Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

29.11.2021 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області частково задоволено позов [PERSON] до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, треті особи:\~ Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, Білоцерківська міська лікарня ветеринарної медицини про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи те, що дана цивільна справа, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, тобто без проведення судових дебатів згідно з ч.8 ст.279 ЦПК України, представником позивача адвокатом Шаблій Ю.О. у судовому засіданні 29.11.2021 року була зроблена відповідна заява щодо понесення позивачем витрат на правничу допомогу, докази понесення яких будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Як убачається із відмітки поштового відділення на конверті та печатки на описі вкладення, 03.12.2021 року, тобто у встановлений законом процесуальний строк, представник позивача подала суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі (т.3 а.с.60-62, 76). Посилаючись на приписи ст.ст.133, 134, 137, 141 ЦПК України представник просить суд стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 24 690,60 грн. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 10.01.2022 року та 20.01.2022 року позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 04.01.2022 року через канцелярію суду представник позивача подала суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити (т.3 а.с.94). 10.01.2022 року в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник відповідача - Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Талан О.П. просив відкласти розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення для ознайомлення з відповідною заявою та підготовки письмових заперечень. 20.01.2022 року позивач та представник позивача у засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.3 а.с.102). 20.01.2022 року в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник відповідача - Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Талан О.П. пояснив суду, що із-за складності процедури підпису документів в установі письмових заперечень або клопотань ним суду не підготовлено. Втім, проти стягнення витрат на правову допомогу він заперечує, оскільки Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів не стороною у даній справі, а ухвали до залучення служби до участі у справі у якості відповідача у нього немає. З цих підстав просив відмовити у задоволенні заяви. Клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України не заявив. Розглядаючи дану заяву суд враховує наступні приписи законодавства України. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.ч.1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стосовно доводів представника відповідача - Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Талана О.П. про те, що дана установа не стороною у справі суд роз`яснив представнику у судовому засіданні і зазначає у даному судовому рішенні наступне. 09.09.2021 року у судовому засіданні судом було задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі у якості відповідача Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про що було постановлено ухвалу, яку занесено до відповідного протоколу судового засідання. При цьому, вказану особу було виключено із складу третіх осіб (т.3 зворот а.с. 1). Також на адресу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів судом було направлено лист №357/13937/19 від 09.09.2021 року, у якому суд повідомив про залучення цієї установи до участі у справі у якості відповідача та роз`яснив право подати відзив на позов і докази. До листа було додано копію позовної заяви з додатками на 45-ти аркушах та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.12.2019 року (т.3 а.с. 8). Вищевказаний лист було отримано уповноваженим представником Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів 21.09.2021 року, що підтверджується належним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.3 а.с. 13). Ураховуючи викладене, а також те, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів була третьою особою з моменту відкриття провадження у справі, суд нагадує, що у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (т.1 а.с 52-54). Втім, такі правила відповідачем дотримані не були. На наведених вище підстав суд відхиляє заявлені представником Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів доводи про те, що дана установа не є учасником справи та у її представника відсутня відповідна ухвала. Таким чином, на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, представником позивача було направлено суду заяву про ухвалення додаткового рішення (т.3 а.с.60-62). До заяви представник додала розрахунок витрат на правничу допомогу від 12.05.2020 року на підставі договору №117/АС від 15.10.2019 року; акт про надання правничої допомоги від 12.05.2020 року по договору №117/АС від 15.10.2019 року; рахунок фактуру №117-2/АС від 12.05.2020 року; меморіальний ордер №RBC476891 від 11.112.2020 року; розрахунок витрат на правничу допомогу від 28.12.2020 року на підставі договору №117/АС від 15.10.2019 року; акт про надання правничої допомоги від 28.12.2020 року по договору №117/АС від 15.10.2019 року; рахунок фактура №117-4/АС від 19.07.2021 року; копії квитанції №7200162 від 02.09.2021 року; розрахунок витрат на правничу допомогу від 30.11.2021 року на підставі договору №117/АС від 15.10.2019 року; акт про надання правничої допомоги від 30.11.2021 року по договору №117/АС від 15.10.2019 року; рахунок фактуру №117-5/АС від 30.11.2021 року; копію квитанції №7595352 від 03.12.2021 року (т.3 а.с.63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74). У матеріалах справи також наявні: квитанція про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 152,60 грн. (т.2 а.с.95);\~ квитанція про сплату судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 1 538,00 грн. (т.2 а.с.181); меморіальний ордер, що підтверджує витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді касаційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн. (т.2 а.с.168). Відповідно до умов п.1.1. Договору №117/АС від 15.10.2019 про надання правничої\~ допомоги в порядку та на умовах, визначених Договором, позивач, як клієнт доручив, а Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати йому правничу допомогу (т.1 а.с.236). Зважаючи на те, що за умовами Договору від 15.10.2019 про надання правничої допомоги, Додатку №1 до договору від 15.10.2019 року та додаткової угоди від 16.12.2019 року до договору про надання правової допомоги від 15.10.2019 року, розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору, а отже є визначеним, враховуючи також те, що представником позивача адвокатом Шаблій Ю.О. складені та підписані від імені та в інтересах позивача [PERSON] процесуальні документи та завірені копії документів, вона приймала участь у судових засіданнях, то витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу у розмірі 24 690,60 грн. у зв`язку з розглядом даної справи є розумними, реальними і підтвердженими матеріалами справи. Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Втім, представник відповідача не скористався своїм правом та наданою йому судом процесуальною можливістю (відкладення судового засідання з 10.01.2022 року на 20.01.2022 року) і не заявив клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги. Враховуючи вищевикладене та встановлений ст.12 ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу та стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24 690,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved