Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

У вересні 2017 року позивач Дніпровська міська рада звернулась із позовом до відповідача [PERSON] , про розірвання договору оренди землі. Позовні вимоги мотивовані тим, що між Дніпропетровською міською радою та гр. [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки від 18 травня 2004 року. За цим договором позивач передав у строкове, плане користування земельну ділянку площею 0, 9800 га. за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1210100000:02:134:0013, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 року № 117/13. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А., за реєстр. № 4251. Відповідно до п. 3.1. договору оренди, Орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату у грошовій формі, незалежно від результатів діяльності орендаря. Однак відповідач умови договору не виконує, не сплачує орендну плату, що підтверджено листом ДПІ у Шевченківському р-ні м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 04.08.2017 року. Станом на 02.08.2017 року у гр. [PERSON] є заборгованість по орендній платі у розмірі 1\~555\~852, 02 грн. Позивач вважає, що орендарем допущено істотне порушення умов договору внаслідок тривалої несплати орендної плати, що згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання такого договору за рішенням суду. З огляду на викладене, просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 18.05.2004 року, загальною площею 0, 9800 га (площа частки користування 0, 6517 га.), кадастровий номер 1210100000:02:134:0013, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, а також залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство «Антерес-Інвест». Рішенням Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 11 грудня 2019 року суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] було відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку із притягненням до дисциплінарної відповідальності у вигляді подання про звільнення з посади. Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 31.03.2020 року справа передана судді Яковлеву Д.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2020 року справа прийнята в провадження судді Яковлева Д.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2020 року вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін. Рішенням Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 02 грудня 2020 року суддю [PERSON] було відсторонено від здійснення правосуддя внаслідок ухвалення рішення про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення з посади. Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 09.03.2021 року справу передано судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року, справа прийнята в провадження судді Кондрашова І.А. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник третьої особи заперечив проти позовних вимог та пояснив, що частина вказаної ділянки перебуває у них в користуванні, і вона передана їм за рішенням позивача, порушень правил користування не допускають, орендна плата вноситься своєчасно. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що 18.05.2004 року між Дніпропетровською міською радою та гр. [PERSON] було укладеного договір оренди земельної ділянки площею 0, 9800 га. (площа частки складає 0, 6517 га.), за адресою: [ADDRESS] (далі договір), що зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 1210100000:02:134:0013. Цільове призначення земельної ділянки фактичне розміщення станції технічного обслуговування автомобілів. Договір укладено на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 року № 117/13. За умовами договору, а саме п. п. 3.1., 3.2. за оренду земельної ділянки сплачується орендна плата орендарем у грошовій формі, незалежно від результатів діяльності, яка встановлюється у розмірі земельного податку з урахуванням індексу інфляції, визначеному у встановленому порядку. Згідно п. 3.4. Договору, орендна плата сплачується у розмірі однієї дванадцятої річної суми за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. У відповідності\~до ст.\~14\~Конституції України,\~земля є\~основним національним\~багатством,\~що перебуває\~під особливою\~охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Конституцією України визначено, що кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 13, 14 Конституції України). Поняття договору оренди землі визначено в\~ст. 13 Закону України "Про оренду землі", відповідно до якої договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом\~ст. 21 Закону України «Про оренду землі»\~розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1\~ст. 32 Закону України «Про оренду землі»\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1\~ст. 141 ЗК України\~підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду України від 27 листопада 2018 року по справі \~№ 912/1385/17. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, відповідач не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою. Станом на 02.08.2017 року за ним рахується заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 1\~555\~852, 02 грн. Зазначене порушення є тривалим та систематичним, тому суд вважає, що відповідач не виконує свої обов`язки за спірним договором оренди землі, в частині своєчасної сплати орендної плати, що є підставою для розірвання такого договору. За частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Пунктом 2.1. договору оренди землі передбачено, що земельна ділянка передається до 19.11.2018 року. Відповідно до змісту п. 8.2. договору, право користування земельною ділянкою припиняється, зокрема, у разі закінчення терміну, на який укладено договір. Отже, станом на момент розгляду справи, договір оренди земельної ділянки площею 0, 9800 га. за адресою: [ADDRESS] , що зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 1210100000:02:134:0013, припинив свою дію внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, а саме до 19.11.2018 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України, такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним. Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання. Між тим, позивач не ставить питання про стягнення заборгованості із орендної плати, а наполягає лише на тому, що спірний договір повинен бути розірваний судом, що є на думку позивача належним способом захисту. Однак суд вважає, що розірвати можна лише той договір, який діє, тобто строк/термін дії якого не закінчився. Розірвання договору, який припинив свою дію, буде неналежним та неефективним способом захисту, і не дозволить захистити порушені права позивача. Так, ефективний спосіб\~захисту\~має бути\~таким,\~що відповідає\~змісту порушеного\~права,\~та таким,\~що забезпечує\~реальне поновлення\~прав особи,\~за\~захистом\~яких вона\~звернулась до\~суду,\~відповідно до\~вимог законодавства. В даному випадку належним способом захисту є витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, якщо відповідач продовжує користуватись спірною земельною ділянкою, або стягнення заборгованості по орендній платі. Суд додатково відзначає, що умовами договору оренди землі від 18.05.2004 року, не передбачено ані «автоматичної» пролонгації договору, ані поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк, що свідчить про остаточне припинення спірного договору. Відповідно до п. 2.2. договору, після закінчення терміну оренди дія договору припиняється. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки від 18.05.2004 року у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати, оскільки договір припинив свою дію 19.11.2018 року, що виключає можливість його розірвання. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, і такими, що не підлягають задоволенню, тому суд відмовляє у задоволенні позову повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed