Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та вони мають двох спільних неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Вихованням та утриманням дітей займається позивач, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ухвалою суду від 29.10.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю та пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем діти постійно проживають разом із нею і перебувають на її утриманні, але заробітної плати позивачки не вистачає для забезпечення належного рівня життя дітей. Відповідач на постійній основі допомоги на утримання дітей не надає, проте іноді робить дітям подарунки. Відповідач в суді, заперечуючи проти задоволення позову, пояснив, що дійсно діти проживають спільно із позивачкою, але він забезпечує дітей всім необхідним, купує одяг, взуття, шкільне приладдя. Вказав, що бажає самостійно утримувати дітей для того щоб контролювати витрати аліментів. До пред`явлення позову відповідач оплачував дітям сніданки у школі по 400 - 500 грн на місяць, проте після звернення позивачки до суду, з вересня місяця, допомоги на утримання дітей не надавав. Пояснив, що працює на постійній основі і його середній заробіток складає близько 10000 - 11000 грн на місяць. З`ясувавши позиції сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, а також їх взаємний зв`язок в сукупності, суд вказує про наступне. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 19.12.2007 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану ПМУЮ за актовим записом №2402 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який розірваний рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 02.09.2021, що набрало законної сили 05.10.2021 (а.с13). Сторони у справі є батьками двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується приєднаними до справи копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6,7). Згідно із довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради, місце проживання позивача [PERSON] та неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Обставина щодо спільного проживання позивача разом із дітьми, в судовому засіданні відповідачем не заперечувалась. Зареєстрованим місцем проживання відповідача, згідно із повідомленням виконавчого комітету Коломацької сільської ради від 27.10.2021 (а.с.19), є [ADDRESS] . Встановивши фактичні обставини справи, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», у 2021 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно із ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Разом із тим, та обставина, що сімейним законодавством визначений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є безумовною підставою для стягнення саме такого розміру аліментів, оскільки при вирішенні спору слід насамперед враховувати інтереси дитини та її право на достатній рівень матеріального забезпечення з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. Виходячи із змісту позову та наданих сторонами пояснень в ході судового розгляду, останні офіційно працевлаштовані, дохід відповідача складає близько 11000 грн на місяць. Інших обставин, які в розумінні ст.182 СК України, враховуються при визначенні розміру аліментів, в тому числі щодо стану здоров`я, наявності утриманців, сторонами суду повідомлено не було і відповідних доказів не надано. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дітей, платника аліментів, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів забезпечить потреби неповнолітніх дітей, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів. При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача на добровільне надання ним допомоги на утримання дітей, оскільки належними і допустимими доказами вказані обставини підтверджено не було. Твердження відповідача в частині бажання здійснювати контроль за витратами аліментів позивачем, як на підставу для відмови у позові, суд вважає хибними, як такі що не ґрунтуються на вимогах Закону і тим більше не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати дітей до їх повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Згідно із п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст.141 ЦПК України. З урахування звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду із відповідним позовом, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 908 грн судового збору.

Outcome: approved