Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

27 листопада 2020 року заявник [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що позивач народився [INFO] в селі Лонва Плещенського району Мінської області Республіки Білорусь. Після народження, позивач, його рідний брат та їх батьки виїхали на постійне місце проживання до Української РСР. Заявник разом з батьками та рідним братом проживала у селі Солідарне міста Косівщина Сумського району Сумської області. Його дитинство та молодість пройшла на території України. Закінчив школу у 1978 році. З 1978 року навчався у СПТУ №56, потім в СПТУ №1 та отримав професії тракториста та токаря. З 1978 року по 1980 року працював трактористом у Косівщинському овочевому совхозі. З 1980 року по 1982 рік був призваний Сумським об`єднаним міським військовим комісаріатом на військову службу. Служив в місті Євпаторія АР Крим. 25 березня 1977 року отримав паспорт зразка СРСР, який був виданий Сумським\~ РОВД Сумської області. Після служби в армії з 1983 року проживав та працював у місті Шостка Сумської області. З 1980 року по 1997 рік був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Встановлення даного факту заявнику необхідно для підтвердження факту постійного проживання на території України та отримання паспорта громадянина України. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Крім пояснень зазначених у заяві, додатково повідомив, що у Республіці Білорусь проживав із народження [INFO] до 1969 року. В Україні проживає з 1969 року і до теперішнього часу. Спочатку у с. Солідарне Сумського району Сумської області. Після строкової військової служби, яка була у 1980-1982 роках і проходила у м. Євпаторія, повернувся спочатку до міста Суми, а потім у 1982 році погодившись на пропозицію старшого брата [PERSON] переїхав до міста Шостка Сумської області, де проживав до 2017 року. Останні чотири роки проживає у селищі Вороніж Шосткинського району Сумської області. Був одружений у 1985 році дружина [PERSON] , від шлюбу мав доньку [PERSON] , яка померла. Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Сумській області Бабак Т.Г. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року включно. Додатково пояснила, що правильною датою народження заявника є [INFO] , правильною назвою району у графі місце народження є Плещенський район, а правильною датою видачі паспорта зразка СРСР є [INFO] . Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року за №2235-ІІІ (далі - Закон №2235-ІІІ) і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , в селі Лонва Плещенського району Мінської області Республіки Білорусь, його батьками є: батько - [PERSON] та матір - [PERSON] , що підтверджується Формою №1. (а.с.49) З військового квитка серія [NUMBER] виданого [PERSON] 13 листопада 1980 року, вбачається, що\~ [PERSON] був призваний на строкову військорву службу з 18 листопада 1980 року, 09 грудня 1982 року був звільнений у запас. (а.с.4-9) Із довідки про зняття з реєстрації місця проживання виданої Сектором реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб 06 листопада 2020 року за №2794, вбачається, що [PERSON] знято з реєстрації з 18.02.1997, за адресою: [ADDRESS] , з виїздом. (а.с.10) Як вбачається із довідки виданої Державним комітетом архітектури, будівництва та комунальної політики «Житлово-експлуатаційна Дільниця №1» 11 листопада 2020 року за №35, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у період з 09 вересня 1980 року по 18 лютого 1997 року (день виписки). (а.с.11) Із письмових пояснень Управління державної міграційної служби України в Сумській області, вбачається, що, на думку заінтересованої особи, доданих до справи документів недостатньо для підтвердження факту постійного проживання заявника на території України до 24.08.1991 в позасудовому порядку. (а.с.12, 13) Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що заявник [PERSON] є його молодшим рідним братом. У 1969 році він та [PERSON] разом з батьками переїхали з Республіці Білорусь до України, де і проживають до теперішнього часу. [PERSON] після строкової військової служби проживав та працював у місті Шостка. З 1982 року по 2006 рік працював на заводі «Свема» у місті Шостка. У [PERSON] були дружина [PERSON] , і дочка [PERSON] , які вже померли. Зараз він із братом [PERSON] проживають у селищі Вороніж Шосткинського району. Їх батьками були - батько [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №2235-ІІІ, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно із пунктом 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону №2235-ІІІ, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у ч. 20 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі ч. 23 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону №2235-ІІІ, і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про імміграцію» від 07 червня 2001 року за №2491-ІІІ, для отримання дозволу на імміграцію надається особам, які раніше перебували в громадянстві України; таким особам потрібно надати ДМС України документи, які підтверджують факт народження на території України самого заявника чи хоча б одного з його батьків, діда чи баби, рідні (повнорідні та неповнорідні) брата чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України до 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. У відповідності до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на набуття громадянства України. З огляду на викладене, оскільки дослідженими судом доказами у сукупності підтверджується, що [PERSON] постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року, встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить отримання ним паспорта громадянина України, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved