Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

28.12.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітню дочку. Відповідач має працездатний вік, інших утриманців не має, офіційно працевлаштований, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Дочка повністю знаходиться на її утриманні. Чоловік матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. З метою захисту майнових прав своєї дитини змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явився також. В заяві просить справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Відповідач є батьком малолітньої - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7), яка згідно довідки, виданої відділом ведення реєстру територіальної громади центру надання адміністративних послуг Новоград-Волинської міської ради від 01.12.2021 року проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно вимог ст. 180 СК України [PERSON] як батько, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно роз`яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний, регулярний заробіток, відповідно до вимог ст. 183 СК України позивач визначає розмір аліментів у частці. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2022 року - 2100 грн., з 01.07.2022 року - 2201 грн., з 01.12.2022 року - 2272 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2022 року - 2618 грн., з 01.07.2022 року - 2744 грн., з 01.12.2022 року - 2833 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Одночасно при постановленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, позовні вимоги визнав повністю, а тому має можливість утримувати свою малолітню дитину. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитни, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 28.12.2021 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved