Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з нею за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 200 м., до місця її проживання за адресою: [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовує тим, що з [PERSON] вона проживає без реєстрації шлюбу протягом двадцяти шести років. Мешкають вони у належній їй на праві власності квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Квартира є її особистою власністю. З травня 2021 року відносини між ними значно погіршились. У [PERSON] часто трапляються перепади настрою, під час яких він стає агресивним та себе зовсім не контролює. Вся агресія виливається на ній. Вона пропонувала [PERSON] переїхати за місцем своєї реєстрації, однак він категорично відмовляється. Вона стала боятись за своє життя та здоров`я, вимушена перебуваючи у своїй кімнаті, зачиняти двері на ключ. В період нападів агресії [PERSON] періодично вчиняє відносно неї домашнє насильство - намагається застосовувати до неї фізичну силу, ображає її, висловлюється нецензурною лайкою, принижує її, з даного приводу вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів (поліції). Так, 26.07.2021 року після того як [PERSON] вдарив її вона вимушена була викликати поліцію, однак [PERSON] зрозумівши, що накоїв став просити у неї пробачення, сказав що більше такого не повториться, а тому вона відмінила виклик. 03.10.2021 року у [PERSON] стався черговий напад агресії, під час якого [PERSON] погрожував її вбити, падав на підлогу, поводився неадекватно. Доки їхали працівники поліції [PERSON] трохи заспокоївся, знову став просити у неї пробачення і вона знову повірила і відмовилась від написання заяви так як конфлікт було вирішено мирним шляхом. Однак, не минуло і місяця як [PERSON] знову вчинив відносно неї домашнє насильство - 29.10.2021 року [PERSON] вдарив її, але поліцію вона не викликала. Вранці 30.10.2021 року вона запитала у [PERSON] коли він збирається звільнити її квартиру, [PERSON] роздратувався, став агресивним та некерованим, схопив у коридорі вазу та замахнувся нею у її бік. Щоб сховатись, вона заскочила у свою кімнату і замкнула двері на замок. [PERSON] став стукати у двері, ламати їх, викруткою викрутив замок і вскочив у кімнату, тримаючи викрутку у руках, погрожував їй застосуванням фізичного насильства. Боючись за своє життя та здоров`я вона викликала поліцію. Оскільки факт домашнього насильства підтвердився відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КупАП. Крім цього, відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис. Постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 10.11.2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170грн. Постанова [PERSON] не оскаржувалася, набрала законної сили 23.11.2021 року. Однак, не зважаючи на вжиті заходи впливу образи і психологічне насильство щодо неї з боку [PERSON] не припинились, він і надалі продовжує вчиняти відносно неї домашнє насильство (ображає, принижує), а тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою про встановлення обмежувального припису. В судовому засіданні заявниця [PERSON] , її представник [PERSON] , підтримали заяву із зазначених підстав, просили суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення заявниці [PERSON] , представника заявниці [PERSON] , перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав: Суд установив, що заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] проживають без реєстрації шлюбу протягом тривалого часу. Мешкають вони у належній [PERSON] на праві власності квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на квартиру від 20.11.1995 року. Заявниця [PERSON] в заяві стверджує, що постійні образи та погрози зі сторони [PERSON] стали підставою для звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису. З інформації Управління патрульної поліції в Сумській області вбачається, що протягом 2021 року надходили звернення від [PERSON] з приводу неправомірної поведінки [PERSON] . Звернення на спеціальну лінію «102» від 26.07.2021 року з приводу того, що гр. [PERSON] вдарив заявницю. Згідно електронного рапорту заявниця здійснила відміну виклику. Звернення на спеціальну лінію «102» від 03.10.2021 з приводу того, що співмешканець [PERSON] погрожує вбити, падає на підлогу, поводить себе неадекватно. Реагування на звернення здійснювалось працівниками сектору протидії домашньому насильству Сумського РУП. Заявниця повідомила, що в неї виник конфлікт з співмешканцем . [PERSON] , на даний час конфлікт було вирішено мирним шляхом, від написання заяви відмовилась. Звернення на спеціальну лінію «102» від 30.10.2021 з приводу того, що співмешканець [PERSON] вчиняє сварку, поводиить себе неадекватно. 30.10.2021 року відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме: 30.10.2021 року о 09 год. 15 хв., за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , відносно співмешканки [PERSON] , вчинив домашнє насильство, а саме: ображав, кричав, нецензурно висловлювався, погрожував фізичною розправою, чим завдав психологічний тиск. Цей протокол про адміністративне правопорушення був предметом судового розгляду. Постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 10.11.2021 року у справі №592/13965/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 170грн. Однак, [PERSON] продовжує вчиняти домашнє насильство щодо [PERSON] . Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнім насильством - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 та пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа або її представник. Згідно положень пункту 7 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Як зазначено у ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема: постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Таким чином, зважаючи на наведені вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису необхідно встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Заявницею [PERSON] доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт вчинення [PERSON] відносно неї домашнього насильства, Отже, є підстави для задоволення вимоги щодо видачі обмежувального припису на строк три місяця, яким заборонити [PERSON] переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою в [ADDRESS] .

Outcome: partial