Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить: встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є рідним батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису №1344 від 24.11.2009 року, зробленого Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про народження « [PERSON] », зазначивши в графі батько - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, прізвище дитини залишити без змін. В обґрунтування вимог зазначила, що в 2008 році вона, [PERSON] , [INFO] , познайомилась з [PERSON] , [INFO] . З моменту знайомства між ними почались романтичні стосунки та через деякий час вони почали проживати разом як одна сім`я без реєстрації шлюбу в належній їй квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . З того часу вона з разом з [PERSON] вели спільне господарство, святкували домашні та державні свята, мали спільний побут, взаємно морально підтримували один одного, мали спільний бюджет, взаємні права та обв`язки, тобто проживали як чоловік та дружина, однак без реєстрації шлюбу. За час спільного їхнього проживання, [INFO] у них народилась спільна донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Оскільки на момент народження їхньої доньки вони з [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, то батька дитини записали з її слів на підставі ст. 135 СК України, - [PERSON] , що підтверджується довідкою № 21 від 19.10.2010 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька. Вони з [PERSON] та їхньою спільною дочкою жили як одна сім`я, вели спільне господарство, святкували домашні та державні свята, мали спільний побут, взаємно морально підтримували один одного, спільно з чоловіком виховували та утримували їхню доньку, приймали активну участь у житті один одного, що підтверджується спільними сімейними фотокартками. [INFO] раптово помер [PERSON] , у віці 55 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] , вона займалась усіма справами щодо організації та проведення його похорон. Приймаючи до уваги, що [PERSON] помер раптово, та враховуючи те, останній був пенсіонером, вона після його смерті, діючи в інтересах їхньої доньки, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою в інтересах їхньої дитини, для призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Проте пенсійним фондом було відмовлено у призначені їхній дитині пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки відсутні документи, які підтверджують родинні відносини, а саме, що померлий є батьком дитини. Враховуючи вказане, з метою встановлення факту батьківства, було рекомендовано звернутись до суду та вже після чого з відповідним рішенням знову звернутися до пенсійного фонду. Отже, для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника їй необхідно встановити факт батьківства, а саме що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] був батьком їхньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 315 ППК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вказано, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Так, ст. 130 СК України визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст. 128 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Ч. 3 ст. 128 СК України встановлено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Саксаганського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник заінтересованої особиГоловного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в судове засідання, не з`явився про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, враховуючи вимоги частини першої ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. В судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] доводився їй двоюрідним братом. Їй відомо, що заявниця [PERSON] та померлий [PERSON] проживали разом з 2008 року у квартирі [PERSON] . В 2009 року у них народилась дочка [PERSON] . Брат дуже радів, що у нього народилась донька. На момент народження дочки, брат ще перебував у шлюбі, але фактично не проживав з дружиною, [PERSON] визнавав як свою дочку. Вони втрьох їздили на відпочинок. В судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON] , яка пояснила, що заявниця доводиться їй дочкою. [PERSON] був її зятем та цивільним чоловіком її дочки, з яким вона проживала з 2008 року. Дитина [PERSON] її онука, до якої [PERSON] ставився нормально, казав, що радий, що у нього народилася донька. Він водив її у садочок. Донька разом з [PERSON] та онукою їздили відпочивати. [PERSON] бажав зареєструвати себе батьком дитини [PERSON] після того, як розірве попередній шлюб. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: свідоцтво про народження (а.с.8), довідка (а.с.9), витяг з державного реєстру (а.с. 10), акт (а.с. 11), свідоцтво про смерть (а.с. 12), відповідь ПФУ ГУП Фонду України (а.с.13-14), фото (а.с.15-18), копія паспорту (а.с.19-20), пенсійне посвідчення (а.с.21), військовий квиток (а.с.22), свідоцтво про народження (а.с. 23), довідка про причину смерті (а.с. 24), товарний чек (а.с. 25). Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Суд,

Outcome: approved