Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ Тернопільська\~міська рада про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за [ADDRESS] та зняття останнього з реєстраційного обліку за вказаною адресою. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування вимог позивач вказала, що вона є власником квартири за [ADDRESS] . У квартирі, крім неї, також зареєстрований її син [PERSON] . Дозвіл на проживання вона надавала синові до моменту, коли купила останньому окрему квартиру по [ADDRESS] . Вказана квартири знаходиться у власності відповідача, а тому є його житлом. Реєстрація відповідача у спірній квартирі створює перешкоди у вільному володінні та користуванні належною їй власністю, зокрема вона не може вільно відчужити останню та переїхати в інше місце. Відповідач не приймає будь-якої участі в утриманні майна, не сплачує комунальних послуг за утримання будинку, прибудинкової території. Внаслідок реєстрації [PERSON] у спірній квартирі вона не може скористатися правом на призначення субсидії. Посилаючись на наведене, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою та зняти останнього з реєстраційного обліку. \~ Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Присутній в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явився. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №283277862 від 05 листопада 2021 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №270789552 від 17 серпня 2021 року вбачається, що [PERSON] належить Ѕ частини квартири за [ADDRESS] . Як слідує з довідки за №180 від 25 серпня 2021 року, виданої ПП «Загребелля», [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , однак із січня 2020 року за вказаною адресою не проживає. З відповіді Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради за №1511/28-03 від 26 серпня 2021 року вбачається, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~вимог ч.\~1\~ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено,\~що позивач\~є одноосібним власником спірної квартири, де зареєстрований її син [PERSON] . Відповідач добровільно не проживає у спірній квартирі, не цікавиться нею, не приймає участі в її утриманні, не сплачує комунальних платежів та із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. Реєстрація відповідача у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у вільному володінні та користуванні своєю власністю. Відповідач у судове засідання не з`явився та не надав суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов в частині вимог про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування спірною квартирою слід задовольнити та визнати [PERSON] ,\~ [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою за [ADDRESS] . Щодо вимог позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку слід зазначити наступне. Відповідно до вимог пункту 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02 березня 2016 року за №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно абз. 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, беручи до уваги, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання, суд не вбачається підстав для задоволення позову в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 908 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial