Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 8 вересня 1990 року у Відділі ЗАГСу Самбірського міськвиконкому Львівської області, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим. Спільне життя із ним не склалося через розбіжність у характерах та непорозуміння; відповідач постійно ревнував її, переслідував, принижував та ображав, що породжувало сварки та скандали; крім того відповідач сам вчиняв подружню зраду і на даний час має відносини з іншою жінкою; від шлюбу в сторін народилося двоє дітей, котрі на даний час є повнолітніми; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин більше півроку, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити, додатково пояснила, що відповідач сам вчиняє подружню зраду, а її звинувачує в цьому, приводить до будинку різних жінок, а з нею постійно влаштовує скандали, що закінчується бійкою, обзиває її нецензурними словами та наносить побої; вважає, що надавати термін для примирення немає потреби, оскільки це нічого не змінить, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов заперечив, запевнив суд, що налагодить відносини із дружиною, вважає що збереження сім`ї можливе. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 8 вересня 1990 року Відділом ЗАГСу Самбірського міськвиконкому Львівської області; від цього шлюбу в них народилося двоє дітей, котрі на даний час є повнолітніми; спільне життя між сторонами не склалося через постійні конфлікти та насильницьку поведінку відповідача, його ревнощі та подружню зраду, що в свою чергу призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, що між подружжям не підтримуються більше півроку. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що вона із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя; відповідач заперечував проти розірвання шлюбу та просив суд примирення; однак судом, ураховуючи позицію позивача та обставини, які склалися за життя подружжя, приходить до висновку про зайве повторно вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення, оскільки відповідач самостійно не вживав жодних реальних кроків для дійсного збереження сім`ї. Суд уважає, що сім`я розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються більше півроку. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved