Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування своєї заяви вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі й на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , право власності на який підтверджується договором купівлі-продажу. З метою оформлення спадкових прав заявник звернулася до Жашківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв?язку з тим, що у договорі купівлі-продажу будинку, розташованого по [ADDRESS] , було допущено помилку у написанні прізвища, а саме: « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для прийняття та оформлення спадщини. Таким чином, виникла потреба у встановленні факту належності [PERSON] договору купівлі-продажу будинку від 19.04.1999р. серії АВА №890559, посвідченого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П., за рішенням суду. 16 листопада 2021 року ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася. При цьому до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала повністю. Представник заінтересованої особи Соколівського старостинського округу Жашківської міської ради Черкаській області у судове засідання не з`явився, при цьому надіслав листа, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, при вирішенні заяви покладається на думку суду. Заінтересована особа приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. у судове засідання не з`явилася. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. У відповідності до положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення(ч.1 ст.315 ЦПК України). Судом установлені наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Соколівською сільською радою Жашківського району Черкаської області 21.04.1991р. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , а помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 23.04.2021р. На день смерті разом з [PERSON] проживала його дружина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Жашківської міської ради Черкаської області № 325 від 20.10.2021р. Згідно договору купівлі-продажу будинку від 19.04.1999р. серії АВА №890559, посвідченого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , вказаний [PERSON] . Згідно інформації Жашківського відділку Черкаського обласного об?єднаного бюро технічної інвентаризації житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при оформленні договору купівлі-продажу будинку було допущено описку у написанні прізвища спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У даному випадку встановлення факту правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, а саме прийняття заявником спадщини. Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 10.04.2019р. у справі №320/948/18 дійшла висновку, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України). Згідно ч.ч.1, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проаналізувавши та оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, з урахуванням норм чинного законодавства, факт належності договору купівлі-продажу будинку від 19.04.1999р. серії АВА №890559, посвідченого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П., [PERSON] знайшов своє підтвердження в суді, тому суд вважає за необхідне заявупро встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved