Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла її прабаба - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Дружба» Рижанської сільської ради Хорошівського району Житомирської області. Зазначає, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Володарськ-Волинською райдержадміністрацією по Рижанській сільській раді за №298, зареєстрований сертифікат на земельну частку (пай) Серії ЖТ №0177262, який виданий [PERSON] - члену КСП «Дружба» Рижанської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Даний сертифікат було втрачено. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті прабаби [PERSON] шляхом розпорядження її особистими речами. 09.10.2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу щодо надання роз`яснення по оформленню спадкових прав після смерті прабаби - [PERSON] в цілій частині по праву представлення на право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Дружба» Рижанської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, на що отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в цілій частці по праву представлення, на земельну частку (пай) КСП «Дружба», в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Рижанської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, що належала [PERSON] , відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЖТ №0177262. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, в своїй позовній заяві просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , архівної довідки Державного архіву Житомирської області №Г-5125/02 від 17.09.2021 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00031700097 від 17.07.2021 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00031403152 від 26.06.2021 року слідує, що [PERSON] є прабабою [PERSON] . Згідно листа відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №97-6-0.23-84/170-21 від 23.03.2021 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Володарськ-Волинською райдержадміністрацією по Рижанській сільській раді за №298, зареєстрований сертифікат на земельну частку (пай) Серії ЖТ №0177262, який виданий [PERSON] - члену КСП «Дружба» Рижанської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Відповідно до оголошення в газеті «Прапор» №44 (9546) від 29.10.2021 року сертифікат на право земельну частку (пай) реформованого КСП «Дружба» серії ЖТ №0177262, який виданий [PERSON] було втрачено. Згідно експертного висновку №056/1206-n від 27/10/2021 прізвища, ім`я та по батькові [PERSON] та [PERSON] є ідентичними. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. №1009 від 09.10.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та рекомендовано звернутись з позовом до суду. Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] , то судом, відповідно, застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які діяли на час смерті спадкодавця. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтею 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлим батькам. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Із довідки Хорошівської селищної ради №1369 від 02.11.2021 року слідує, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті прабабусі [PERSON] , що померла [INFO] шляхом розпорядження особистими речами померлої, обробляла земельну ділянку, робила дрібний ремонт будинку. Згідно довідки Хорошівської селищної ради №1106 від 16.08.2021 року, зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на день її смерті та на протязі шести місяців після смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ч.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Дружба» Рижанської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, а також те, що позивач є спадкоємцем вказаного спадкового майна за законом після смерті прабаби [PERSON] , а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved