Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що з відповідачем по даній справі перебувала у зареєстрованому шлюбі в період з 20.11.2008 до 13.09.2011. За час спільного проживання, [INFO] у них з відповідачем народилася дочка [PERSON] . Під час судового розгляду справи про розірвання шлюбу вирішено питання про визначення місця проживання їхньої дитини з мамою (позивачкою). З часу фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин і по сьогодні відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні неповнолітньої дитини. Позивачка працевлаштована. Однак, при стрімкому рості цін позивачці важко самостійно утримувати дочку. Згідно Закону України участь батька у фінансовому утриманні дитини є його обов`язком. Позивачці відомо, що матеріальне становище відповідача значно покращилося, [PERSON] працевлаштувався за межами України та отримує сталий, хороший заробіток. При цьому він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дочки. Позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини без погіршення матеріального стану. Впродовж останніх десяти років піклуванням про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини займається виключно позивачка. Жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує, він не бере будь-якої участі в житті [PERSON] , не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з не взагалі, що негативно впливає на психоемоційний стан доньки. Подарунків від тата дочка теж не отримує. За час відвідування дошкільного навчального закладу (садочок с. Глушків) та навчання в Глушківській НВК дочки [PERSON] , відповідач не цікавився навчанням та вихованням доньки, до навчального закладу не з`являвся жодного разу. В грудні 2019 року позивачка з дочкою переїхали в Польщу (м. Зомбки), де проживають й на даний час. Дитина навчається в школі № 3 ім. Малого Повстанця. Відповідачу відоме місце їхнього знаходження, письмовий дозвіл на виїзд дитини надав. Проте, відповідач не бажає будувати хороших стосунків з дитиною. Діагностика емоційних відносин проведена Центром психологічної допомоги дітям " [PERSON] " показала, що по відношенню до матері [PERSON] відчуває сильні позитивні та ніжні почуття, до біологічного батька у [PERSON] вкрай негативне ставлення. Позивачка вважає, що зазначені нею факти можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків. А це у свою чергу свідчить виключно про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року при відкритті провадженні у справі залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - орган опіки та піклування Городенківської міської ради Івано-Франківської області. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача-адвоката Бундзяк У.М. до суду поступила заява про розгляд справи без позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені по справі не з`явився повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Крім того, про розгляд справи відповідач повідомлявся через оголошення на сайті "Судова влада". Відповідачем не подано відзив на позову заяву . Також, клопотання про відкладення розгляду справи 11.01.2022 до суду не надходило. Від представника третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача, начальника служби у справах дітей міської ради А.Цюмпала до суду поступила заява про розгляд даної справи без їх участі. Висновок органу опіки та піклування підтримують в повному обсязі. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2011 року по справі № 2-58/11 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 20 листопада 2008 року у Глушківській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. Після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище « [PERSON] ». Дочку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати біля матері [PERSON] . Рішення набрало законної сили 28.09.2011. З копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 20.01.2017 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вбачається, що 1 вересня 2016 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 66, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено з [PERSON] на [PERSON] . Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає права і обов`язки батьків виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, здобуття освіти, готувати їх до самостійного життя. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15, п.16 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначений виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме: мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): не забрали дитину з пологового будинку або із іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Із характеристики виданої заступником директора Глушківської НВК І.Савчинської слідує, що [PERSON] зарахована до 1 класу в [INFO]. До цього відвідувала дошкільну групу при НВК зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна учениця. Дівчина швидко запам`ятовувала навчальний матеріал, володіла ним на достатньому рівні. Виявляла логічне і творче мислення. На уроках була активна. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного циклу. За характером доброзичлива, дружила з однолітками. Впродовж відвідування дошкільної групи і навчання в НВК мати постійно цікавилася навчанням дитини, відвідувала батьківські збори, активно співпрацювала з школою, до виховання дитини ставилася сумлінно. Батько дитини впродовж виховання в дошкільній групі і навчання у НВК не з`являвся, успіхами дитини не цікавився. Довідкою виданою 13.08.2021 лікарем стоматології Войтів Н.П. підтверджується, що [PERSON] приходить систематичне обстеження і лікування у стоматолога виключно у присутності матерію Батька на прийомі не було жодного разу. Актом обстеження житлово-побутових умов складеного старостою села Курилюк В.В. та членами громадської ради Плиткана М.Б. , Шукоста В.В. та Дирбавки Н.І. стверджується, що [PERSON] проживає, але не зареєстрована в [ADDRESS] в житловому будинку, який належить мамі позивачки [PERSON] . Будинок знаходить в доброму стані, умови проживання добрі. [PERSON] на даний час є матір`ю трьох неповнолітніх дітей, одружена, чоловік [PERSON] . Разом з чоловіком виховують трьох дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дочку [PERSON] від першого шлюбу. Батько [PERSON] не проживає з сім`єю з листопада 2010 року. А 13.09.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний Городенківським районним судом . Зі слів [PERSON] її колишній чоловік [PERSON] всі ці роки не брав ніякої участі у вихованні їхньої спільної дитини [PERSON] , не навідувався до дитини зовсім, не цікавиться її здоров`ям, навчанням, не допомагає фінансово. Характеристикою виданою Глушківським старостинським округом Городенківської міської ради від 09.08.2021 стверджується, що [PERSON] за час проживання в [ADDRESS] зарекомендувала себе з хорошої сторони. Веде активний спосіб життя, не зловживає спиртним. З сусідами сім`я проживання в дружніх стосунках. Конфліктів з мешканцями села в неї не було. На її утриманні перебуває донька [PERSON] . [PERSON] займається матеріальним забезпеченням та вихованням неповнолітньої [PERSON] . Із копії трудового договору складеного 30.09.2020 між загальнобудівельні і ремонтні послуги [PERSON] і [PERSON] вбачається, що чоловік позивачки [PERSON] працює арматурником в компанії Загальнобудівельні і ремонтні послуги [PERSON] ( Варшава ) з 01.10.2020 та отримує заробітну плату 2800 зл. бруто за місяць. З копії довідки № 102/2021 від 29.06.2021 та копії шкільного свідоцтва від 25.06.2021 виданих директором початкової школи № 3 ім. Малого Повстання в Зомбках вбачається, що [PERSON] , яка народилася [INFO] в шкільному році 2020/2021 є ученицею шостого класу початкової школи № 3 ім.Малого Повстання в Зомбках, переведена до сьомого класу. Із копії комплексної психологічної характеристики психоемоційного стану та сімейних відносин Центру психологічної допомоги дітям "Серденько" від 06.08.2021 [PERSON] вбачається, що в ході психодіагностичного обстеження діагностика сімейних відносин показала, що вході бесіди дівчина розповіла про те, що живе з мамою, сестрою, братом та відчимом. Свою сім`ю характеризує дуже позитивно. Свого біологічного батька не пам`ятає, бачила його тільки на фотографіях. Каже, що в дитинстві хотіла мати батька, але зараз це бажання зникло бо є вітчим, який до неї добре відноситься і якого вона називає "татом". Дівчина каже, що не відчуває потреби у зустрічі чи спілкуванні зі своїм біологічним батьком, їй байдуже, що з ним. Загалом ставлення до свого батька у [PERSON] вкрай негативне. Відносини між членами сім`ї теплі та довірливі. Дорослі цікавляться життям [PERSON] , підтримують і спрямовують її. Дівчина завжди може розраховувати на підтримку з боку батьків, які адекватно оцінюють її, демонструють прийняття її особистості. У [PERSON] проявляється спостережливість, точність, пунктуальність, легкий характер, ентузіазм, розвинене естетичне почуття і потреба бути визнаною оточуючими. Висновком органу опіки та піклування Городенківської міської ради стверджено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , який на засідання комісії з питань захисту прав дитини не зявився хоча повідомлений належним чином про дату , час та місце проведення засідання комісії, та вирішено доцільним позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради № 210 від 30.09.2021 затверджено даний висновок. Підстав не приймати до уваги згаданий висновок у суду немає, оскільки він ґрунтується на доказах, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки: він не спілкується з нею, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування дитини, без поважних причин не виявляє до неї інтересу та щонайменшої материнської турботи про доньку. Тому позов в частині позбавлення батьківськиї прав підлягає до задоволення. Що стосується позовновї вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищенаведеного, враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивача звернулася в суд з позовом 31.08.2021, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 150, 164-166, 171, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved