Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

17.08.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що навчається у закладі вищої освіти, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.06.2001 року було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 205. За час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилася спільна донька- [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Також вказаним рішенням стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, починаючи з 22.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час, спільна донька, позивача та відповідача є повнолітньою та навчається у закладі вищої освіти - Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця. Відповідно до пункту 5.2. договору, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 82 684, 00 гривні. Також у розділі 5 договору визначено, що внесення коштів за надання навчальної послуги, здійснюється поетапно, окремо за кожен навчальний семестр. Вартість одного року навчання складає 20671, 00 гривню. Згідно з пунктом 8.1. вказаний договір діє до 30.06 2024 р. На час звернення до суду позивачем вже була оплачена вартість навчання доньки на 1 курсі закладу вищої освіти, у сумі 20 690,00 грн. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.09.2021 року народження, [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Сторони в судове засідання не з`явились, до судового розгляду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. В своїй письмовій заяві позивач позов підтримала. Відповідач подав заяву про визнання позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №386 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 23.04.2014 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволено. Розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 09 червня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 205. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача [PERSON] залишено без змін « [PERSON] ». Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дрезден, Німеччина, проживаючого за адресою [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 22 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с.14-15). Разом з тим, заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.10.2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено. Визнано [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (сто тридцять сім) (а.с. 26-27). З копії акту про фактичне проживання особи від 04.08.2021 року, посвідченого начальником дільниці №43 КП «Жилкомсервіс» вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Згідно з копією довідки Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця від 26.07.2021 року за №195/28 та копією договору про надання освітньої послуги між ВНЗ та фізичною особою від 07.09.2020 року №2020.06.241.010.6.01.005, [PERSON] з 15.09.2020 року навчається у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця за спеціальністю: 241 «Готельно-ресторанна справа» на денній формі навчання за рахунок коштів фізичної особи. Термін закінчення навчання - 30.06.2024 року. Навчання є платним, що вбачається як зі змісту вищевказаного договору, так і підтверджується відповідними квитанціями (а.с.21-25,29,30). З копії довідки про доходи від 03.08.2021 року вбачається, що [PERSON] працює директором Харківської гімназії №39 та її дохід за період з січня 2021 року по травень 2021 року склав 107 002,42 грн. (а.с.31). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч. 1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про те, що вік [PERSON] перевищує 18, але є меншим 23 років, вона проживає разом з матір`ю, продовжує навчання, яке є платним, потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу, оскільки позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним та достатнім стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання [PERSON] , але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. Окрім того, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, від якого позивач звільнена на підставі Закону України «Про судовий збір». Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved