Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суд м. Запоріжжя перебувала цивільна справа №336/4464/21 пр.2/336/3385/2021 за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідач в справі [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2021 позов задоволено частково та вирішено стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.04.2018 в розмірі 16431,23 грн., а також судовий збір у розмірі 604,27 грн. Проте, судом не вирішено питання щодо розподілення судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., які просить стягнути з АТ «Універсал Банк» на її користь, а тому, просить ухвалити додаткове рішення з приводу даної вимоги. Учасники процесу в судове засіданні не викликались, що відповідає вимогам ч.4 ст.270 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу внаслідок розгляду справи за відсутності її учасників не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно ч.5 ст.270 ЦПК України, за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд може ухвалити додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення. Вказані рішення можуть бути оскаржені. Дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2021 у цивільній справі №336/4464/21 пр.2/336/3385/2021 позов АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, було задоволено частково. 11.01.2022 від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з АТ «Універсал Банк» на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Згідно з ч.ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Представником відповідача зроблена відповідна заява у відзиві на позовну заяву від 01.11.2021, який надійшов до суду 04.11.2021. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, в розумінні наведеної норми законодавець передбачив, що сплаті підлягає компенсація витрат адвоката, яка встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з положеннями ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі і витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Матеріалами справи встановлено, що юридичний супровід відповідача [PERSON] в суді першої інстанції забезпечував адвокат Соляник О.О. про що свідчить договір про надання юридичної (правничої) допомоги №4 від 25.10.2021, що укладений між адвокатом Соляник О.О. та Ємченко М.В. (а.с.95) та ордером про надання правничою (правової) допомоги б/н від 31.10.2021 (а.с.52). В матеріалах цивільної справи, наявна заява про подання доказів витрат, понесених відповідачем у зв`язку із розглядом справи від 22.11.2021, яка подана до суду представником відповідача Соляник О.О. , в розмірі 5000,00 грн. На підтвердження розміру та сплати таких витрат представником відповідача надано акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання юридичних (правничої) допомоги №4 від 22.11.2021, розрахунок №4/21 від 25.10.2021 та копії квитанцій №0.0.2317826889.1 від 26.10.2021, №0.0.2324051716.1 від 01.11.2021 на загальну суму 5000,00 грн. Так, у Рішенні по справі «Бєлоусов проти України» (Заява № 4494/07 ) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені. Згідно договору про надання юридичної (правничої) допомоги №4 від 25.10.2021 та акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання юридичних (правничої) допомоги №4 від 22.11.2021 [PERSON] та її представник адвокат Соляник О.О. дійшли згоди, щодо об`єму та вартості послуг наданих адвокатом. Враховуючи часткове задоволення позову у розмірі 16431,23 грн., що складає ( 26,62% - відсотку) задоволених позовних вимог, а також вимоги п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає, що сума судових витрат відповідача понесених на оплату правничої допомоги, підлягає до відшкодування позивачем в розмірі 73,38% - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, що складає 3669,00 грн., виходячи із наступного розрахунку: 16431,23 грн. (частково задоволена позовна вимога за рішенням суду) х 100 : 61712,27 грн. (заявлена позивачем в справі позовна вимога) = 26,62% - відсоток задоволених позовних вимог; 61712,27 грн.-100% (заявлених вимог позивачем) 16431,23 грн. 26,62% (задоволених судом вимог позивачу) = 73,38 % - частина позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. 5000,00 грн. х 73,38% :100% = 3669,00 грн. - розмір судових витрат, який підлягає до відшкодування позивачем в користь відповідача [PERSON] на правничу допомогу в зв`язку із розглядом справи, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог заяви відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме про стягнення із АТ «Універсал Банк» 3669,00 грн. - розміру судових витрат понесених відповідачем на правничу допомогу в зв`язку із розглядом справи, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial