Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період 10.2016 - 09.2021 включно в сумі 22926,35 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що ВО «Костянтинівкатепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» поставляє теплову енергією та забезпечує теплом квартиру [ADDRESS] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою обов`язку по сплаті наданих послуг з теплопостачання, за період з жовтня 2016 року по вересень 2021 включно утворилася заборгованість в загальному розмірі 22926,35 грн, яку відповідач в добровільному порядку погашати відмовляється. Відповідачка [PERSON] подала суду заяву про застосування позовної давності. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.11.2021 відкрито провадження у цій справі, справу призначено до судового розгляду, учасникам справа встановлені строки на подання заяв по суті (а.с.16). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві, представник позивача зазначив, що з заявою [PERSON] про застосування строків позовної давності він ознайомлений. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа» є постачальником послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить особовий рахунок № [NUMBER] відкритий у ВО «Костянтинівкатепломережа» на ім`я відповідачки [PERSON] (а.с.3-4). В період з жовтня 2016 року по вересень 2021 року позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, про що свідчать Акти про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системі централізованого опалення від 15 жовтня 2016 року, 17 жовтня 2017 року, 26 жовтня 2018 року, 28 жовтня 2019 року, 02 листопада 2020 року (а.с. 9-11). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції закону від 24.10.2004, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 09.06.2018, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк. В порушення вищенаведених норм законодавства, відповідачка не сплачувала вартість послуг з централізованого опалення та згідно із довідкою про розрахунок суми боргу заборгованість відповідача перед позивачем за період жовтня 2016 року по вересень 2021 року складає 22926,35 грн.(а.с.3-4). Відповідачкою подано заяву про застосування судом строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи вказані норми права Верховний Суд України в постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-43цс17 виклав наступний правовий висновок. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду із цим позовом 28 жовтня 2021 року, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за надані послуги теплопостачання у межах строку позовної давності за період з 01 листопада 2018 року по вересень 2021 року включно в розмірі 15813,48 грн (сума загальної заборгованості 22926,35 грн - сума заборгованості станом на 01 листопада 2018 року у розмірі 7112,87 грн), відмовивши у задоволенні іншої частини позовних вимог. Тож позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа» належить задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених вимог та враховуючи сплату позивачем судового збору в мінімальному розмірі, який встановлено Законом України «Про судовий збір», присуджує стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: partial