Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона 07 березня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області за актовим записом № 05. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у сім`ї часто відбувались сварки, сторони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини припинені на протязі тривалого періоду часу, спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини, на примирення позивач не згідна, тому просить суд шлюб розірвати та неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з позивачем. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 29 грудня 2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Позивач [PERSON] скерувала до суду заяву вх. № 254/22Вх від 19.01.2021р., у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, інші матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 березня 2006 року, виданого Бирлівською сільською радою Драбівського району Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] , 07 березня 2006 року зареєстрували шлюб у виконкомі Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 05, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] Відповідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 21 липня 2007р. виконкомом Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З?ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Згідно з положеннями ч.ч. 1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передавати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно положень п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. З матеріалів позовної заяви вбачається, що дитина проживає зі своєю матір`ю, в той же час відомостей про зареєстроване місце проживання дитини суду не надано, відповідач не надав заперечень проти проживання дитини з позивачем та з зустрічними позовними вимогами про визначення місця проживання дитини з ним не звертався. У зв`язку з цим, оскільки спір стосовно визначення місця проживання дитини відсутній, права жодної із сторін не порушені, позов в цій частині не обґрунтований, тому не підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 908,00 грн.

Outcome: partial