Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Кредитна спілка «Карат» звернулася до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 22362 від 19 грудня 2017 року в розмірі 2223,00 грн., а також витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, посилаючись на те, що 18.12.2017 до кредитної спілки «Карат» звернувся член спілки - [PERSON] із заявою, якою просив надати кредит у розмірі 7000, 00 грн. на придбання аудіо-,відео-, побутової техніки та комп`ютерів, терміном на 12 місяців. 19.12.02017 між кредитною спілкою «Карат» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 22362, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 7000 грн. на строк до 19.12.2018 зі сплатою 84% річних за кожен день користування кредитом від несплаченої суми кредиту, згідно графіку розрахунків, який був погоджений сторонами. Узяті на себе за зазначеним договором зобов`язання кредитна спілка виконала в повному обсязі, надавши позичальникові кредитні ресурси на суму 7000 грн.. У свою чергу, [PERSON] узяті на себе зобов`язання вчасно не виконує, допустивши прострочення платежів, в результаті чого станом на 12.11.2021 утворилася заборгованість у сумі 2223,00 грн., де 1903,50 грн. - сума основного боргу, 319,50 грн. - сума нарахованих відсотків за користування кредитом. Для забезпечення належного виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором 19.12.2017 між КС «Карат» та [PERSON] , [PERSON] укладено договір поруки № 22362, за яким останні спільно зобов`язалися відповідати у повному обсязі та у солідарному порядку у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором. У зв`язку з цим, КС «Карат» просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у вищевказаному розмірі та понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 грн. Ухвалою суду від 25.11.2021 провадження по даній справі було відкрито та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача КС «Карат» - голова правління Хлопоніна А.І. 20.12.2021 надала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника спілки, позовні вимоги підтримла, додаткових заяв, клопотань, доповнень не мають. У випадку неявки відповідачів у судове засідання не заперечують проти розгляду справи у порядку заочного розгляду з ухваленням заочного рішення по справі. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися за зареєстрованим місцем проживання (перебування) та через оголошення на офіційному сайті Судової влади, про причину неявки не повідомили. Виклики і позовні матеріали повернулися без вручення з відмітками «за закінченнмя терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не надійшло. Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, судом дотримані вимоги ст. 131 ЦПК України, які регламентують, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , як член КС «Карат», у письмовій заяві від 18.12.2017 просив КС «Карат» надати кредит у сумі 7000,00 грн. терміном на 12 місяців (а.с. 7, 8). 19.12.2017 між кредитною спілкою «Карат» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 22362, за умовами якого останний отримав кредит у сумі 7000,00 грн. на 12 місяців, про що свідчить видатковий касовий ордер №4 від 19.12.2017 (а.с. 9-12). Також було складено графік платежів Додатком № 1 до вищевказаного кредитного договору (а.с. 11). Відповідно до п. 3.1 вказаного договору кредиту [PERSON] зобов`язався сплачувати плату за користування кредитом 84 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 9). Пунктом 3.5. цього ж договору сторони домовилися, що погашення кредиту і процентів за користування ним. Як убачається з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості згідно договору кредиту №22362 від 19.12.2017 станом на 12.11.2021 утворилася заборгованість у сумі 2223,00 грн., де1903,50 грн. - сума основного боргу, 319,50 грн. - сума нарахованих відсотків за користування кредитом. (а.с.14). Для забезпечення належного виконання позичальником [PERSON] зобов`язань по вищезазначеному кредитному договору був укладений договір поруки № 22362 від 19.12.2017 з [PERSON] і [PERSON] (а.с.13). У відповідності з ст. 3 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону України "Про кредитні спілки", кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших Законів та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", кредитні спілки належать до фінансових установ виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. 1) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. В силу частини першої статті 11 Закону України «Про кредитні спілки» члени кредитної спілки мають право одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Крім цього, статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Умовами договору про споживчий кредит сторони визначили, що кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокове повернення кредиту, у разі затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Направлені на адреси відповідачів 08.07.2019 вимоги про погашення суми заборгованості по вищевказаному кредитному договору, були відповідачами проігноровані, оскільки кошти до теперішнього часу повністю не сплачені ( а.с. 15-17). Судом досліджені надані докази та враховано, що зазначені докази відповідачами не спростовано, тому сума заборгованості по кредитному договору доведена відповідним розрахунком. Так, відповідач [PERSON] у встановлений договором строк не сплатив суму кредиту, проценти за користування грошовими коштами, тобто не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, співвідповідачі, як поручителі, відповідають як солідарні боржники, тому сума заборгованості підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги КС «Карат» задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням № 1672 від 12.11.2021 і розмірі 2270 грн (а.с.1) підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved