Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в якому вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 06.10.2011 р. на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO] , було стягнуто аліменти в розмірі 256 грн. щомісячно. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 02.11.2018 р. на розмір аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] , було збільшено до 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки станом на 06.07.2021 р. заборгованість відповідача по сплаті аліментів становила 21100,69 грн., просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 21100,69 грн. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 13.08.2021 відкрито провадження у справі в порядку в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, відповідно до заяви представника позивача - адвоката Охлопкова О.І., просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] [INFO] . Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 02.11.2018 р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO], збільшено розмір стягуємих аліментів до 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини (а.с.6-7). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06.07.2021 р., складеною державним виконавцем Скадовського РВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса), заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на червень 2021 р. становила 21100,69 грн. (а.с.9-11). Згідно розрахунку неустойки (пені) за несплачені аліменти, пеня за несплату аліментів [PERSON] за період з 01.11.2018 по 30.06.2021 становила 31297,91 грн. (а.с.12). Згідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів; відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, загальна сума неустойки (пені), яка підлягає стягненню із відповідача за період з 01.11.2018 по 30.06.2021 становила 31297,91 грн. то на підставі ч. 1 ст. 196 СК України вона повинна бути обмежена 100% розміру заборгованості яка існувала на час подачі позову. З урахуванням вищевикладеного суд вважає суму у розмірі 21100,69 грн. такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 196 СК України, ст.ст. 12,13, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved