Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що в липні 2021 року вона отримала постанову державного виконавця Бородянського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Кравчені Л.А. про відкриття виконавчого провадження № 64233808 від 22 січня 2021 року. Вказане виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису № 113980, вчиненого 15 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, оскільки заборгованість у розмірі 87336,20 грн не є безспірною. Про існування вказаного боргу їй нічого не відомо так, як ніяких повідомлень від відповідача вона не отримувала. Відповідно до п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, згідно якого для одержання виконавчого напису подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи наведене, просила визнати виконавчий напис № 113980, вчинений 15 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., таким, що не підлягає виконанню. У порядку забезпечення позову позивач подала до суду заяву, якою просила вжити заходи забезпечення її позову, а саме, зупинити стягнення за спірним виконавчим написом. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення за спірним виконавчим написом. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Тищенко Л.М. надійшла заява, у якій остання просить розглядати справу за відсутності позивача та її представника. Відповідач ТОВ «Веллфін» свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Представник третьої особи Бородянського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) - Кравченя Л.А. в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки представник відповідача ТОВ «Веллфін» та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не повідомили про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у суду наявні відомості про належне повідомлення учасників про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис № 113980 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором № 276000 від 10 жовтня 2017 року за період з 10 жовтня 2017 року по 02 березня 2020 року в розмірі 87336,20 грн, з них: 2600,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 83836,20 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 900,00 грн - витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису. На підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Бородянського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Кравченею Л.А. 22 січня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64233808 щодо стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в розмірі 87336,20 гривень. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року в справі №158/2157/17. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 15 грудня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Договір позики № 276000 від 10 жовтня 2017 року, який було надано нотаріусу на підтвердження укладення між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] кредитного договору, не було посвідчено нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги до ТОВ «Веллфін» підлягають задоволенню.

Outcome: approved