Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

18.06.2021 керівник Жмеринської окружної прокуратури Філімонов О.В., який діє в інтересах держави, звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом в якому, згідно уточнених позовних вимог просив: - визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-17391/15-19-СГ від 30.09.2019, яким затверджено технічну документацію із землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 2,00 га, (кадастровий номер 0521084200:05:004:0428), що розташована на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства; - витребувати у відповідача [PERSON] на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області земельну ділянку, площею 2,00 га, (кадастровий номер 0521084200:05:004:0428), що розташована на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-1739/15-19-СГ [PERSON] - стягнути з відповідачів на користь Вінницької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору. Стислий виклад позицій позивача. Підставами звернення до суду з позовом стало те, що Жмеринською окружною прокуратурою за результатами вивчення стану законності при розпорядженні земельними ділянками державної власності на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області виявлено порушення вимог ЗК України при наданні Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області протягом 2019 року у приватну власність громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-17391/15-19-СГ від 30.09.2019 [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою та надано із земель державної власності у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-1739/15-19-СГ від 30.09.2019 державним реєстратором Якушинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області Бойком А.В. 07.10.2019 зареєстроване за [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку. В подальшому, 04.03.2020 приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О. посвідчено договір купівлі-продажу № 197 земельної ділянки, кадастровий номер 0521084200:05:004:0428, укладеного між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] , про що внесено відомості про вчинений правочин до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . Вважає, що вказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 30.09.2019 №2-17391/15-19-СГ підлягає визнанню незаконним, а земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] на користь держави, оскільки [PERSON] на підставі рішення 47 сесії 7 скликання № 02171-47/VII від 20.05.2019 Новопавлівської сільської ради Межирівського району Дніпропетровської області безоплатно вже отримував у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 1222681100:01:002:0378 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Новопавлівської сільської ради Межирівського району Дніпропетровської області. Тобто протиправно отримав вдруге безоплатного земельну ділянку того ж виду використання. Стислий виклад заперечень відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Як зазначено у відзиві на позов, відповідачу не було відомо, що [PERSON] вже скористався своїм правом на одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, адже у клопотанні [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га з кадастровим номером 0521084200:05:004:0428 останній зазначив, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався, а Головне управління Держеокадастру у Вінницькій області відповідно до вимог чинного законодавства не зобов`язане було перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок. Крім того, не встановлений обов`язок ведення обліку та моніторингу осіб, які реалізували право безоплатної приватизації земельних ділянок. Відзиву на позовну заяву відповідачі [PERSON] та [PERSON] не подавали. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 23.06.2021 ухвалою суду задоволено заяву позивача про забезпечення позову. 07.09.2021 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Як вбачається з розписки, прокурор Жмеринської окружної прокуратури Лук`янчук Д.О. отримав копію ухвали про відкриття провадження 22.09.2021. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. На адресу повернулись конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовими повідомленнями наявними в матеріалах справи (а.с.70,104). Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи судом. 13.10.2021 до суду надійшов відзив від представника відповідача Головного управління Держгеокадатру у Вінницькій області. 20.10.2021 до суду надійшла відповідь на відзив. 05.11.2021 від керівника Жмеринської окружної прокуратури О. Філімонова надійшла заява в порядку ст. 49 ЦПК України. З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до клопотання [PERSON] від 04.06.2019, адресованого начальнику Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON] просив надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер 0521084200:05:004:0428, у власність для ведення особистого селянського господарства на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с.150-151). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 05.07.2019 № 2-11233/15-19 СГ, про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га із земель державної власності на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с.152). Згідно даних Витягу з Державного земельного кадастру від 04.09.2019, земельна ділянка кадастровий номер 0521084200:05:004:0428 зареєстрована відділом у Жмеринському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 10.08.2018, що вбачається з копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг надано на заяву [PERSON] (а.с.153-157). Відповідно до клопотання [PERSON] від 09.09.2019, адресованого начальнику Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON] просив затвердити документацію із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Останній також повідомив, що правом безоплатної передачі у власність земельної ділянки по даному цільовому призначенню не скористався (а.с.158). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-17391/15-19-СГ від 30.09.2019 затверджено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області та надано у власність [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення, державної власності на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області площею 2,0000 га з кадастровим номером 0521084200:05:004:0428 - для ведення особистого селянського господарства (а.с.29, 159). 04.03.2020 між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю, та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером 0521084200:05:004:0428, посвідчений приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Хмель Н.О. (а.с.30-33). Згідно даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.06.2019 за [PERSON] 04.03.2020 було зареєстровано право власності в цілому на земельну ділянку кадастровий номер 0521084200:05:004:0428, витяг надано на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.23-28). На підставі рішення Новопавлівської сільської ради № 02171-47/VII від 20.05.2019 [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 1222681100:01:002:0378, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Новопавлівської сільської ради (а.с.37, 160-161). Право власності на вказану вище земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] 20.08.2019, що вбачається з копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.01.2019 (а.с.34-36). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Мотив суду. Норми права, які застосовані судом. Відповідно до ст.4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб або держави чи суспільних інтересах. Позов прокурора до суду спрямований на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, тобто оспорюються порушені права держави. Згідно правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року в справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п.54). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, згідно ч.1 ст.9 Конституції України, ст.10 ЦК України кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч.1 ст.14 Конституції України, ч.1 ст.1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно із ч.1 ст.13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно положень ст.ст.4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом. Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування; держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності. Згідно ч.1 ст.83, ч.1 ст.84, ст.122 ЗК України земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності. Відповідно до частин 3, 4 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Статтею 121 ЗК України визначені норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Так, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: зокрема, для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як "заінтересовані особи" (статті 215, 216 ЦК України). Визнання угоди недійсною є одним зі способів захисту прав на землю, передбаченим частиною третьою статті 152 ЗК України. Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка володіє цим майном, (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем. Так, від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (частина перша статті 388 ЦК України). Отже, спірні правовідносини, пов`язані з вибуттям земельної ділянки із державної чи комунальної власності, становлять суспільний, публічний інтерес. В цьому випадку із [PERSON] , суспільний інтерес полягає у поверненні у розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави із забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей усіх громадян використати власне право на землю, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні у власність [PERSON] спірної земельної ділянки вдруге по тому самому виду її цільового призначення, який свідомо порушуючи закон шляхом обману органу державної влади, набув право власності на неї та у подальшому відчужив її на користь [PERSON] . У той же час, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (ч.2 ст.19 Конституції України). На Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області покладено серед іншого функцію державного нагляду (контролю), моніторингу та охорони земель відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Суд визнає безпідставними заперечення представника Держгеокадастру про те, що даний орган державної влади не наділений функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок. Реалізація повноважень Головного управління Держгеокадастру має здійснюватися з неухильним дотриманням вимог законодавства, яке забороняє повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Отже, у даному випадку, ще на стадії погодження розробленого проекту землеустрою, яке здійснювалось Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області, останнє повинно було перевірити розроблений проект на відповідність вимогам законів, у тому числі положенням ч.4 ст.116, п."б" ч.1 ст.121 ЗК України, та лише в разі встановлення такої відповідності його погоджувати. Також суд визначає неаргументованим посилання представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області стосовно того, що оспорюваний наказ, як ненормативний правовий акт одноразового застосування не підлягає скасуванню за наслідком вичерпання своєї дії фактом його виконання, оскільки ці твердження вочевидь суперечать правовому висновку у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 в справі №6-2510цс15, відповідно до якого рішення органу місцевого самоврядування саме у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло речове право; у такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права та повинна пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Відповідно до положень статей 387, 388 ЦК України власник має право витребувати майно з незаконного володіння набувача, якщо майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. При цьому прокурором доцільно обрано спосіб захисту порушених прав, шляхом пред`явлення віндикаціного позову в цій частині вимог. Згідно з практикою ЄСПЛ (до прикладу, рішення у справі "Літгоу та інші проти Сполученого Королівства" від 08.07.1986 року) одним із елементів дотримання принципу "пропорційності" при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації, тому покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі статті 661 ЦК України, яка встановлює, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.06.2016 у справі № 6-1376ц16. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час отримання земельної ділянки на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-17391/15-19-СГ від 30.09.2019, площею 2,0000 га, з кадастровим номером 0521084200:05:004:0428 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, вже попередньо скористався таким своїм правом, набувши у власність на підставі рішення Новопавлівської сільської ради від 20.05.2019 №01271-47/VII, земельну ділянку з кадастровим номером 1222681100:01:002:0378. Сукупність наведених обставин визначає незаконність оспорюваного наказу Головного управління Держгеокаластру у Вінницькій області № 2-17391/15-19-СГ від 30.09.2019 про передачу безоплатно вдруге у власність, у межах норм, визначених ЗК України, відповідачу [PERSON] земельної ділянки того ж виду використання . Відповідно спірна земельна ділянка кадастровим номером 0521084200:05:004:0428 незаконно вибула з державної власності з подальшим її відчуженням відповідачем [PERSON] відповідачеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.2020. Укладений між відповідачами [PERSON] та [PERSON] від 04.03.2020 року правочин щодо відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 0521084200:05:004:0428 є нікчемним в силу вимог ст.228 ЦК України, оскільки він порушує публічний порядок, будучи спрямованим на незаконне заволодіння майном держави за відсутності відповідного права заздалегідь у продавця [PERSON] . Нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення (ст.236 ЦК) та закон не вимагає визнання його недійсності судом. Таким чином, відповідачі, не могли законно набути права приватної власності на вказану спірну земельну ділянку. Натомість вони набули такого права власності в спосіб, який за формальними ознаками має вигляд законного: юридичне оформлення права власності відповідачів на землю стало можливим у результаті прийняття органом виконавчої влади незаконного наказу та наступного укладення договору купівлі-продажу. З урахуванням наведеного суд доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-17391/15-19-СГ від 30.09.2019, яким затверджено технічну документацію та надано у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 2,00 га, (кадастровий номер № 2-17391/15-19-СГ від 30.09.2019), що знаходиться на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області та підставність решти заявлених позовних вимог в частині витребування у добросовісного набувача [PERSON] спірної земельної ділянки на користь її належного власника - держави в особі Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області, оскільки вказаний договір купівлі-продажу від 04.03.2020 окрім ознак його нікчемності має відплатний характер. Щодо дії заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 23.06.2021 заяву позивача про забезпечення позову по даній цивільній справі було задоволено та накладено арешт на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером 0521084200:05:004:0428, що розташована на території Носковецької селищної ради Жмеринського району Вінницької області та заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати відносно неї реєстраційні дії щодо перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками; заборонено [PERSON] відчужувати, змінювати цільове призначення земельної ділянки, площею 2,00 га з кадастровим номером 0521084200:05:004:0428, що розташована на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, здійснювати її перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками; заборонено земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, вносити до Державного земельного кадастру будь - які відомості, які стосуються земельної ділянки з кадастровим номером 0521084200:05:004:0428, окрім внесення даних про її належність на праві власності державі. Таким чином, суд роз`яснює, що у зв`язку із задоволенням позову заходи забезпечення позову по даній справі продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи у відповідності до положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України. Розподіл судових витрат. У зв`язку із задоволенням в повному обсязі позовних вимог, на підставі ст.141,142 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення на користь Прокуратури Вінницької області сплачена, як відповідною юридичною особою, сума судового збору в розмірі 4540,00 грн. Пропорційний розмір стягнення цих судових витрат з кожного з відповідачів становить грн. (4540,00 грн./3). На підставі викладеного,

Outcome: approved