Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

11.09.2019 р. до Святошинського районного суду м.Києва [PERSON] подано позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Головне управління юстиції м.Києва,, про визнання права власності на 13/100 частин нежилої споруди в порядку спадкування за законом. В обгрунтування соєї заяви позивач зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке належало померлому: 13/100 частин нежитлового приміщення майстерні-складу по [ADDRESS] , 1/2частина автомобіля Фольксваген Пассат, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , земельна ділянка площею 0,0664 га розташована у Садовому товаристві «Роднік», Музичанська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області. Спадкоємцями за законом є позивач та відповідачі, 04 квітня 2019 року ними був укладений та нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини. Згідно з досягнутою між ними домовленістю за умовами цього договору у порядку спадкування у власність [PERSON] переходять 13/100 частин нежитлового приміщення майстерні-складу по [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 04 квітня 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в документі, що встановлює право власності померлого батька, яким є дублікат договору дарування від 21 листопада 2011 року, відсутня інформація про загальну площу приміщення, на 13/100часток якого має бути видане свідоцтво про право на спадщину. В зв"язку з чим позивач просить суд визнати за ним на праві власності 13/100 частин, що складає 40,25 кв.м, нежилого приміщення майстерні- складу (літ. «В») загальною площею 140,8 кв.м по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 11.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу у підготовче засідання. Ухвалою суду від 11.10.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з"явилися, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують та просять задовольнити його уповному обсязі(ас. 150). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, при цьому позовні вимоги позивача визнали в повному обсязі (ас.80,82, 84). Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, при цьому в матеріалах справи міститься поясненя, згідно яких останні просять слухати справу у їхню відсутність та просять винести рішення згідно чинного законодавста(ас.70-72). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (ас.8). Судом встановлено, що після смерті батька позивача відкрилась спадщина на майно, яке належало померлому: 13/100 частин нежитлового приміщення майстерні-складу по [ADDRESS] , 1/2частина автомобіля Фольксваген Пассат, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , земельна ділянка площею 0,0664 га розташована у Садовому товаристві «Роднік», Музичанська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області. Судом встановлено, що спадкоємцями за законом є позивач та відповідачі, 04 квітня 2019 року ними був укладений та нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини. Згідно з досягнутою між ними домовленістю за умовами цього договору у порядку спадкування у власність [PERSON] переходять 13/100 частин нежитлового приміщення майстерні-складу по [ADDRESS] (ас.12). Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. У відповідності із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Враховуючи, що [PERSON] - батько позивача за життя не розпорядився належним йому майном шляхом складання заповіту, спадкуванню здійснюється за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 04 квітня 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в документі, що встановлює право власності померлого батька, яким є дублікат договору дарування від 21 листопада 2011 року, відсутня інформація про загальну площу приміщення, на 13/100часток якого має бути видане свідоцтво про право на спадщину. При цьому суд враховує, що інші спадкоємці, отримали частку своєї спадщини, оскільки між ними 04 квітня 2019 року ними був укладений та нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті його батька є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця. При цьому, суд враховує, що відповідач визнав позов в повному обсязі . На підставі наведеного та ст. 1216-1218, 1222, 1223, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved