Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Постановою Верховного Суду від 30.03.2021 року у справі №310/4097/18 за адміністративним позовом [PERSON] до Міжрайонного управління у Бердянському районі та м. Бердянську Головного Управління Держгеокадастру Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, [PERSON] , про визнання противними та скасування наказу, припису та постанови, було скасовано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2019 року і постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019 року. Провадження у адміністративній справі №310/4097/18 закрито ( а.с.211-221 т.2). Ухвалою Верховного Суду від 15.04.2021 року справу №310/4097/18 (ЗП/808/153/18) за позовом [PERSON] до Міжрайонного управління у Бердянському районі та м. Бердянську Головного Управління Держгеокадастру Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, [PERSON] , про визнання противними та скасування наказу, припису та постанови, передано до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області (а.с.231-233 т.2). Справа надійшла до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області 26.04.2021 року (а.с.1 т.3). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 29.04.2021 року вказана справа передана в провадження судді Прінь І.П. (а.с.3) Ухвалою суду від 05.05.2021 року позовну заявку [PERSON] , яка була подана в порядку адміністративного судочинства, залишено без руху. Позивачу надано строк про необхідність усунення вказаних в ухвалі суду недоліків позовної заяви ( а.с.8-10). 01.06.2021 року [PERSON] подано позовну заяву до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, [PERSON] , про визнання незаконною і скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання закрити поземельну книгу (а.с.17-20 т.3). Ухвалою суду від 02.06.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 20.07.2021\~року [PERSON] \~подала \~уточнену позовну\~заяву,\~у якій\~залучила в\~якості співвідповідача\~державного кадастрового\~реєстратора міськрайонного\~управління у\~Бердянському районі\~та м.\~Бердянську Головного\~управління Держгеокадастру\~у Запорізькій\~області Жука\~В.В. ( а.с.64-67-т.3). Саме цю позовну заяву позивачка підтримувала у судовому засіданні. Ухвалою суду від 17.08.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Протокольною ухвалою суду від 27.09.2021 року до участі у справі в якості відповідача, за клопотанням позивача, було залучено [PERSON] (а.с.103-104). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила наступне: [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , згідно із рішенням Бердянського міськрайонного суду від 19.08.2003. Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради Осипенківської міської ради від 11.09.1953р. № 526 під домоволодінням [ADDRESS] надано земельну ділянку, площею 924,8 кв.м. і в тимчасове користування 32,8 кв.м. Відповідно до рішення виконкому Бердянської міської ради від 15.02.1963р. № 39 у власників домоволодіння було вилучено земельну ділянку площею 353 кв.м. для будівництва дитячого садка, і за власниками домоволодіння збереглося право користування земельною ділянкою, площею 571,8 кв.м. Власником суміжного домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до\~п.\~2\~рішення виконавчого\~комітету Бердянської\~міської ради\~від 22.05.1998р.\~№ 273\~було затверджено\~розділ земельної\~ділянки площею\~0,0933\~га за\~адресою:\~ [ADDRESS] на дві окремі ділянки і закріплення за домоволодінням по [ADDRESS] земельну ділянку площею 0, 0465 га і за домоволодінням [ADDRESS] земельну ділянку площею 0, 0468 га. Рішенням Бердянської міськрайонного суду від 19.01.2009р. по справі № 2-779 було визнано недійсним п. 2 рішення виконкому Бердянської міської ради від 22.05.1998р. № 273 про затвердження розділу земельної ділянки площею 0,0933 га за адресою: [ADDRESS] та визнано нечинним акт про встановлення меж землекористування від 28.04.1998р., виданий на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради від 22.05.1998р. № 273. Після цього, рішенням Бердянського міськрайонного суду від 26.10.2009р. по справі № 2-5818/09 було визнано недійсним п. 11 рішення Бердянської міської ради від 25.02.2009р. № 10 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,463 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 221907 від 01.04.2009р., виданий на ім`я [PERSON] . Цей державний акт серії ЯЗ № 221907 від 01.04.2009р. на земельну ділянку площею 0,0463 га під домоволодінням [ADDRESS] , який було визнано судом недійсним, містив кадастровий номер земельної ділянки 2310400000:09:015:0214, який у 2015 році було повторно присвоєно даній земельній ділянці при її державній реєстрації, що є порушенням вимог закону. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 26.11.2010р. по справі № 2-131/10 задоволено позовну заяву [PERSON] та зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні домоволодіння [ADDRESS] шляхом знесення паркану із металевої сітки між домоволодінням [ADDRESS] та [ADDRESS] , знести замощення шириною 1 м. біля житлового будинку «Б» по [ADDRESS] . Позивач, з метою приватизації земельної ділянки під житловим будинком [ADDRESS] тричі зверталася до Бердянської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку та виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 571,8 кв.м., проте їй було відмовлено. У 2015 році позивачу [PERSON] стало відомо, що гр. [PERSON] було здійснено повторну державну реєстрацію тієї ж самої земельної ділянки, площею 0,463 га, кадастровий номер 2310400000:09:015:0214. Так, 29.05.2015 земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована Управлінням Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області в Державному земельному кадастрі, площею 0,0463 га з кадастровим номером: 2310400000:09:015:0214, за заявою власника домоволодіння по [ADDRESS] та на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виконаної ПП «Азовгеопроект» в 2015 році, При цьому, межі земельної ділянки з кадастровим номером 2310400000:09:015:0214 частково наклалися на земельну ділянку, розташовану під житловим будинком позивача (ця обставина підтверджується наявним в матеріалах справи звітом по технічній експертизі від 2006р., т.1 а.с. 54). Також вказує на те, що роботи зі встановлення меж спірної земельної ділянки проводилися за відсутності позивача [PERSON] , яка є користувачем суміжної земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявною в матеріалах справи Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виконаної ПП «Азовгеопроект» у 2015 році для [PERSON] . В акті визначення та погодження земельної ділянки (т.2, а.с. 53) в графі «Опис меж» відсутній підпис власника земельної ділянки [ADDRESS] . Також, підпис [PERSON] відсутній в акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання (т. 2, а.с. 54), в графі «Суміжні землевласники (користувачі)». Позивач посилаючись на норми Закону України «Про державний земельний кадастр» і вказуючи на те, що державна реєстрація земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] є незаконною, оскільки даній земельній ділянці під час її державної реєстрації у 2015р. було повторно присвоєно вже скасований у 2009р. кадастровий номер, межі даної земельної ділянки накладаються на земельну ділянку, що знаходиться під її домоволодінням, просила суд: 1. Визнати незаконною державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0463 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 2310400000:09:015:0214 та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (код ЄДРПОУ 39820689), державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Бердянському районі та м. Бердянську Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Жука Володимира Володимировича скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0463 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 2310400000:09:015:0214; 2. \~ \~ \~ \~Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (код ЄДРПОУ 39820689), державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Бердянському районі та м. Бердянську Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Жука Володимира Володимировича закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0463 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 2310400000:09:015:0214. 13.07.2021 року до суду надійшов відзив відповідача Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ( далі Відповідач -1) (а.с.43-48 т.3), у якому зазначив, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована в Державному земельному кадастрі за заявою власника домоволодіння, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Кадастровий реєстратор, отримавши заяву власника будинку по [ADDRESS] , та проаналізувавши технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на предмет її відповідності земельному законодавству, не мав підстав для відмови у присвоєнні кадастрового номера вказаній земельній ділянці. Повідомлення про зареєстровані (припинені) речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в тому числі і за рішенням суду надходить з органів державного реєстру прав, і після чого відомості вносяться до Поземельної книги. Відповідач просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Розглянути дану справу за відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Відповідач [PERSON] \~(\~далі \~Відповідач -\~2),\~яка спочатку\~була залучена\~до участі\~у справі\~як третя\~особа,\~ 17.08.2021\~року подала\~пояснення щодо\~позову (\~а.с.82-\~т.3),\~у яких\~зазначила,\~що ст. 55 Закону України «Про землеустрій» визначено, що «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача». Оскільки на земельній ділянці знаходиться об`єкт права власності [PERSON] , то саме вона і є належним землекористувачем, тому зобов`язана була належним чином оформляти свої права на земельну ділянку. Вважає, що позивачем заявлено безпідставний позов, оскільки спір виник не з приводу реєстрації земельної ділянки, а з приводу її меж і площі. Крім того, відповідач [PERSON] 17.01.2022 року подала відзив на позов, у якому зазначила, що процедура реєстрації спірної земельної ділянки станом на дату її реєстрації не була порушена. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі була замовлена в ліцензій землевпорядній організації. За наслідками її виготовлення, у відповідності до вимог ЗУ «Про Державний земельний кадастр» була проведена державна реєстрація земельної ділянки, земельній ділянці присвоєний кадастровий номер. Просила відмовити у задоволенні позову. Інші учасники провадження - державний кадастровий реєстратор Жук В.В. ( далі Відповідач - 3), представник третьої особи Державної служби України з питань Геодезії, картографії та кадастру, заяв по суті позову не подавали, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних і земельних відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Спір, за вирішенням якого позивач звернулася до суду, стосується захисту її прав, як користувача земельної ділянки та правомірності державної реєстрації суміжної земельної ділянки відповідачем [PERSON] , тобто даний спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~377\~ЦК України\~(\~в редакції\~на час\~виникнення спірних\~правовідносин)\~встановлено,\~що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Судом встановлено, що рішенням Бердянського міського суду Запорізької області від 19.08.2003 у справі №2-10078/03 р. (а.с.5-6 т.1), яке набрало законної сили 20.10.2003, встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді 1/3 частини жилого будинку [ADDRESS] після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано дійсними правочини купівлі-продажу 2/3 частин домоволодіння [ADDRESS] , укладені 10.08.1982 між [PERSON] з одного боку та [PERSON] , [PERSON] з іншого боку. Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Прво власності [PERSON] на будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.01.2009 по справі №2-779/2009 р. ( а.с.7-9 т.1) встановлено, що рішенням виконавчого комітету Осипенківської міської ради від 11.09.1953 № 526 під домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (згідно рішень Бердянського виконкому від 30.05.1968 №222 та від 02.12.1982 №483 будинку 42 присвоєно номер 44, а вулицю Повстання перейменовано на Лієпайську) надано земельну ділянку площею 924, 8 кв. м., залишено в тимчасове користування 32, 8 кв. м. На підставі рішення Бердянського міськвиконкому від 15.02.1963 № 39 для міських потреб з території домоволодіння [ADDRESS] вилучено земельну ділянку площею 353 кв. м. для будівництва дитячого садка, і за власниками домоволодіння збережено право користування земельною ділянкою площею 571, 8 кв. м. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є суміжними землекористувачами по [ADDRESS] , при цьому [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS] , [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS] , а [PERSON] [ADDRESS] . Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.01.2009 у справі №2-779/2009 р. ( а.с.7-9 т.1), яке набрало законної сили 19.03.2009, були задоволені позовні вимоги [PERSON] . Визнано недійсним пункт 2 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 22.05.1998 № 273 про розділ земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] , на дві окремі і закріплення за домоволодінням по [ADDRESS] земельної ділянки площею 0, 0465 га і за домоволодінням [ADDRESS] земельної ділянки площею 0, 0468 га. Визнано нечинним акт про встановлення меж землекористування від 28.04.1998, виданий на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради від 22.05.1998 № 273, п. 2. Рішенням Бердянської міської ради від 25.02.2009 №10 «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам», а саме пунктом 1.11 було вирішено затвердити технічну документацію та передати безоплатно громадянам України у власність земельні ділянки, які перебувають у користуванні, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації: [PERSON] земельну ділянку площею 0,0463 га, розташовану по [ADDRESS] . (а.с.14 т.2). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.10.2009 по справі №2-5818/09 (а.с.10-12 т.1), яке набрало законної сили 12.01.2010, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано недійсним п. 11 рішення Бердянської міської ради від 25.02.2009 №10 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0463 га, розташованої по [ADDRESS] . Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 01.04.2009 серії ЯЗ №221907, виданий на ім`я [PERSON] . Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 26.11.2010р. по справі № 2-131/10 ( а.с.13-16 т.1), яке набрало законної сили 10.03.2011 року, задоволено позовну заяву [PERSON] та зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] в користуванні домоволодіння [ADDRESS] шляхом знесення паркану із металевої сітки між домоволодінням [ADDRESS] та [ADDRESS] , знести замощення шириною 1 м. біля житлового будинку «Б» по [ADDRESS] . Даним рішенням суду було встановлено, що спірна межа між домоволодіннями [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] була належним чином визначена актом відбивки меж земельної ділянки [ADDRESS] ) від 18.08.1951р. З акту вбачається, що межа між домоволодінням [ADDRESS] і [ADDRESS] була прямою і пролягала по будівлям домоволодіння [ADDRESS] . Згідно із звітом по технічній експертизі від 20.11.2006р. вбачається, що межа між домоволодіннями [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] змістилася у бік домоволодіння [ADDRESS] . 29.05.2015 року державним кадастровим реєстратором Міськрайонного управління у Бердянському районі та м. Бердянську Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Жуком В.В. було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0463га за адресою: [ADDRESS] , з присвоєнням кадастрового номеру 2310400000:09:015:0214, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.01.2019р. (т. 1, а.с. 221) і довідки відповідача від 02.06.2021р. (а.с.68 т.3). Державна реєстрація земельної ділянки була здійснена на підставі заяви власника домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON] і поданої нею технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виконаної ПП «Азовгеопроект» в 2015 році (а.с. 44-71 т.2). [PERSON] вказує на те, що державна реєстрація земельної ділянки була проведена державним реєстратором незаконно з порушенням вимог ЗУ «Про державний земельний кадастр». Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України ( у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин 29.05.2015р.) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за проектами землеустрою із впорядкування існуючих землеволодінь. Відповідно до вимог ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», у редакція, яка була чинною на час здійснення державної реєстрації земельної ділянки, було визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (ч.1 ст.24). Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.2 ст.24). Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності) (ч. 3 ст.24). Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа (ч.4 ст.24). При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер (ч.9 ст.24). Тобто, виходячи з вимог норм ст. 79-1 Земельного кодексу України і ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при\~її формуванні\~шляхом відкриття\~Поземельної книги на таку ділянку. При цьому, формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності, у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.01.2019р. (а.с.221 т.1) встановлено, що 29.05.2015 року державним кадастровим реєстратором було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0463га за адресою: [ADDRESS] , з присвоєнням земельній ділянці кадастрового номеру 2310400000:09:015:0214. Державна реєстрація була здійснена на підставі заяви [PERSON] і поданої нею технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 26.03.2015р., що суперечить вимогам вказаних вище норм Законів. Відповідач -1 вважає дії державного реєстратора правомірними, оскільки пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр» встановлено, що у разі якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Забороняється вимагати для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера інші документи, такий кадастровий номер є чинним з моменту його присвоєння. Проте у цьому пункті Прикінцевих та перехідних положень Закону мова йде про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, а не проведення державної реєстрації земельної ділянки. Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками у 2015 році було визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 N 376 (далі Інструкція №376), яка втратила чинність 14.09.2021 року. Так, у відповідності до пункту 2.1 розділу II Інструкції №376 встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (пункт 2.3 розділу ІІ Інструкції №376). Згідно пункту 2.8 розділу ІІ Інструкції №376 технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (додаток 1); копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності); матеріали польових топографо-геодезичних робіт; план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (додаток 2). Отже, акт визначення та погодження земельної ділянки в натурі, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання є складовими технічної документації із землеустрою, які підлягають погодженню із всіма суміжними землевласниками (користувачами), та на підставі яких вносилися відомості до Державного земельного кадастру. За правилами, встановленими п. 3.12 розділу ІІ Інструкції №376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. У Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка виконана ПП «Азовгеопроект», містяться Акт визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі і Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, які не містять підпису суміжного користувача земельної ділянки № [NUMBER] , тобто [PERSON] . Доказів того, що позивача, як суміжного землекористувача, повідомлено про проведення землевпорядних робіт на суміжній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , матеріали справи не містять. За таких обставин, оскільки технічна документація, виготовлена ПП «Азовгеопроект» у 2015 році, була складена із порушенням ст. 22 Закону України «Про державний земельний кадастр» та п. 2.8 Інструкції №386, Управлінням Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області (правонаступником якого є відповідач) проведено державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] на підставі документів, які не відповідають вимогам законодавства, що свідчить про протиправність дій органу Держгеокадастру щодо державної реєстрації від 29.05.2015 земельної ділянки площею 0,0463 га з кадастровим номером 2310400000:09:015:0214, та необхідність її скасування. Як зазначалося вище, рішенням суду від 19.01.2009 у справі №2-779/2009 р., яке набрало законної сили 19.03.2009, було визнано недійсним пункт 2 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 22.05.1998 № 273 про розділ земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] , на дві окремі і закріплення за домоволодінням по [ADDRESS] земельної ділянки площею 0, 0465 га і за домоволодінням [ADDRESS] земельної ділянки площею 0, 0468 га.; визнано нечинним акт про встановлення меж землекористування від 28.04.1998, виданий на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради від 22.05.1998 № 273, п. 2. Наявність цього рішення [PERSON] приховала як від ПП «Азовгеопроект», який розробляв технічну документацію у 2015 році, так і від державного кадастрового реєстратора, який здійснював державну реєстрацію земельної ділянки 29.05.2015 року. Таким чином, судом встановлено, що державним кадастровим реєстратором була здійснена реєстрація земельної ділянки, яка фактично не була сформована у встановленому Законом порядку. У відзиві [PERSON] вказує на те, що державна реєстрація спірної земельної ділянки і присвоєння ділянці кадастрового номеру ніяким чином не порушує права та інтереси позивача, оскільки не встановлено факту накладення земельних ділянок і посилається на рішення апеляційного суду Запорізької області від 06.06.2013 року, за яким [PERSON] було зобов`язано знести паркан довжиною 16,9 м. між домоволодіннями [ADDRESS] , у знесенні самочинно збудованих будівель було відмовлено. Зокрема, вказує на те, що у рішенні суд послався на акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яка була проведена 27.04.2012 року Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області, в якому встановлено, що самовільного зайняття [PERSON] і [PERSON] земельної ділянки домоволодіння по [ADDRESS] ( [PERSON] ) не встановлено. Відповідно до ч. 7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. З цих підстав суд зауважує на тому, що у рішенні від 06.06.2013 року суд послався на акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яка була проведена 27.04.2012 року, у якому Державна інспекція сільського господарства під час проведення перевірки приймало за вихідні дані документи, які були за рішеннями судів визнанні недійсними, а саме: -рішення виконкому Бердянської міської ради №273 від 25.05.1998 року, пунктом 2 якого було затверджено розділ земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] , на дві окремі і закріплення за домоволодінням по [ADDRESS] земельної ділянки площею 0, 0465 га і за домоволодінням [ADDRESS] земельної ділянки площею 0, 0468 га. Однак, як вже було встановлено, за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.01.2009 по справі №2-779/2009 р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19.03.2009 року, пункт 2 цього рішення було визнано недійсним та визнано нечинним акт про встановлення меж земельної ділянки від 28.04.1998 року; -рішення Бердянської міської ради №10 від 25.02.2009 року, п.1.11 якого [PERSON] була затверджена технічна документація та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0463 га за адресою: [ADDRESS] , після чого вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. Однак за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.10.2009 у справі №2-5818/09, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2010 року, було визнано недійсним п. 11 рішення Бердянської міської ради від 25.02.2009 №10: визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, який був отриманий [PERSON] на підставі цього рішення Бердянської міської ради. Відповідно до ч.10, ч.11 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом\~рішення про\~скасування державної\~реєстрації земельної\~ділянки допускається\~виключно з\~одночасним припиненням\~таким рішенням\~усіх речових\~прав,\~їх обтяжень,\~зареєстрованих щодо\~земельної ділянки\~(за\~наявності таких\~прав,\~обтяжень).\~Ухвалення судом\~рішення про\~визнання нечинним\~рішення органу\~виконавчої влади,\~органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав. Частинами 6,7,8 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI визначено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. Відповідно до ч. 4 статті 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Передбачений законодавством порядок скасування державної реєстрації земельних ділянок передбачає вчинення відповідних дій саме державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Доказів того, що [PERSON] зареєструвала речове право на спірну земельну ділянки матеріали справи не містять і відповідачем не надано. За таких підстав позовні вимоги позивача про визнати незаконною державну реєстрацію земельної ділянки та зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (код ЄДРПОУ 39820689), державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Бердянському районі та м. Бердянську Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Жука Володимира Володимировича скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0463 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 2310400000:09:015:0214 і закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрацію земельної ділянки, - підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved