Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

13.09.2021 року\~ позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Прайм Альянс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги наступним. 03.06.2020\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Буждиганчук\~Євдокією Юріївною\~вчинено виконавчий\~напис №\~870\~про стягнення\~з позивача\~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Прайм\~Альянс» заборгованості\~за кредитним\~договором №R53100479003B\~від 30.10.2013\~року,\~укладеним між\~мною та\~первісним кредитором\~-\~ПАТ «ВТБ\~Банк» в\~сумі 17\~929,05\~грн. Зазначена сума складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15488,62 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 572,91 грн., комісія в розмірі 1690,00 грн. та плати за здійснення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 177,52 грн. Про вчинення вказаного виконавчого напису позивач дізнався коли в рамках виконавчого провадження 24.03.2021 року його було обмежено в користуванні коштами, шляхом звернення стягнення на єдине джерело його доходу пенсію за віком, позивач отримує у Бердянському об`єднаному управлінні ПФУ. Вказує, що ПАТ «ВТБ Банк» інформувало [PERSON] про відступлення прав вимоги за зазначеним вище кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Позивачу було повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним договором № R53100479003В від 30.10.2013. вказано, що ним як боржником, допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості приводиться за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року. Повна сума заборгованості за кредитним договором складає 17\~751,53 грн. Вказує, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Однак, даний виконавчий напис вчинений не на кредитному договорі, а на окремому нотаріальному бланку, що суперечить вимогам закону, дає підстави вважати, що нотаріусу не був наданий оригінал кредитного договору. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Отже, виконавчий напис був винесений незаконно, а тому він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Просив визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Відповідачем до суду було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» позовні вимоги не визнає з наступних підстав. 30.10.2013 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100479003B, відповідно до якого останній надано кошти в сумі 20 000 грн. В зв`язку з невиконанням [PERSON] умов вказаного договору утворилась кредитна заборгованість. 08 липня між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 080715нв, відповідно до якого «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за вищевказаним кредитним договором. 29 січня 2019 року між «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено договір факторингу № 29/01/19-1, згідно з яким право вимоги до [PERSON] набув відповідач. На підставі зазначеного договору 28 лютого 2019 року позивачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується списком № 16029-110-32 згрупованих поштових відправлень цінних листів з описом вкладень та квитанцією про оплату з Укрпошти. Вищенаведене свідчить про той факт, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» належним чином повідомляло позивача про наявну заборгованість та про необхідність сплати суми боргу. Крім зазначеного, відповідач для вчинення виконавчого напису подав нотаріусу необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника кредитний договір з розрахунком заборгованості боржника, а також вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором. Враховуючи наведене, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач надала відповідь на відзив, в якій посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, представник зазначила, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити за наявними письмовими доказами. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву просив про розгляд справи без його участі, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Треті особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, будь-яких клопотань суду не надали. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що, 30 жовтня 2013 року [PERSON] уклала з ПАТ «ВТБ Банк» кредитний договір\~№ №R53100479003B про отримання споживчого кредиту на загальну суму 20 000 грн.. Як вбачається з відзиву на позов, наданого суду\~ТОВ «ФК «Прайм Альянс», 08 липня між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 080715нв, відповідно до якого «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за вищевказаним кредитним договором; 29 січня 2019 року між «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено договір факторингу № 29/01/19-1, згідно з яким право вимоги до [PERSON] набув відповідач. 03.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною вчинено виконавчий напис № 870 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором №R53100479003B від 30.10.2013 року, укладеним між [PERSON] та первісним кредитором - ПАТ «ВТБ Банк». На підставі зазначеного виконавчого напису заступником начальника відділу Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) Філончук Дар`єю Павлівною було відкрито виконавче провадження №64551925 від 17.02.2021 року, що підтверджується відповідною постановою. В рамках цього виконавчого провадження 24.03.2021 року [PERSON] було обмежено в користуванні її коштами, шляхом звернення стягнення на єдине джерело її доходу пенсію за віком, яку вона отримує у Бердянському об`єднаному управлінні ПФУ. Встановлено, що 30.10.2013 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100479003B, відповідно до якого останній надано кошти в сумі 20 000 грн. В зв`язку з невиконанням [PERSON] умов вказаного договору утворилась кредитна заборгованість. 08 липня між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 080715нв, відповідно до якого «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за вищевказаним кредитним договором. 29 січня 2019 року між «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено договір факторингу № 29/01/19-1, згідно з яким право вимоги до [PERSON] набув відповідач. Однак, відповідачем не надано жодного належного доказу, який підтвердив би направлення ним [PERSON] письмового повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором, про необхідність у оплаті та про намір вчинення виконавчого напису, а саме вимоги про погашення кредитної заборгованості. Також, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред' явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджують такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Жодних повідомлень, листів, вимог від відповідача позивач не отримувала, борг не визнавала. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Отже, [PERSON] не була повідомлена про вчинення виконавчого напису нотаріуса, та була позбавлена можливості вирішення спору у позасудовому порядку та оскаржити суму заборгованості. Згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повино існувати на момент звернення. Разом з тим, судом встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус, не отримував від сторін первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено вчинення виконавчого напису на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. З`ясовано, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Разом з тим, відсутність в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку № 296/5 вимоги до нотаріуса провести перевірку дотримання стягувачем норм спеціального Закону № 1255-IV щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу тридцятиденного строку з моменту реєстрації не свідчить про можливість невиконання нотаріусом цих вимог, оскільки в разі розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовими актами перевага надається спеціальному, якщо його скасовано виданим пізніше загальним актом. При цьому неподання стягувачем на вимогу нотаріуса на стадії підготовки до вчинення нотаріального провадження доказів реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а невчинення нотаріусом дій щодо вжиття заходів про витребування від обтяжувача зазначеної інформації та документів на її підтвердження і, як наслідок, вчинення виконавчого напису без таких документів вказує на незаконність нотаріальної дії, як виконаної без усіх необхідних даних. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Вказане свідчить про порушення законодавства приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, що призвели до порушення прав та законних інтересів [PERSON] . Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved