Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Зміст вимог та позиції учасників справи 12 січня 2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обгрунтування поданої заяви посилається на те, що [INFO] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим померла його дружина [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України, він не може зареєструвати її смерть у встановленому законодавством порядку, оскільки органами державної реєстрації актів цивільного стану України не приймаються до уваги документи про смерть, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. А тому, просить суд встановити факт смерті [PERSON] , який мав місце[INFO] на тимчасово окупованій території України - в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, так як встановлення даного факту має для нього юридичне значення. Заявник [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримав з підстав, викладених у ній, вказавши, що дружина була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Восени дружина поїхала до дочки в с. Левадки АРК, де захворіла на короновірусну хворобу COVID-19, у зв`язку з чим була госпіталізована до лікарні в м. Сімферополь. Протягом двох місяців перебувала на стаціонарному лікуванні в Сімферопольській клінічній лікарні, де [INFO] і померла. Її поховання було здійснено на території с. Левадки Сімферопольського району. Свідоцтво про смерть [PERSON] на території АРК не отримував, а за реєстрацією її смерті звернувся до Шепетівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), де у його видачі було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення вказаного факту. Оскільки встановлення даного факту має для нього юридичне значення, а саме для оформлення спадщини, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Шепетівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання не з`явився. Начальник відділу Кость О.М. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу, не заперечила щодо задоволення вимог заяви, зазначивши про відсутність даних в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 січня 2022 року відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд на 15 год. 30 хв. 12 січня 2022 року. Суд вважає можливим справу розглядати у відсутності представника заінтересованої особи. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною заявника [PERSON] , [INFO] , та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що стверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.08.1978 року та даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12 грудня 1997 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області. Відповідно до медичного свідоцтва про смерть серії 35 №200004533 від 24.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Сімферополь Республіки Крим, перебуваючи на стаціонарному лікуванні у Сімферопольській клінічній лікарні, внаслідок набряку легень, двухсторонньої вірусної пневмонії, коронавірусної інфекції COVID-19. Згідно дозволу №511/21 від 24.11.2021 року поховання [PERSON] здійснено на території кладовища с. Левадки Сімферопольського району Автономної Республіки Крим. Заявник [PERSON] звернувся до Шепетівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з метою проведення державної реєстрації смерті [PERSON] . Однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті дружини, оскільки пред`явлене медичне свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті та суперечить вимогам статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, згідно вказаної статті ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст. 1 та п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, і такою визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка тимчасово перебувала в с. Левадки Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, померла [INFO] в м. Сімферополь на тимчасово окупованій території України, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть, яке не може вважатись легітимним на території України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України та на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Проте, виходячи з практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд вважає можливим, як виняток, взяти до уваги відомості, зазначені в медичному свідоцтві про смерть особи, які видані органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території Криму. З огляду на те, що іншим чином підтвердити факт смерті [PERSON] неможливо, а його встановлення має юридичне значення для заявника, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430, ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішенння суду у даній справі.

Outcome: approved