Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

07 лютого 2019 року представник позивача Приватного акціонерного товариства «Київстар» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути на користь ПрАТ «Київстар» з Відповідача заборгованість за оплату телекомунікаційних послуг в сумі 18092,46грн, пеню в сумі 7647,42грн, 3 відсотки річних в сумі 1374,04грн, інфляційні втрати в сумі 6462,93грн. та судовий збір в сумі 1921,00грн. Позов мотивований тим, що 29.04.2015 року між позивачем, в особі дилера ТОВ «Алло», та [PERSON] було укладено договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку шляхом підписання Замовлення на умовах, що викладені в Умовах надання та отримання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар», що розміщені на офіційному сайті позивача. На виконання умов договору між ПрАТ «Київстар» та відповідачем були підписані Замовлення, відповідно до яких [PERSON] було надано у користування наступні номери мобільних телефонів: [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ), [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ), [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ), [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ) з тарифним планом «Київстар Комфорт 75». Внаслідок надання позивачем послуг та нездійснення оплати наданих послуг відповідачем за особовими рахунками відповідача станом на 01.08.2015р. утворилась заборгованість в сумі 18092,46грн. Враховуючи, що відповідач, у порушення взятих на себе зобов`язань за договором, оплату отриманих послуг своєчасно не здійснив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, ПрАТ «Київстар» просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за надання телекомунікаційних послуг рухомого (мобільного) зв`язку у розмірі 18092,46грн., а також пеню в сумі 7647,42грн, 3 відсотки річних в сумі 1374,04грн, інфляційні втрати в сумі 6462,93грн. та судовий збір в сумі 1921,00грн. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.02.2019р. відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 27 травня 2019 року. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.05.2019 року задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО». Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом та направив позивачу відзив на позовну заяву, на який, в свою чергу, сторони у справі: позивач та третя особа - надіслали до суду відповідь на відзив (а.с.128-130) та пояснення третьої особи (а.с.143-144). Але на адресу суду відзив на позов від відповідача не надійшов, у зв`язку із чим суд при винесені рішення по даній справі обмежується наявними у справі матеріалами та письмовими доказами. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання телекомунікаційних послуг. Так, 29 квітня 2015 року між ПрАТ «Київстар», в особі дилера ТОВ «Алло», та [PERSON] було укладено договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку шляхом підписання Замовлення на умовах, що викладені в Умовах надання та отримання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар», що розміщені на офіційному сайті позивача. Відповідач, підписавши замовлення, приєднався до Умов надання телекомунікаційних послуг. На Замовленнях, які підписані відповідачем без зауважень, вказано, що підписуючи це замовлення сторони домовились про укладення Договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку, який є публічним договором та умови якого наведені на сайті www.kyivstar.ua. Права та обов`язки Сторін, порядок припинення дії Договору, припинення та обмеження надання Послуг, порядок інформування Абонента, порядок оплати та інші умови надання послуг, вказані в Умовах надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар», які є частиною Договору та з якими Абонент погоджується, підписуючи це Замовлення. Відповідно до Замовлень відповідачу було відкрито чотири особових рахунка та надані в користування чотири сім-карти з мобільними номерами: [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ), [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ), [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ), [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ) з тарифним планом «Київстар Комфорт 75». Суд вважає, що відповідач дійсно приєднався до Умов надання та отримання телекомунікаційних послуг і уклав відповідний договір з ПрАТ «Київстар», який є обов`язковим для сторін. Як вбачається із рахунків-фактур № 3-11900709 від 30.06.2015р., № 4-16547890 від 31.07.2015р., № 3-11900698 від 30.06.2015р., № 4-16546212 від 31.07.2015р., № 3-11900710 від 30.06.2015р., № 4-16547891 від 31.07.2015р., № 3-11901914 від 30.06.2015р., № 4-16547892 від 31.07.2015р. (а.с.87-94) за особовими рахунками абонента [PERSON] здійснювався рух коштів, абонентом вносилися авансові платежі. Основний борг виник за надання послуг роумінгу, наданий позивачем. Положеннями ст. 627 ЦК України, встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України). Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положеннями ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З аналізу тексту Умов надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар» та замовлення вбачається, що укладений між позивачем та відповідачем договір є договором приєднання, умови якого викладені в Умовах надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар», що розміщені на офіційному інтернет-сайті ПрАТ «Київстар». Абонент, підписуючи дане замовлення, погоджується із Умовами надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар». Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами вказаного замовлення. Абонент отримав повну та детальну інформацію щодо послуг, згоден із умовами обраного тарифу та тарифних планів оператора. Згідно Умов надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар», контрактним абонентом є юридична або фізична особа, яка укладає із оператором у письмовій формі договір стосовно обслуговування хоча б одного телефонного номера рухомого (мобільного) зв`язку за Тарифними планами для контрактних абонентів (п.1.1); послуги надаються на підставі договору, який укладається між абонентом та оператором (п.2.1.); договір з контрактним абонентом є публічним і не може бути змінений на вимогу Абонента; договір з контрактним абонентом вважається укладеним у момент підписання сторонами договору та замовлення, договір із абонентом - фізичною особою складається із замовлення, Умов надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар» та фактично обраних тарифних планів (п.2.4.1). На виконання умов Договору, Позивачем надавалися телекомунікаційні послуги, які сплачувалися не в повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість на загальну суму 18092,46 грн., а саме: за особовим рахунком № [NUMBER] - 7069,17грн, за особовим рахунком № [NUMBER] - 929,43грн., за особовим рахунком № [NUMBER] - 4087,17грн., за особовим рахунком № [NUMBER] - 6006,69грн. Докази на підтвердження недійсності вказаних договорів у матеріалах справи відсутні, при цьому відповідачем [PERSON] не вчинені дії щодо своєчасної оплати. Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що [PERSON] ніяких послуг зв`язку від ПрАТ «Київстар» не отримував та ніяких заяв або договорів із ПрАТ «Київстар» не підписував, з огляду на наступне. Так, Комінтернівським судом Одеської області від 11 листопада 2020 року було задоволено клопотання відповідача [PERSON] про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису відповідача у Замовленнях, копії паспорту та інших документах. Проведення експертизи доручено експертам Одеського наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Також сторонам у справі роз`яснено положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. 25 січня 2021 року до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткової документації та оплати послуг експерта, у зв`язку із чим ухвалою суду від 26.02.2021р. відновлено провадження у справі. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.03.2021 року провадження у справі зупинене до закінчення проведення судової експертизи. Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покладено на [PERSON] . Однак, відповідачем, під час надання клопотання про долучення доказів для проведення судової експертизи, не було додано квитанції про сплату за проведення експертизи. Крім того, 01.06.2021р. на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи (вих.№ 19/116/8/7-9693-2021 від 25.05.2021р.), у зв`язку із відсутністю квитанції про сплату висновку експерта, оригіналів досліджуваних документів та порівняльного матеріалу. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач ухиляється від проведення експертизи, а тому суд розглядає цивільну справу за наявними в ній письмовими доказами. Таким чином, відповідачем [PERSON] не підтверджене жодним належним та допустимим письмовим доказом твердження про те, що паспорт, який міститься в матеріалах справи є підробленим, а його заява про те, що він ніяких замовлень або договорів з ПрАТ «Київстар» не підписував є не обґрунтованою та такою, що суперечить матеріалам справи. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За ст.611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки зобов`язання по договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку відповідачем не виконані, що не спростовано, то відповідно до вимог зазначених норм матеріального права позивач має право на стягнення заборгованості відповідно до ст. 625 ЦК України: 18092,46 грн. - заборгованості за оплату телекомунікаційних послуг, 7647,42 грн. - пені, 1374,04 грн. - трьох процентів річних від простроченої суми, 6462,93 грн. - інфляційних втрат. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 1921,00 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved