Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Заявник звернувся до Подільського районного суду м. Києва з заявою, про встановлення факту правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що при оформленні заповіту рідного дядьки [PERSON] [PERSON] , сталася технічна помилка, а саме в заповіті не вірно вказано ім`я спадкоємиці. При зверненні з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Погорілою Л.С., заявнику було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки в заповіті допущена помилка в імені одного із спадкоємців, тому заявник вимушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В судове засідання заявник не з`явилася до початку розгляду заяви надала заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] та [PERSON] , одружилися 26.07.1951 року народження , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] та [PERSON] , одружилися 08.05.1938 року народження , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] після смерті залишив заповіт, який 05.02.2009 року було посвідчено приватним нотаріусом Четвертої київської державної нотаріальної контори Бірюк Ольгою Анатоліївною. та зареєстрований за №1-223. Згіно копії свідоцтва про народження та копії паспорту [PERSON] народилася [INFO] . [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] , через представника звернулася з заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її рідного дядька, проте 18.11.2015 року нотаріусом Погорілою Л.С. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Експертним висновком від 22 липня 2015 року Українське бюро лінгвістичних експертиз роз`яснено, що жіноче ім`я [PERSON] є ідентичним імені [PERSON], що дає підстави розглядати ці імена як тотожні і взаємозамінювані. Крім того, вказано, що розбіжності в записах виникли внаслідок документальної фіксації варіантів особового імені: офіційного [PERSON] та розмовно-гіпокористичного [PERSON]. З наведених доказів встановлено, що померлий [PERSON] є рідним дядьком [PERSON] по матереній лінії. Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про, судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих, документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або, ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Через те, що [PERSON] помер [INFO] , то виправити помилку шляхом складання нового заповіту не є можливим. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що при оформленні заповіту складеного приватним нотаріусом Четвертої київської державної нотаріальної контори Бірюк О.А. допущено помилку в імені спадкоємиці [PERSON] , а відтак заява про встановлення факту є законною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved