Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] та [PERSON] до територіальної громади с.Таганча в особі виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області про визначення часток у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову посилається на те, що позивачі є спадкоємцями спадкового майна, а саме: [PERSON] після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , а [PERSON] після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкодавці [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами та власниками на праві сумісної власності, земельної ділянки площею 2,3501 га, що розташована та території Таганчанської сільської ради Канівського району Черкаської області. Позивачі звернулися до нотаріусів з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві власності на вище вказану земельну ділянку, але отримали відмову, оскільки земельна ділянка належить [PERSON] та [PERSON] на праві сумісної власності, тобто без визначення часток. Просить суд визначити, що розмір частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею - 2,3501га, кадастровий номер: 7122088200:01:001:0717, розташованої за адресою: Черкаська область, Канівський район, Таганчанська сільська рада, Державний акт на право приватної власності на землю, серії III-ЧР № 015632 від 23.12.2002, на праві спільної сумісної власності, як співвласників земельної ділянки, на день їх смерті становила по 1/2 ідеальних частки земельної ділянки. У судове засідання представник позивачів не з`явилися, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити (а.с.94). Представник відповідача - територіальної громади с.Таганча в особі виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області у судове засідання не з`явився, до суду подано заяву відповідно до якої представник не заперечував щодо задоволення позову, розглядати справу просив за його відсутності (а.с.140,141). Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.04.2020 [PERSON] померла [INFO] в с.Таганча Канівського району Черкаської області (а.с.12). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.10.1982, [PERSON] та [PERSON] 15.10.1982 уклали шлюб, актовий запис №2557. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.60). 02.10.2020 [PERSON] звернувся до Канівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.50). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.07.2018 [PERSON] померла [INFO] в м. Каневі Черкаської області (а.с.100 на звороті). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.05.1977 вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . 20.12.2018 [PERSON] звернувся в П`ятнадцяту київську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.100). Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до постанови завідувача Канівської державної нотаріальної контори від 14.05.2021 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельну ділянку площею 2,3501га, розташованої за адресою: Черкаська область, Канівський район, Таганчанська сільська рада, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з зв`язку з тим, що дана земельна ділянка належить [PERSON] та [PERSON] на праві сумісної власності без зазначення часток (а.с.13,14). Відповідно до постанови державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 24.09.2021 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну частину земельної ділянки площею 2,3501га, кадастровий номер: 7122088200:01:001:0717, розташованої за адресою: Черкаська область, Канівський район, Таганчанська сільська рада, після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що у документі який був наданий спадкоємцем для видачі свідоцтва про право на спадщину не зазначена частка, яка спадкується (а.с.15,16). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.05.2021, право власності на земельну ділянку площею 2,3501 га, кадастровий номер: 7122088200:01:001:0717, розташовану на території Таганчанської сільської ради Канівського району Черкаської області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0006764292021 від 07.05.2021 (а.с.17-25). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР №015632 від 23.12.2002, спадкодавці [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки розміром 2,35 га, з цільовим призначенням: ведення товарного сільськогосподарського господарства та яка розташована на території Таганчанської сільської ради (а.с.127). Таким чином, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що спірна земельна ділянка розміром 2,35 га, кадастровий номер: 7122088200:01:001:0717, розташована за адресою: Черкаська область, Канівський район, Таганчанська сільська рада належала спадкодавцям, частки яких у спільній сумісній власності не визначено. З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2000, зареєстрованого в реєстрі за №1-2436, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями спадкового майна після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свідоцтва про право на спадщину видано на жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Таганча Канівського району Черкаської області (а.с.120). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2006, зареєстрованого в реєстрі за №1-5300, вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем 1/2 частини земельної ділянки площею 2,55 га, розташованої на території Таганчанської сільської ради Канівського району Черкаської області є [PERSON] (а.с.107). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2019, зареєстрованого в реєстрі за №3-387, вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем 1/2 частини земельної ділянки площею 2,55 га, розташованої на території Таганчанської сільської ради Канівського району Черкаської області є [PERSON] (а.с.116). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2021, зареєстрованого в реєстрі за №770, вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем 1/2 земельної ділянки площею 2,55 га, розташованої на території Таганчанської сільської ради Канівського району Черкаської області є [PERSON] (а.с.32). Згідно матеріалів спадкової справи №346-2020 вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадщину за законом прийняв [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.49-93). Згідно матеріалів спадкової справи №1464/2018 вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадщину за законом прийняв [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.97-133). Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту ст.357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Згідно з правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, визнання відповідачем позовних вимог, а також ту обставину, що жодних доказів щодо домовленостей про інший розмір часток суду не надано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Оцінюючи зібрані по справі докази, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позивачі без визначення розміру часток спадкодавців у спадковому майні позбавлені права на належне оформлення своїх спадкових прав, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved