Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

17 листопада 2021 року Ізюмським міськрайонним судом ухвалено рішення по вказаній цивільній справі, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Онлайн Фінанс" про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса. 23 грудня 2021 року на адресу суду представником позивача [PERSON] - [PERSON] надано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 гривень. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про вище вказані судові витрати позивача. Сторони у справі до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи буди повідомлені належним чином. Відповідно положень п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За нормою ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення, при цьому приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Між адвокатом Мальцевою Г.Ю. та [PERSON] було укладено договір №549/1 від 23.03.2021 року про надання правової допомоги, у наслідок чого адвокатом надано квитанцію до прибуткового касового ордера №549/1 від 29.09.2021 року на загальну суму 2000 гривень.(а.с.17-18). Відповідно дост.903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27.06.2018 р. у справі №826/1216/16 зробила наступний висновок: склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження); зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені; відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, судом встановлено факт укладеного договору №549/1 від 23.03.2021 року про надання правової допомоги між [PERSON] та адвокатом Мальцевою Г.Ю., та відповідно остання отримала кошти за надання послуг у розмірі 2000 гривень. З урахуванням зазначеного слід ухвалити додаткове рішення про вирішення питання про судові витрати.

Outcome: approved