Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 243404, вчинений 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з неї, [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» коштів в сумі 14043 грн. На обгрунутвання позову зазначила, що 07.09.2020 через сервіс MyCredit вона отримана в якості позики кошти в сумі 5000 грн. Договір позики був укладений а електронному вигляді і кошти були перераховані їй безпосередньо на банківську картку. Після укладення договору вона через особистий кабінет позичальника вносила кошти на погашення заборгованості, суми були різні, дані в особистому кабінеті не збереглися. У серпні 2021 року вона виявила блокування своїх платіжних карток, про причину їй не було відомо та після звернення до банківської установи можливість користування банківськими картками була відновлена. Вказала, що у вересні 2021 року їй стало відомо про те, що Крюківським ВДВС у місті Кременчуці 06.09.2021 було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 2434040, виданого 27.06.2021 нотаріусом Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів в сумі 14043 грн. Вказала, що будь-яких договірних відносин з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» вона не мала, фінансова компанія, в якій вона отримувала кошти чи ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не повідомляли її про переуступку права вимоги, тому вважає, що на момент вчинення виконавчого напису у приватного нотаріуса Остапенка Є.М. не було законних підстав вчиняти напис. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, відсутнє підтвердження безспірної заборгованості боржника. З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якоїпозовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 243404 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі оговору факторингу № 2106 від 21.06.2021 відступлено право вимоги за кредитним договором № 9378653 від 07.09.2020, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (MyCredit) та [PERSON] . Згідно виконавчого напису стягнення проводиться за період з 20.06.2021 по 27.06.2021, загальна суму заборгованості складає 14043 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Панченко Н.П. було відкрито виконавче провадження № 66704751 В матеріалах справи відсутній договір факторингу про відступлення прав вимоги за кредитним договором між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами», також відсутні письмові повідомлення направлення [PERSON] інформації про відступлення прав вимоги. Клопотань про їх доручення чи витребування судом сторонами не заявлялося. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суд вважає, що характер правовідносин, що склались між позивачем [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно глави 14 Закону та глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені до переліку кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, при цьому для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суду не надано копії кредитного договору № 9378653 від 07.09.2020, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (MyCredit) та [PERSON] , проте з доводів позивача вбачається, що договір укладався у електронній формі, нотаріально не посвідчувався. У виконавчому написі від 27.06.2021, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., відсутні вказівки на нотаріальне посвідчення договору кредиту № 9378653 від 07.09.2020. Відповідачем не спростовано тверджень позивача щодо того, що кредитний договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (MyCredit) та [PERSON] нотаріально не посвідчувався. Отже на момент вчинення виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не посвідчений нотаріально, та виписки з рахунку боржника. Також суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. З наданих суду документів не вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем у розмірі заборгованості, як зазначено у виконавчому написі. ТОВ «Фінансова компанія управління активами», як відповідач у справі, не надав суду переліку документів, які подавалися ним для вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., та не довів, що ним надавалися документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Матеріали справи не містять жодного розрахунку заборгованості [PERSON] за період, що зазначений у виконавчому написі, чи інших доказів на підтвердження безспірності заборгованості. Крім цього, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не було надано доказів отримання [PERSON] письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 9378653 від 07.09.2020. З викладеного суд приходить до висновку, що виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved