Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок надвірними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , на земельну ділянку загальною площею 2,1698 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0720886400:00:001:0554, держаний акт IV-ВЛ №032700 та на земельну ділянку загальною площею 0,1603 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0720886400:00:001:0566, держаний акт IV-ВЛ №032700, як на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина за законом на належне їй майно. Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті своєї матері, прийняла спадщину шляхом спільного проживання, однак нотаріально оформити своїх спадкових прав не може. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Представник позивача, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак в заяві до суду позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Представник відповідача, Мудрак Ю.І. , в судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву в якій просила справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Документами про родинні відносини стверджується, що позивачка є рідною дочкою померлої [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 січня 2022 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Довідкою Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 4 червня 2020 року №124 стверджується, що заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцем майна за законом після її смерті є дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання. Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори №01-09/974 від 29 грудня 2021 року стверджується, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена. Відповідно до витягу з погосподарської книги №1 за 2006-2010 роки, житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , належить [PERSON] . Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги після смерті своєї матері [PERSON] , прийняла спадщину. За таких обставин, враховуючи те, що представлені позивачкою докази на підтвердження своїх позовних вимог щодо визнання права власності на спадкове майно, в контексті положень ст. 76-80 ЦПК України, є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved