Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

У грудня 2020 року Приватне акціонерне товариство (далі - ПрАТ) «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з останнього заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 3 934,57 грн, а також 3% річних та інфляційні втрати - 983,42 грн, а всього - 4 917,99 грн. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Позивач зазначає, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго». За результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач користується послугами, але свої зобов`язання по оплаті послуг виконує неналежно, внаслідок чого станом на 01 січня 2019 виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 3 934,57 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням оплати зазначених платежів, відповідач зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 3% річних та інфляційні втрати - 983,42 грн. Станом на 01 грудня 2020 року сума заборгованості не сплачена. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2020 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року вищевказану позовну заву було залишено без руху. На виконання зазначеної ухвали 18 січня 2021 року позивачем надано належним чином оформлену довіреність на підтвердження повноважень представника з підписом відповідної уповноваженої особи, та установчі документи, які підтверджують наявність такого права в уповноваженої особи, а також засвідчені у встановленому чинним законодавством порядку копії всіх документів, що додаються до позовної заяви, та які необхідні для відправки відповідачеві. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом. 20 травня 2021 року ухвалою суду змінено порядок розгляду справи № 760/28129/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. При цьому, у встановлений судом строк, не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (далі - Правил), затвердженими Постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року. Пунктом 2 частини другої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем послуг з постачання та розподілу електричної енергії є енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом. Частинами першою-другою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово?комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Суд установив, що [PERSON] зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 14 червня 1983 року по теперішній час, та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до пункту 48 Правил споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Частиною третьою статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що відповідач фактично споживає електричну енергію, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, пов`язанні з наданням та споживанням електричної енергії. З розрахунку боргу за спожиту електроенергію, наданого позивачем вбачається, що відповідач, станом на 01 грудня 2020 року допустив заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 3 934,57 грн. Згідно зі статтями 525, 526, 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Крім того, статтею 629 встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У порушення вищенаведених вимог чинного законодавства, відповідач не виконувала належним чином зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитої електричної енергії, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 3 934,57 грн, індекс інфляції - 646,90 грн та 3% річних - 336,52 грн, а всього 4 917,99 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не надавши відзиву до суду, приведені позивачем обставини не спростував, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем не надав. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» підлягають задоволенню. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом частини першої 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved