Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 23.11.2016 року уклала шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблений актовий запис № 362. Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей не має, однак відповідач в позасудовому порядку не бажає розірвати шлюб, через що позивач вимушена звернутися до суду. Ухвалою від 16.11.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, так як згідно з вимогами ч.6\~ст.19 ЦПК України\~даний спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України\~справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 4\~ст.19 ЦПК України\~спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. У зазначений\~відповідачу строк\~в ухвалі\~від 16.11.2021\~року про\~прийняття позовної\~заяви до\~розгляду та\~відкриття провадження\~у справі\~останній не\~надав суду\~відзив на\~позовну заяву\~без поважних\~причин, на адресу суду від відповідача повернулось поштове повідомлення про отримання судової повістки. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.11.2016 року позивач уклала шлюб із [PERSON] , зареєстрований Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 362 , що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.2016 р. (а.с. 3). Як зазначає\~позивач,\~від шлюбу\~неповнолітніх дітей\~не має,\~однак відповідач\~в позасудовому\~порядку не\~бажає розірвати\~шлюб,\~через що\~позивач вимушений\~звернутися до\~суду.Згоди про\~розірвання шлюбу\~між ними\~не досягнуто,\~а тому\~у відповідності\~до вимогст.\~110\~СК України,\~позивач звертається\~з відповідною\~заявою до\~суду,\~що є\~засобом захиступрав позивача.\~Одруження виявилося\~невдалим.\~Останнім часом\~постійно виникали\~сварки,\~внаслідок того,\~що кожний\~має різні\~погляди на\~сімейне життя\~та ведення\~спільного господарства.У зв`язку з цим подружжя припинило шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, через що вона наполягає на його розірванні. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Фернандес Мартінес проти Іспанії" (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: "Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку..,, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.". Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 1 ст. 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст.\~112\~СК\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. За змістом ч. 2 ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття "приватного та сімейного життя" ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа "Пек проти Сполученого Королівства" від 28.01.2003 року, заява № 44647/98). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. При поданні позову [PERSON] був сплачений судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням, який в силу приписів ст.141\~ЦПК\~України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного та ст. 24, 55,56, ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved