Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування якого зазначив, що вони є батьками [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 26.10.2020 року з позивача на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Він одружився вдруге. Від нового шлюбу в нього народився син [PERSON] , [INFO] . Вказав, що сплата аліментів в колишньому розмірі ставить його у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного просить зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю за участю його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Представник позивача - адвокат Васильєва Н.В., яка діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ДН №125480 від 02.07.2021 року, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі письмових доказів, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи до суду не з`явилась. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.12, ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, посилається на те, що на теперішній час в нього на утриманні окрім старшої доньки, на утримання якої стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки доходу, знаходиться менший син від іншого шлюбу, тому сплата аліментів в колишньому розмірі ставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.12.2008 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є позивач та [PERSON] , актовий запис №1021. Заочним рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 26.10.2020 року з позивача на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] одружився вдруге. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , батьками якого є позивач та [PERSON] , актовий запис №201, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.09.2018 року Кальміуським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Статтею 181 СК України визначено спосіб утримування як для того з батьків з ким проживають діти так і для того який проживе окремо. Системний аналіз зазначених двох статей Кодексу дає змогу стверджувати, що обов`язок про утримання сумісних дітей законодавцем розділено на дві рівних частини, відтак при встановленні, як розміру аліментів так і розміру можливого їх зменшення, суд повинен врахувати і матеріальні статки та фінансові можливості іншого із батьків, який не є платником аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вiдповiдно до ст.192 СК розмiр алiментiв, визначений судовим рiшенням або за домовленiстю мiж батьками, суд може змiнити за позовом платника або одержувача алiментiв у зв`язку зi змiною матерiального чи сiмейного стану, погiршення чи полiпшення здоров`я когось iз них. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи, що сімейний стан позивача змінився, він має на утриманні ще одну малолітню дитину, що є підставою для перегляду розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] , а тому на думку суду, попередній розмір стягуваних аліментів слід зменшити. З урахуванням вказаного, а також того, що батьки в рівних частках зобов`язані утримувати своїх дітей та забезпечувати щонайменше їм прожитковий мінімум для сталого розвитку та існування, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на стягнення у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved