Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

03 листопада 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,\~ в обґрунтування якого, послалася на таке: вона є власницею квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить їй на підставі договору дарування від 15.08.2002 року, який зареєстровано у Первомайському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 31-7630 та видано технічний паспорт на вищевказану квартиру. Відповідач [PERSON] \~є донькою\~позивачки та\~є зареєстрованою за зазначеною вище адресою, але тривалий час там не мешкає. Наразі позивачка не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача. Вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, через не проживання у ній понад 1 рік без поважних причин. \~ \~ \~ \~Позивач до судового засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судові витрати залишає за собою. Відповідач до судового засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, якихось заперечень суду не надала. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивач [PERSON] є власницею квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить їй на підставі договору дарування від 15.08.2002 року (а.с.6), який зареєстровано у Первомайському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 31-7630 та видано технічний паспорт на вищевказану квартиру (а.с.9-11). Відповідач [PERSON] зареєстрована за зазначеною вище адресою разом зі своєю матір`ю, що вбачається з довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб ВК Первомайської міської ради Харківської області (а.с.7), однак з 2013 року у спірній квартирі не мешкає, що підтверджується актом № 1489 від 09.09.2021 року (а.с.8). Все викладене вище прямо порушує права власниці квартири, обмежує її у праві розпорядження своїм майном, а також створює для неї додаткові витрати, оскільки усі комунальні послуги нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов`язана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. \~ \~ \~ \~На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання в квартирі позивачки більше року, визначила для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за особами зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивачка повністю підтвердила обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається з акту № 1489 від 09.09.2021 року, що у спірній квартирі відповідач тривалий час не мешкає, а саме з 2013 року. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved