Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини - [PERSON] - [INFO] , в розмірі 1/4 від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 29.06.2013, який відповідно до заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.08.2016 розірвано. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] - [INFO] , який проживає з матір`ю. Позивач зазначає, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач не надає допомогу на утримання сина та не цікавиться його життям. Також зазначила, що відповідач зареєстрований як ФОП [PERSON] та має постійний дохід, відтак має об`єктивні можливості для майнового забезпечення дитини. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, з моменту звернення до суду і до досягнення дитини повноліття. 12.10.2021 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова позовну заяву було залишено без руху, та надано позивачу строк протягом десяти днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 22.10.2021 позивачем через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. 25.10.2021 року ухвалою суду провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 29 червня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2018 року розірвано. (а.с.15-16) Батьками [PERSON] - [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.2013 (а.с. 14) У зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 22) Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.09.2021, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.18) Також, в матеріалах справи міститься витяг з ЄДР від 01.10.2021, відповідно до якого [PERSON] з 10.09.2020 здійснює підприємницьку діяльність. (а.с. 19) Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України, визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів в частці від доходу відповідача - 1/4 на утримання дитини. Враховуючи розмір позовних вимог, встановлений мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України), суд, з урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, а також факту того, що у суду відсутні відомості про наявність у нього осіб, які перебувають на його утриманні, вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] - [INFO] , в розмірі 1/4 частини від видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved