Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають доньку [PERSON] , народження [INFO] . З 14 вересня 2020 року [PERSON] є студентом денної форми навчання Київського Національного транспортного університету. Орієнтовний термін навчання до 30 червня 2024 року. Зазначає, що у зв`язку з витратами, пов`язаними із оплатою навчання, проїздом доньки до навчального закладу, проживанням в гуртожитку за місцем навчання, харчуванням, організацією її життєдіяльності, з донькою перебувають у скрутному матеріальному становищі. Щомісячні витрати на її утримання становлять у мінімальному розмірі 6000 грн, тому донька потребує матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач має змогу надавати доньці матеріальну допомогу, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться. Тому, [PERSON] може щомісячно сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі без погіршення його матеріального стану. На підставі викладеного [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , народження [INFO] , у розмірі 3000 (три тисячі) грн щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до суду і до досягнення донькою 23-річного віку за умови продовження нею навчання. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала 06.12.2021 заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просить задовольнити повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про час причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Відповідачу було надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиву до суду не надіслав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до матеріалів справи, та постановити заочне рішення. 19 січня 2022 року згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Установлено, що сторони перебували в шлюбі, який 13 лютого 2006 року був розірваний, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.5). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , народження [INFO] (а.с.4). Згідно довідки, виданої автомеханічним факультетом IV рівня акредитації Національного транспортного університету від 20.09.2021 №301 (а.с.7) [PERSON] є студенткою ІІ курсу автомеханічного факультету за спеціальністю - «Екологія», денної форми навчання. Термін навчання з 14.09.2021 по 30.06.2024. Студентка [PERSON] отримує платні освітні послуги, що за навчальний 2020-2021 рік складає 12800 грн та за навчальні 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024 в загальному розмірі складає 40200 грн (а.с.8-9,10). Повнолітня донька сторін [PERSON] знаходиться на утриманні матері. За приписами ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Кодексу. Частина 2 ст. 200 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] є повнолітньою та навчається на денному відділенні Київського Національного транспортного університету, тому суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Разом з тим, обов`язок по утриманню повнолітньої доньки в період її навчання не може бути покладений виключно на матір дитини. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд на підставі вищевказаних норм матеріального права враховує матеріальний стан платника аліментів. Відповідач не надав суду ніякої інформації про свої доходи та доказів неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові. Зважаючи на це, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі, зазначеному у позові, який обґрунтований щомісячними витратами позивача на навчання доньки, її проживання за місцем навчання, проїздом до навчального закладу, харчуванням та організацією життєдіяльності. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved