Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Керівник Гайсинської окружної прокуратури звернувся на захист інтересів держави в особі Ладижинської міської ради, Комунального підприємства "Ладижинська міська лікарня" Ладижинської міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Згідно позовної заяви зазначено, що вказаний медичний заклад є бюджетною установою охорони здоров`я, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів бюджету, відсутність відшкодування коштів, витрачених даною лікарнею, є порушенням прав територіальної громади міста Ладижина, що в свою чергу завдає суттєвої шкоди інтересам держави. Інтерес держави в даному позові виражається в інтересах частини народу України - членів відповідної територіальної громади. В позові зазначено, що вироком Ладижинського міського суду Вінницької області у справі № 135/374/21 від 21.05.2021, який набрав законної сили 23.06.2021, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Як встановлено під час розгляду справи 14.01.2021близько 18 год. 30 хв., знаходячись в будинку [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час з`ясування особистих відносин з [PERSON] , умисно, протиправно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаками рук в область голови та обличчя останнього. Внаслідок отриманих ударів, [PERSON] втратив орієнтування в просторі, та втратив рівновагу, а [PERSON] , продовжуючи свою злочинну мету, наніс ще один удар металевою сковорідкою в область голови [PERSON] та ще декілька ударів обома ногами по тулубу та голові останнього. Внаслідок вказаних протиправних дій [PERSON] спричинив [PERSON] відповідно до висновку судово-медичного експерта № 19 від 04.02.2021 тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер, лівобічного гемопневмотораксу, що призвели до загрозливих для життя явищ - гострої недостатності дихання і кровообігу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, та закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забійних ран голови, синців в ділянках обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я до 21 дня. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] упродовж 19 днів, а саме з 14.01.2021 по 01.02.2021, знаходився на стаціонарному лікуванні в загально-хірургічному відділенні, що підтверджується відповідною довідкою за № 1146 від 09.09.2021. За період лікування загальна вартість ліжко-днів, протягом яких перебував потерпілий на лікуванні в загально-хірургічному відділенні КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради, згідно вищезазначеної довідки становила 15250,35 грн. Таким чином, з вини [PERSON] заклад охорони здоров?я, який фінансується з бюджету, поніс витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 15250,35 грн., які на момент пред?явлення позову не відшкодовано. З 23.06.2021, тобто моменту набрання законної сили вироком Ладижинського міського суду Вінницької області, відповідач самостійно не відшкодував шкоду, заподіяну КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради, яка фінансується з бюджету, тому виникла необхідність звернення до суду з відповідною позовною заявою з боку окружної прокуратури. Службові особи КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради, з метою раціонального використання бюджетних коштів своєчасно не звернулись до суду із позовом про стягнення з особи, яка вчинила злочин, витрат на лікування потерпілого від злочину, а тому звернення прокурором до суду про стягнення коштів є обґрунтованим. Ладижинською міською радою не вживалися жодні заходи по стягненню витрат з [PERSON] на стаціонарне лікування потерпілого. Відтак, прокурор просив стягнути з відповідача 15250,35 грн., витрачених на лікування потерпілого. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Внаслідок вчинення злочину потерпілий [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження та 19 днів, а саме з 14.01.2021 по 01.02.2021, знаходився на стаціонарному лікуванні в загально-хірургічному відділенні, що підтверджується відповідною довідкою за № 1146 від 09.09.2021. За період лікування загальна вартість ліжко-днів, протягом яких перебував потерпілий на лікуванні в загально-хірургічному відділенні КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради становила 15250,35 грн. Ці факти стверджуються сукупністю досліджених судом доказів. З копії вироку Ладижинського міського суду від 21.05.2021 по справі № 135/374/21, який набрав законної сили 23.06.2021, вбачається, що [PERSON] визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Згідно вироку судом було встановлено, що 14.01.2021близько 18 год. 30 хв., знаходячись в буд. [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час з`ясування особистих відносин з [PERSON] , умисно, протиправно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаками рук в область голови та обличчя останнього. Внаслідок отриманих ударів, [PERSON] втратив орієнтування в просторі, та втратив рівновагу, а [PERSON] , продовжуючи свою злочинну мету, наніс ще один удар металевою сковорідкою в область голови [PERSON] та ще декілька ударів обома ногами по тулубу та голові останнього. Внаслідок вказаних протиправних дій [PERSON] спричинив [PERSON] відповідно до висновку судово-медичного експерта № 19 від 04.02.2021 тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер, лівобічного гемопневмотораксу, що призвели до загрозливих для життя явищ - гострої недостатності дихання і кровообігу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, та закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забійних ран голови, синців в ділянках обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я до 21 дня. Зі Статуту КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради вбачається, що підприємство створено за рішенням Ладижинської міської ради 15 сесії 7 скликання від 16.11.2017, є окремою юридичною особою публічного права. Засновник - Ладижинська територіальна громада в особі Ладижинської міської ради. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно зі змістом ч.6 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. З довідки №1146 від 09.09.2021 та Калькуляції вартості послуги з медичного обслуговування виданої директором КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Клименком В.М. вбачається, що [PERSON] , знаходився на стаціонарному лікуванні в КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради з 14.01.2021 по 01.02.2021, вартість лікування становить 15250,35 грн.. Таким чином, КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради було витрачено кошти на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 15250,35 грн.. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від вчинення кримінального правопорушення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved