Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

03.12.2021 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить будинок [ADDRESS] . У належному позивачу будинку зареєстровані відповідачі, однак з часу реєстрації вони в будинку не проживали, їх особистих речей в будинку не має. Також, відповідачі не приймають участі у сплаті комунальних платежів та не несуть витрат по утриманню будинку. Позивач зазначає, що реєстрація відповідачів у належному їй будинку перешкоджає позивачу оформити субсидію та взагалі розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. За таких підстав відповідно до вимог ст. 391 ЦК України позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним їй на праві власності будинком. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.12.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті на 18.01.2022. 18.01.2022 позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю та просила розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явились без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористались. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2014 посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори Дячук Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-79, належить 8/25 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 9). Вказане також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29806437 від 20.11.2014 (а.с. 10). Відповідно до Витягу № 7572 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданого адміністратором відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 25.11.2021 за адресою [ADDRESS] , зареєстровані зокрема позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Згідно з довідкою № 152 від 26.11.2021 виданої Головою квартального комітету № 3, [PERSON] та [PERSON] за вказаною вище адресою не проживали і не проживають (а.с. 15). При цьому судом не встановлена наявність іншої домовленості між сторонами щодо користування відповідачем житлом, що належить позивачу. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Зважаючи, на правове обґрунтування позову та те, що частина будинку [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] і право власності позивача порушено ухиленням відповідачів від утримання будинку, сплати комунальних платежів та добровільного зняття з реєстрації у вказаному будинку та неможливістю позивача в повній мірі реалізувати право власності на належне їй нерухоме майно, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved