Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 листопада 2018 року о 12 год. 40 хв. в м. Тернополі, вул. Руська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] .. Внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2019 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Однак на момент настання вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів відповідача не була застрахована. Потерпіла особа, власник транспортного засобу марки «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Відповідно до Звіту № 550 та інших документів встановлено, що загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, склав 15\~023,13 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі. Відтак відповідач, як особа винна у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ кошти в розмірі понесених витрат: 15 023,13 грн. - регламентна виплата МТСБУ; 2 270,00 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. З урахуванням наведеного суд вважає за можливе провести заочний судовий розгляд та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2019 року у справі № 607/23814/18, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зокрема, 12 листопада 2018 року о 12 год. 40 хв. в м. Тернополі, вул. Руська, 11 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відчинив двері транспортного засобу «Renault», номерний знак [NUMBER] , не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] .. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що завдало матеріальних збитків. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 16 листопада 2018 року, яке заповнене [PERSON] , дорожньо-транспортна пригода сталася 12 листопада 2018 року о 13 год. 10 хв. на вул. Руська у м. Тернополі, внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди, водій [PERSON] керував транспортним засобом марки «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , поліс ОСЦПВВНТЗ № ЕР/148765970 з терміном дії з 20.10.2018 по 19.10.2019, виданий ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Власником транспортного засобу марки «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , являється [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Renault», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , на момент дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована, оскільки інформація, щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних Моторного (транспортного) страхового бюро України відсутня, що підтверджується витягом з сайту https://www.kitsoft.kiev.ua/. Відповідно до Звіту № 550 вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, легкового автомобіля «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , складає 13\~723,13 грн. [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 листопада 2018 року, за участі належному йому транспортного засобу. Згідно з довідкою № 1 від 13 березня 2019 року, складеною Моторно (транспортним) страховим бюро України, розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, складає 15 023,13 грн. Відповідно до наказу №3817 від 15 квітня 2019 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, [PERSON] з департаменту фінансів Моторно (транспортного) страхового бюро України, наказано сплатити 15\~023,13 грн. Вказані кошти були сплачені згідно з платіжним дорученням № 937249 від 16 квітня 2019 року. Згідно з актом виконаних робіт, виданим ФОП [PERSON] , вартість проведених робіт щодо визначення матеріального збитку автомобіля «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 1300 грн. Вказані кошти були сплачені згідно з платіжним дорученням № 4420 від 21.12.2018. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що між винними діями відповідача під час керування транспортним засобом «Renault», номерний знак [NUMBER] та отриманими пошкодженнями транспортним засобом марки «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] наявний причинний зв`язок. Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї статті). Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Судом встановлено, що саме з вини відповідача, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 15\~023,13 грн., яку позивач відшкодував. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення в порядку регресу з відповідача в користь позивача сплачене страхове відшкодування у розмірі 15\~023,13 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved