Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ), позивач у справі, та відповідач, [PERSON] , 17 вересня 2019 року зареєстрували законний шлюб, про що виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис № 32 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя з відповідачем не склалося. Спільно подружжя не проживають, з квітня 2020 року, спільного господарства не ведуть, не пов`язані побутом, подружні стосунки не підтримують. Позивач у справі, переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Основна причина розпаду сім`ї це відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри. На сьогоднішній день шлюб існує лише документально, як такого його поновити вже не можливо. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Судові витрати по розгляду справи просить стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в телефонному режимі повідомив про те, що на даний час перебуває в зоні АТО, з`явитись до суду не може, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до частин 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про розірвання шлюбу, який підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з`ясовано судом 17 вересня 2019 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 32, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 17 вересня 2019 року. Від спільного шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї, наполягають на розірванні шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходила. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір, який сплачено при подачі позову до суду.

Outcome: approved