Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Заявник через свого представника звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0040730, виданого Новопсковською районною державною адміністрацією 02.12.1996 на ім`я « [PERSON] », зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.02.1997 за №531. В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначила, що заявник є власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0040730, виданого Новопсковською районною державною адміністрацією 02.12.1996. В 2021 році заявник мала намір звернутися до Новопсковської селищної ради з метою отримання дозволу на розробку проекту землеустрою та виділення в натурі на місцевості земельних часток (паїв) кормових угідь (сіножатей), однак під час підготовки документів виявила в сертифікаті помилку в написанні її прізвища, а саме: в сертифікаті зазначено невірно « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Допущена в правовстановлюючому документі помилка перешкоджає заявнику реалізувати право власності, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Встановлення факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) має для заявника юридичне значення. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 02.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 10.01.2022. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявника в заяві просила розглядати справу без її участі та участі заявника. Від представника заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області надійшло пояснення, в якому останній просив справу розглянути без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на таке. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 29.09.2006, заявник - [PERSON] , російською мовою - « [PERSON] », [INFO] , уродженка с.Новорозсош Новопсковського району Луганської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 02 грудня 1996 року Новопсковською районною державною адміністрацією [PERSON] , яка проживає в с. Донцівка Новопсковського району Луганської області, був виданий сертифікат серія ЛГ № 0040730 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва, розміром 8,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 03.02.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 531. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №140127, виданим Новопсковською районною державною адміністрацією 10.01.2005, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 8,2400 га, розташовану на території Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З трудової книжки колгоспника № [NUMBER] , дата заповнення 10.02.1970, вбачається, що анкетні дані заявника російською мовою - « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЛУ № 135380, виданого Донцівською сільською радою 01.10.2012, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Чапаєва с.Донцівка. Згідно з пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданим Пенсійним фондом України 26.12.2006, заявник - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області, [PERSON] (російською мовою) була членом КСП ім.Чапаєва на підставі додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серія ЛГ № 3100000003 від 30.03.1995, реєстраційний № 10 (значиться під № 487 у додатку до Державного акту). На підставі розпорядження Новопсковської РДА № 506 від 13.09.2004 по КСП ім. Чапаєва Донцівської сільської ради був затверджений перерахунок розміру та вартості земельної частки (паю) в розмірі 8,84 умовних кадастрових гектарів, з них сільськогосподарських угідь: ріллі 7,40 умовних кадастрових гектарів, пасовищ 1,32 умовних кадастрових гектарів, сіножатей 0,12 умовних кадастрових гектарів. У 1997 році [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0040730, про що у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім.Чапаєва зроблено запис № 531 від 03.02.1997. [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 140127, реєстраційний № 281 від 10.01.2005 на площу 8,24 га (угіддя - рілля), цільове призначення ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На земельні ділянки сіножаті та пасовища земельних часток (паїв) набуття права власності [PERSON] не здійснювалося. Заявник позбавлена можливості здійснити своє право на розробку проекту землеустрою земельних часток (паїв) кормових угідь (сіножатей), виділення їх в натурі на місцевості з передачею у приватну власність у зв`язку з тим, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0040730, виданому головою Новопсковської районної державної адміністрації 02.12.1996, не вірно зазначено прізвище власника, а саме « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0040730 дійсно належить заявнику [PERSON] підтверджується паспортом громадянина України, Державним актом на право приватної власності на землю, трудовою книжкою, свідоцтвом про право власності на майновий пай (майновий сертифікат), пенсійним посвідченням, які видані на ім`я « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на приватну власність. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0040730, виданий Новопсковською районною державною адміністрацією 02.12.1996, та дають підстави для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у зв`язку тим, що від встановлення цього факту залежить реалізація заявником права власності на земельну ділянку, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved