Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом в якому просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3% річних за період з 22.12.2020 року по 01.09.2021 року у сумі - 18904,89 грн. В підтвердження своїх позовних вимог позивача посилається на те, що 10 квітня 2017 року [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США. [PERSON] зобов`язався повернути позивачу кошти 01 червня 2017 року. Незважаючи на досягнуту домовленість відповідач взяті на себе зобов`язання так і не виконав, що в подальшому спричинило порушення прав та виникнення збитків для позивача. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням як найшвидше повернути борг та намагався вирішити спір в поза судовому порядку.. Проте [PERSON] навпаки злісно та безвідповідально намагався уникнути повного виконання покладених на нього зобов`язань. Відповідач постійно обіцяв позивачу повернути кошти, натомість борг повернутий не був. У вересні 2018 року позивач, з метою поновлення своїх прав, звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за розпискою. 21 листопада 2018 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/3866/18, позовні вимоги позивача задоволено. Рішенням суду стягнуто з [PERSON] загальну заборгованість у розмірі 62 322, 50 грн, з яких: основний борг - 49 590, 00 грн, інфляційні втрати - 7 332, 00 грн, 3% річних - 5 400, 50 грн. У зв`язку з невиконанням рішення Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/3866/18 від 21.11.2018, 24 грудня 2020 року, позивач звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області про стягнення з [PERSON] суми інфляційних втрат, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3% річних за період з 12.09.2018 року по 21.12.2020 року. 28 липня 2021 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області справі № 619/5522/20, позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на його користь суму інфляційних втрат, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3"% річних за період з 19.09.2018 по 21.12.2020 у розмірі 71970, 96 грн. Натомість на теперішній час рішення суду Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/3866/18 від 21.11.2018 та рішення Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/5522/20 від 28.07.2021 [PERSON] не виконані. [PERSON] злісно та безвідповідально ухиляється від виконання рішення судів. Так як заборгованість [PERSON] не сплатив, то позивач має право вимагати від відповідача сплатити йому суму інфляційних витрат, пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3% річних за період з 21.12.2020 по 01.09.2021. Станом на 01.09.2021 заборгованість [PERSON] перед позивачем [PERSON] стосовно суми інфляційних витрат, пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та 3% річних за період з 21.12.2020 по 01.09.2021 становить: 6852,99 грн - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання; 9108,60 грн - інфляційні збитки; 2943,30 - 3% за користування грошовими коштами. Загальна сума інфляційних втрат, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3% річних за період 22.12.2020 по 01.09.2021 складає - 18904,89 грн. Позивач по справі є інвалідом 2-ї групи. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача - [PERSON] не з`явилися, в поданій до суду заяві представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу розглядати за їх відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Так як відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин та не повідомив про причин неявки, суд відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 10 квітня 2017 року [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США. [PERSON] зобов`язався повернути позивачу кошти 01 червня 2017 року. Незважаючи на досягнуту домовленість відповідач взяті на себе зобов`язання так і не виконав, що в подальшому спричинило порушення прав та виникнення збитків для позивача. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням як найшвидше повернути борг та виконати зобов`язання та повернути борг. Проте [PERSON] забов`язання по поверненню боргу не виконує. Відповідач постійно обіцяв позивачу повернути кошти, натомість борг повернутий не був. У вересні 2018 року позивач, з метою поновлення своїх прав, звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за розпискою. 21 листопада 2018 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/3866/18, позовні вимоги позивача задоволено. Рішенням суду стягнуто з [PERSON] загальну заборгованість у розмірі 62 322, 50 грн, з яких: основний борг - 49 590, 00 грн, інфляційні втрати - 7 332, 00 грн, 3% річних - 5 400, 50 грн. У зв`язку з невиконанням рішення Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/3866/18 від 21.11.2018, 24 грудня 2020 року, позивач звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області про стягнення з [PERSON] суми інфляційних втрат, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3% річних за період з 12.09.2018 року по 21.12.2020 року. 28 липня 2021 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області справі № 619/5522/20, позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на його користь суму інфляційних втрат, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3"% річних за період з 19.09.2018 по 21.12.2020 у розмірі 71970, 96 грн. Натомість на теперішній час рішення суду Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/3866/18 від 21.11.2018 та рішення Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/5522/20 від 28.07.2021 [PERSON] не виконані. [PERSON] ухиляється від виконання рішення суду. Так як заборгованість [PERSON] не сплатив, то позивач має право вимагати від відповідача сплатити йому суму інфляційних витрат, пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3% річних за період з 21.12.2020 по 01.09.2021. Станом на 01.09.2021 заборгованість [PERSON] перед позивачем [PERSON] стосовно суми інфляційних витрат, пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та 3% річних за період з 21.12.2020 по 01.09.2021 становить: 6852,99 грн - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання; 9108,60 грн - інфляційні збитки; 2943,30 - 3% за користування грошовими коштами. Загальна сума інфляційних втрат, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3% річних за період 22.12.2020 по 01.09.2021 складає - 18904,89 грн. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 1, 2 статті 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків . Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. ст. 515, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: approved