Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті матері право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП ім. Шевченка, с. Пилиповичі Пилиповецької сільської ради Радомишльського району, Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що[INFO] помер її батько, [PERSON] , який при житті мав право на земельну ділянку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка, с. Пилиповичі Пилиповецької сільської ради Радомишльського району, Житомирської області під № 39. Спадщину після його смерті прийняли, але не оформили право власності, його син (брат позивачки) [PERSON] та його дружина (мати позивачки) [PERSON] . Брат позивачки, [PERSON] помер [INFO] , спадщину після якого прийняла мати позивачки, [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері позивачка звернулася до нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки, спадкодавець при житті не отримала правовстановлюючі документи на земельну ділянку після смерті свого чоловіка [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В позовній заяві просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечив. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як вбачається з матеріалів справи батьками [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) були: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Пилиповецьким сільЗАГСом від 27.03.1962 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Пилиповецькою сільської ради Радомишльського району Житомирської області 15 вересня 1998 року. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського району управління юстиції Житомирської області від 13 вересня 2005 року, [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Пилиповецької сільської ради Радомишльського району Житомирської області 25 травня 2012 року. З довідки № 04-04/13-282 від 06.07.2020 року виданої Пилиповицьким старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області вбачається те, що померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім померлого, [PERSON] , в цьому жилому будинку проживали та були зареєстровані на день його смерті, [INFO] та протягом шести місяців після смерті: [PERSON] - дружина; [PERSON] - син. Більше ніхто крім вище перерахованих не проживав та не був зареєстрований на день смерті разом із спадкодавцем. Спадщину після померлого прийняла дружина, [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Відповідно довідки за № 04-04/13-283 від 06.07.2020 року виданої Пилиповицьким старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області вбачається те, що в списку померлих громадян Пилиповицького старостинського округу членів КСП ім.. Шевченка с. Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області, що мають право на земельну частку (пай) станом на 01.01.2001 року, прізвище [PERSON] знаходиться під № 39. Як вбачається з довідки Відділу у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 19.11.2020 року за № 3-215/0-2.32-221/140-20 в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Радомишльською районною державною адміністрацією по СТОВ «ім. Шевченка» с. Пилиповичі на ім`я [PERSON] наявний запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0044191 за №529 від 03.10.1997 га та у графі Книги «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)» наявний підпис про отримання вищевказаного сертифікату. З довідки Відділу у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 19.08.2021 року за № 213/148-21 вбачається, що в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Радомишльською районною державною адміністрацією по СТОВ "ім. Шевченка" с. Пилиповичі відсутній запис про реєстрацію дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0044191 на ім`я [PERSON] . У постанові нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Л.В. від 27.09.2021 за № 403/02-31 зазначено відмову [PERSON] у видачі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка с. Пилиповичі Пилиповицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належало померлому [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого прийняли його дружина - [PERSON] , але не не оформила своїх спадкових прав, та його син [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого прийняла його мати - [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з відсутністю сертифікату про право на земельну частку(пай). За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на земельну частку (пай), а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved