Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області до відповідача із вказаним вище позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, згідно наданих уточнень, вказує, що 01.08.2018р. між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір позики №94616126000 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 10260,00 грн. на строк до 01.08.2020р. 08.10.2019 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» був укладений Договір факторингу № 149 відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», а ТОВ «Фінансова компанія Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 94616126000 про надання споживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку від 01.08.2018р., що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] . У свою чергу, 08.10.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 08-10/19 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 94616126000 про надання сіїоживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку від 01.08.2018 р., що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідача, а ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» втратив такі права. Оскільки відповідач отримані грошові кошти в передбачені строки не повернула, у останньої станом на 10.08.2021р. утворилась заборгованість в сумі 13387,26 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності та в разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала, згідно наданого відзиву на позов. Так, відповідач вказує на те, що позивач не надав доказів факту переходу до нього прав вимоги за спірним кредитним договором. Крім того, позивач не надав до суду первинних бухгалтерських документів стосовно фактично сплачених позивачем коштів на погашення кредиту. Розрахунок заборгованості здійснений позивачем є неправильним, оскільки до позовних вимог комісії взагалі не передбачені договором. Крім того, згідно наданих заперечень, відповідач визнала позов частково в сумі 3689,88 грн., у тому числі: 3127,54 грн. - сума кредитної заборгованості; 173,03 грн. - 3% річних; 389,31 грн. - втрати від інфляції. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.08.2018р. між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір позики №94616126000 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 10260,00 грн. на строк до 01.08.2020р. За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язався повернути Кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Кредитного договору (п. 2.1. Кредитного договору). Відповідно до п. 3.8. Кредитного договору процентна ставка за Кредитним договором встановлюється в розмірі 67,0 % річних. Пунктом 3.9. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 74,0 % річних, що діє для строкової суми основної заборгованості на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується для всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення простроченої, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у кредитному договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості. Однак, 08.10.2019 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» був укладений Договір факторингу № 149 відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», а ТОВ «Фінансова компанія Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 94616126000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 01.08.2018р., що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] . У свою чергу, 08.10.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 08-10/19 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 94616126000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 01.08.2018 р., що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідача, а ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» втратив такі права. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує , що оскільки відповідач не належним чином виконувала взяті на себе кредитні зобов`язання, у неї станом на 10.08.2021р. утворилася заборгованість в розмірні 16 236,36 грн., з яких: 3% річних - 800,50 грн.; втрати від інфляції - 2048,60 грн.; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 8 878,28 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2 008,98 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; заборгованість з комісії - 2 500,00 грн.; заборгованість з пені - 0,00 грн. На підтвердження вказаного надає розрахунок заборгованості та виписку по рахунку. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує, що вона визнає позовні вимоги частково в сумі 3689,88 грн. та надала суду банківські квитанції КБ «ПриватБанку» та АТ «УкрСиббанку» на підтвердження сплати нею на користь первісного кредитора в погашення кредиту грошових коштів в розмірі 15007,00 грн. Так, як вбачається із розрахунку заборгованості та виписки по рахунку боржника [PERSON] , остання сплатила в рахунок погашення боргу перед кредитором грошові кошти в сумі 7247,28 грн., які складаються із: погашення відсотків - 5585,56 грн.; погашення тіла кредиту - 1411,72 грн.; комісія - 250,00 грн. Таким чином, оскільки відповідач сплатила грошові кошти на користь первісного кредитора в погашення кредиту в розмірі 15007,00 грн., що визнається позивачем у відповіді на відзив, сума кредитної заборгованості відповідача перед позивачем становить 3127,54 грн. (8878,28 + 2008,98 грн.) - 7759,72 грн.). На підставі викладеного, суд приходить до переконання про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь позивача (тіло кредиту) в сумі 3127,54 грн. Крім того, наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений (договором або законом. За ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 10/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України. З огляду на те, що Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі Договору № 94616126000 про надання споживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку від 01.08.2018р., у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р,. у справі 6-42цс11). Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на утримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за весь час прострочення. Так, інфляційні втрати в жовтні 2019р. становлять 100,70; листопад 2019р. - 100,10; грудень 2019р. - 99,80; січень 2020р. - 100,20; лютий 2020р. - 99,70; березень 2020р. - 100,80; квітень 2020р. - 100,80; травень 2020р. - 100,30; червень 2020р. - 100,20; липень 2020р. - 99,40; серпень 2020р. - 99,80; вересень 2020р. - 100,50; жовтень 2020р. - 101,00; листопад 2020р. - 101,30; грудень 2020р. - 100,90; січень 2021р. -101,30; лютий 2021р. - 101,00; березень 2021р. - 101,70; квітень 2021р. - 100,70; травень 2021р. - 101,30; червень 2021р. - 100,20. Розрахунок здійснюється за формулою: IIС = (II1 : 100 ) х (II2 : 100 ) х (ІІ3 : 100 ) х ... (IIZ : 100 ) III - індекс інфляції за перший місяць прострочення, IIZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період: IIС (100,70 : 100) х (100,10 : 100) х (99,80 : 100) х (100,20 : 100) х (99,70 : 100) х (100,80 100) х (100,80 : 100) х (100,30 : 100) х (100,20 : 100) х (99,40 : 100) х (99,80 : 100) х (100,50 100) х (101,00 : 100) х (101,30 : 100) х (100,90 : 100) х (101,30 : 100) х (101,00 : 100) х (101,70 100) х (100,70 : 100) х (101,30 : 100) х (100,20 : 100) х (100,10 : 100) = 1.12446035. Таким чином, інфляційне збільшення становить 3 128,00 х 1.12446035 - 3 128,00 = 389,31 грн. Процентна ставка 3% річних розраховується за формулою: [Проценти] - [Сума боргу] х [Процентна ставка (%)] / 100% х [Кількість днів] / [Кількість днів у році]. Де: [Сума боргу] - сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] - проценти річних; [Кількість днів] - кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] - кількість днів у календарному році. Так, період розрахунку з 07.10.2019 року по 31.12.2019 року - 86 днів. [Проценти] = 3 128,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) 1 100% х 86 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 22,11 грн. Період розрахунку з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - 366 днів. [Проценти] = 3 128,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) 1 100% х 366 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 93,84 грн. Період розрахунку з 01.01.2021 року по 10.08.2021 року - 222 дні. [Проценти] - 3 128,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 222 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 57,08 грн. Таким чином, сума нарахованих процентів: 173,03 грн. На підставі викладеного, беручи до уваги те, що тіло кредиту становить 3127,54 грн., суд приходить до переконання про стягнення з відповідача на корить позивача 3% річних в сумі 173,03 грн. та втрат від інфляції в сумі 389,31 грн. Щодо решти сум, суд приходить до переконання у відмові від стягнення останніх, як недоведених, оскільки в матеріалах справи відсутні Правила (Договірні умови), відповідно до умов яких відповідач мав сплачувати кредит. На підставі викладеного, беручи до уваги розрахунок заборгованості, наявний в матеріалах справи та перевіривши його правильність, суд приходить до переконання про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 3689,88 грн., які складаються з: сума кредитної заборгованості 3127,54 грн., 3% річних - 173,03 грн. та втрати від інфляції - 389,31 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст..137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, позивач просить стягнути на свою користь судові витрати в сумі 20000,00 грн., які були понесені ним при зверненні до суду. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених ним витрат надано: договір про надання правничої допомоги; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги; докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт - акти наданих послуг, платіжне доручення на суму 200 000,00 грн. Разом з тим, доказів того, що кошти були сплачені саме за дану позовну заяву в матеріалах справи відсутні. Крім того, позивачем на виконання ухвали Орджонікідзевського міського суду від 02.11.2021р. про залишення позову без руху, таких доказів надано не було, а відтак в цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial