Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що її батько [PERSON] помер [INFO] . Зазначає, що після смерті батько, залишив заповіт, про який вона нічого не знала та отримала з архіву приватного нотаріуса Ляшенко А.Г.. Посилається на те, що після смерті батька вона переживала велике емоційне потрясіння, у зв`язку з чим не мала можливості переглянути документи покійного та звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим пропустила строк для прийняття спадщини. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги, викладені в позовній заяві підтримала. Представник відповідача надав суду заяву, у якій просив справу розглядати у відсутності представника Свалявської міської ради, щодо задоволення позову не заперечив (а.с. 15-17). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Відповідно до заповіту від 22.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Ляшенко А.Г., зареєстрованого в реєстрі № 4063, залишеного [PERSON] , [INFO] , останній, на випадок своєї смерті, належний йому на праві власності будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] залишив своїй дочці [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2021 року, [PERSON] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 39(а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.1959 року, батьками [PERSON] зазначено батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.1979 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час прийняття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша ст. 1270 ЦК України). Положення статті 1272 ЦК України передбачають право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини звернутися з позовом для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту статті 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. За правовим висновком викладеним у постанові КЦС ВС від 15.04.2021 року (справа №591/12171/18) поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду на наведене, позов є обгрунтованим.

Outcome: approved