Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді відповідної земельної частки (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0170545, а також земельної ділянки площею 7,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146989, виданого 23 грудня 2005 року на ім`я [PERSON] . 12 березня 2004 року [PERSON] у Троїцькій державній нотаріальній конторі Луганської області вчинила заповіт, яким після своєї смерті усе своє майно, а також права і обов`язки, заповіла у рівних долях [PERSON] та [PERSON] , який від прийняття спадщини відмовився на користь позивача, про що вчинив відповідну заяву, яку не подав у визначений законом строк до нотаріальної контори. При цьому, на даний час примірник заповіту, а також оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, було втрачено. Усі вищевказані обставини позбавляють позивача можливості оформити спадщину у нотаріуса. Позивач просить суд визнати за нею право на дану спадщину. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить суд розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді відповідної земельної частки (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0170545, а також земельної ділянки площею 7,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146989, виданого 23 грудня 2005 року на ім`я [PERSON] . 12 березня 2004 року [PERSON] у Троїцькій державній нотаріальній конторі Луганської області вчинила заповіт, яким після своєї смерті усе своє майно, а також права і обов`язки, заповіла у рівних долях [PERSON] та [PERSON] . Позивач у встановлені строки подала у визначеному законом порядку заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь позивача, про що вчинив відповідну заяву, яку не подав у визначений законом строк до нотаріальної контори. Позивач є такою, яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , так як на момент смерті останньої проживала разом із нею за однією адресою. На даний час оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно було втрачено, що позбавляє позивача можливості оформити спадщину у нотаріуса. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач є спадкоємицею померлої за заповітом, так як відповідач позовні вимоги визнав, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1268, 1273, 1274 ЦК України,

Outcome: approved