/17. Також, враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. З ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а також наявність в матеріалах справи висновку експерта Цаберябого Віктора Миколайовича, який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу (висновок виготовлений на вимогу позивача), наявність платіжного доручення від 30.05.2019 року про оплату проведення експертизи в розмірі 2 000 грн., вважаю правомірною вимогу про стягнення з відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 2 000,00 грн., так як вказані витрати пов`язані із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, проведенням експертиз. Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, та регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому даним законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Розрахунок зносу здійснюється на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N142/5/2092, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N1074/8395. Згідно п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазначає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Враховуючи, що в даному випадку втрата товарної вартості не нараховується, відповідно до п. 8.6.2. Методики, тому розрахований розмір матеріального збитку буде дорівнювати вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу. Взявши до уваги, що вимоги Методики є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково - дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково - дослідних експертно - криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно - правових відносин, це передбачено п. 1.3. Методики, тому будь - який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку. Відповідно до п. 1.3 Методики Вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), яка затверджена спільник наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Таким чином, позивачкою [PERSON] належним чином обґрунтовані позовні вимоги та підтверджені допустимими доказами, які підтверджують правомірність матеріальних вимог до страхової компанії щодо стягнення страхового відшкодування, розмір якого підтверджується відповідним експертним дослідженням, тому вказані вимоги підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000грн. з відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про те, що своїми протиправними діями [PERSON] позбавив позивача на тривалий час права користування автомобілем за призначенням внаслідок його пошкодження, який необхідний був позивачу кожний день, яка у свою чергу є єдиним піклувальником у своїй сім`ї, оскільки її чоловік хворий на психоневрологічну хворобу, переніс два інсульти та один інфаркт та є інвалідом другої групи, тому потребує її постійної уваги та турботи, що підтверджується відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи. Неможливість користуватися своїм автомобілем утруднило таке піклування, позивач вимушена була витрачати більше часу для організації свого життя, на поїздки, покупки ліків та продуктів, що спричиняє їй ще більше дискомфорту і з цього приводу моральних страждань. Крім зазначеного, оскільки автомобіль позивача був суттєво пошкоджений і потребував значного і негайного ремонту, а відповідачі відмовилися добровільно, як це передбачено законом, оплати позивачу збитки, понесені внаслідок ДТП з вини [PERSON] , позивачу довелося самостійно вишукувати гроші для його ремонту, що також спричинило позивачу моральних страждань. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що згідно вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та визначено суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду, так як внаслідок ДТП був порушений звичайний уклад життя позивача, що завдало позивачу емоційних переживань та страждань, а її автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень, через що позивачка була позбавлена можливості тривалий час повноцінно користуватися своїм транспортним засобом, тому позовні вимоги пред`явлені до [PERSON] щодо стягнення суми моральної шкоди також підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Також, згідно вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивачки [PERSON] - адвокатом Кононович О.М. в останнє судове засідання, 11 січня 2022 року, була подана заява про стягнення з відповідачів на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу, тобто у строк, передбачений положенням статті 141 ЦПК України. Згідно вищевказаного клопотання, представником позивача надано відповідну Додаткову Угоду №1 до договору про надання правової допомоги №086 від 14.02.2020 року, а також надав акт про прийняття-передачі надання послуг від 19.10.2021 року укладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «ОПС ЛІГА», згідно якого вартість послуг за надання юридичних послуг становить 10 000,00 грн., які були сплачені позивачкою, що підтверджується відповідною квитанцією, дублікат якої надано адвокатом. Враховуючи, що вищевказаними положеннями законодавства передбачено компенсацію витрат на правову допомогу, з урахуванням оплаченої суми, так і тих, що обґрунтовано підлягають сплаті, то в даному випадку на відповідачів по справі слід покласти витрати на правничу допомогу отриману позивачкою [PERSON] від адвокатського об`єднання «ОПС ЛІГАЛ» у загальній сумі 10 000,00 грн. (десть тисяч гривень 00 коп.), тому позовні вимоги в даній частині також підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved