Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агродвір", третя особа державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про скасування рішення державного реєстратора, припинення іншого речового права, в якому просив суд скасувати рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області Бешкинської О.М. від 22.03.2021 р. № 57213831 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; припинити інше речове право (право оренди) щодо земельної ділянки № 4425184500:06:001:0099, запис № 41102098, зареєстроване на підставі рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області Бешкинської О.М. від 22.03.2021 р. №57213831 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОДВІР», код за ЄДРЮОФОП: 39550042; адреса: 92760, вул. Колгоспна, б. 19 с. Половинкине Старобільського району Луганської області, Україна; на його користь суму сплачених судових витрат (судового збору) у розмірі 908 грн. 00 коп. В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що на підставі cвідоцтва про право на спадщину за заповітом він є власником земельної ділянки № [NUMBER] , розташованої на території Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області (кадастровий номер ділянки 4425184500:06:001:0099), площею 4,2283 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У договірні відносини щодо речових прав на зазначену земельну ділянку з жодною особою він не вступав, письмові договори не підписував. Під час отримання відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень дізнався про те, що на належну йому земельну ділянку зареєстровано похідне речове право. Враховуючи те, що фактично договірні відносини щодо прав користування земельною ділянкою відсутні, то підстави для визнання договору, на підставі якого зареєстровано право оренди, недійсним відсутні, а тому ним відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96) визначає можливий спосіб захисту своїх прав у вигляді скасування запису про державну реєстрацію речового права. У зв`язку з чим звернувся до суду за захистом. Позивач та його представник до суду не з`явилися, представник позивача на адресу суду надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач - представник товариства з обмеженою відповідальністю "Агродвір" до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнав, зазначивши, що відсутні підстави для скасування державної реєстрації права оренди землі. Третя особа - державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Рішення просив ухвалити на розсуд суду. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи наведене, судом розгляд справи по суті здійснюється за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в позові доводи, повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником земельної ділянки № [NUMBER] , розташованої на території Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області (кадастровий номер ділянки 4425184500:06:001:0099), площею 4,2283 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Пульним С.М., зареєстрованим за № 1712 (спадкова справа № 44/2019) (а.с.11). Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі» Державним реєстратором речових прав на нерухоме майно центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області 22.03.2021 р. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57213831, внаслідок якого було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 41102098 про реєстрацію іншого речового права - права оренди, на підставі якого СТОВ «Агродвір» було набуто право користування земельною ділянкою, належної позивачу (а.с.12-13). У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Договір підписаний сторонами, визначено предмет договору, об`єкт оренди із зазначенням розміру та кадастрових номерів земельних ділянок, строк дії договору, орендна плата, умови використання земельної ділянки, інші права та обов`язки сторін, що свідчить про досягнення згоди з усіх істотних умов договору та про вільність волевиявлення учасників правочину щодо його укладення. Частинами 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а позивачем суду не доведено обставин щодо відсутності в оспорюваному договорі оренди істотних умов, як то строк дії договору, орендна плата, наявність підробки щодо строку оренди. Від призначення судово - технічної експертизи щодо встановлення наявності або відсутності ознак підробки окремих положень договору оренди представник позивача відмовилась, будь - яких інших доказів суду на підтвердження цих обставин не надано. За змістом ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з висновків Європейського суду з прав людини, викладених в рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне - 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між особою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (справа «Салман проти Туреччини»). Аналізуючи зазначені норми матеріального та процесуального права, з`ясовуючи вказані обставини, що мають значення для правильного вирішення спору та оцінюючи належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів кожний окремо й у їх сукупності,

Outcome: dismissed