Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва - Клітченко Оксана Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.08.2021 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.08.2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» у виконавчому провадженні №61126967 про стягнення заборгованості в розмірі 16 464 грн. 26 коп. за кредитним договором №100828751201 від 19.06.2017 р., на підставі виконавчого напису №136, вчиненого 16.01.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.. Позивачка, в обґрунтування позову вказує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис за № 136 від 16.01.2020 року, про стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 16\~464,26 грн.. Приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі того, що позивачка є боржницею за Кредитним договором № 100828751201 від 19.06.2017 року, укладеного між нею та ПАТ «ПУМБ», правонаступником усіх прав та обов`язків є АТ «ПУМБ», строк платежу за кредитним договором настав, нею допущено прострочення платежів, стягнення проводиться за період з 19.11.2018 року по 19.11.2019 року, сума заборгованості в розмірі 16\~464,26 грн.. Вважає, що Виконавчий напис № 136 від 16.01.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення заборгованості є протиправним, таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Зазначає, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів «нотаріусів». Зазначеною Постановою було внесено зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 Постанову КМ України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» , зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі за №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, тому Виконавчий напис № 136 від 16.01.2020 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., з порушенням вимог чинного законодавства. \~Тому,\~ просить\~суд \~визнати \~його \~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~а також стягнути з АТ «ПУМБ» судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн., та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн.. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач Акціонерне\~Товариство «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» в\~судове засідання\~не з`явився,\~прочас і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва - Клітченко Оксана Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Хара Наталія Станіславівна, в судове засідання\~не з`явились,\~прочас і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням \~ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у повному обсязі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 19.06.2017 року укладено Кредитний договір № 100828751201, між [PERSON] та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк». Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено Виконавчий напис № 136 від 16.01.2020 року про стягнення із [PERSON] , [INFO] , на користь ПАТ «ПУМБ», правонаступником усіх прав та обов`язків є АТ «ПУМБ» , заборгованість за Кредитним договором № 100828751201 від 19.06.2017 року в розмірі 16\~464,26 грн. за період з 19.11.2018 року по 19.11.2019 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 03.02.2020 року відкрито виконавче провадження № 61126967 з примусового виконання вищезгаданого виконавчого напису. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону № 3425-ХІІ порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст.87 Закону №3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1\~ст. 88 Закону №3425-ХІІ\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку\~постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662\~(яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662\~в частині вказаних змін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, який підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача ( повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною\~постанови Кабінету Міністрів України від 26листопада 2014 року №662\~в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18). Аналіз наведених доказів дає підстави для висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н,С. вчинила Виконавчий напис від 16.01.2020 року за № 136 про стягнення із [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» грошових коштів в розмірі 16\~464,26 грн. за Кредитним договором № 100828751201 від 19.06.2017 року з порушенням норм законодавства, оскільки договір не був нотаріально посвідченим та не вказував на безспірність заборгованості боржника, внаслідок чого мають місце підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а позов підлягає задоволенню. Відповідно\~\~до\~\~вимог\~\~ст.\~141\~ЦПК\~\~України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено, то\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати: 908,00 грн. судового збору за подання позову, 454,00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1\~362,00 грн. На підставі викладеного та ст.ст.15, 16, 18 ЦК України,

Outcome: approved