Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В своєму позові позивач зазначив, що [INFO] в с. Григорівка Братського району Миколаївської області померла її мати [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка крім іншого складається з земельної ділянки площею 4,77 га, яка знаходиться в межах території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до приватного нотаріуса Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Наталі Василівни. Однак, їй роз`яснили, що заяву немає можливості зареєструвати як заяву про прийняття спадщини, так як відповідно до ст. 1270 ЦК України, нею був пропущений строк у шість місяців для прийняття спадщини і рекомендовано звернутися до суду для його поновлення. Строк позивачем пропущено з поважних причин. Тому, як позивач зверталась до секретаря сільської ради, якою було посвідчено заяву про прийняття спадщини в двох примірниках, але не було роз`яснено подальші дії з даною заявою. Оскільки, заяву про прийняття спадщини спадкоємець не направив нотаріус, причини пропуску строку подачі заяви до нотаріуса є поважними. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності. В судове засідання представник Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. [INFO] в с. Григорівка Братського району Миколаївської області померла [PERSON] (а.с. 5). Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка, крім іншого, складається з земельної ділянки в межах території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 7). [PERSON] є дочкою померлої та спадкоємцем 1 черги спадкування за законом, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України (а.с. 6). 29.10.2019 року [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини, яка була посвідчена секретарем сільської ради, нею було сплачено кошти за посвідчення заяви, однак, секретарем сільської ради, через невідомі обставини, вказана заява не була надіслана до нотаріальної контори (арк..с. 8). За змістом ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що визначено ст. 1217 ЦК України, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). За ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У свою чергу, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що визначено ( ч.1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її ( ч.1 ст. 1272 ЦК України). Та як установлено судом, позивач не звернулась із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк для прийняття спадщини до нотаріуса, але зверталась до секретаря сільської ради та написала заяву про прийняття спадщини, на які справжність підпису було посвідчено секретарем, але не було роз`яснено подальші дії з заявою. Як наслідок, є дійсними підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Зокрема, вказана правова норма визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тож, виходячи із аналізу правової норми, слід дійти висновку, що установлені нею правила мають змогу бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. А як указав Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. А тому у світлі вищевикладеного, ураховуючи правову позицію Верховного Суду щодо застосування норми ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, оскільки, позивачем у визначений законом термін було подано заяву про прийняття спадщини, однак, через незалежні від неї обставини, заява не була надіслана до нотаріальної контори. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved