Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 25 лютого 2013 року стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Відповідний виконавчий лист було видано 14 березня 2013 року. Позивач по мірі можливості добровільно забезпечує дочку та приймає участь у її вихованні. 17 липня 2019 року позивач вдруге одружився з [PERSON] і від цього шлюбу він має сина, [PERSON] , [INFO] . Крім того, на його утриманні перебуває також дочка дружини [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день позивач постійного заробітку не має та перебуває на обліку в міському центру зайнятості. В той же час, йому слід забезпечувати належний рівень життя, для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку у рівній мірі для всіх дітей. Дружина позивача на сьогодні ніде не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і отримує на дитину мізерну грошову допомогу. Позивач вважає, що у зв`язку із зміною сімейного стану, пов`язаного із народженням другої дитини та необхідності його участі у її матеріальному утриманні, із врахуванням наведених вище матеріальних обставин, розмір аліментів на утримання доньки від першого шлюбу слід визначити в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку у сукупності із рівною участю матері в утриманні спільної дитини. Позивач, посилаючись на ст. 180, 182, 183, 192 СК України просив суд ухвалити рішення про зменшення стягнення із нього аліментів із встановленого рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 25 лютого 2013 року, розміру 1/4 на 1/6 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, у зв`язку із зміною його сімейного та матеріального стану на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 23 грудня 2021 року відповідачка [PERSON] подала відзив на позов, в якому зазначила, що позивач стверджує, що у зв`язку з укладенням ним нового шлюбу, перебуванні на його утриманні інших осіб та відсутністю постійного заробітку, він не може сплачувати аліменти на утримання спільної доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Таким чином, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Ржищівського міського суду Київської області № 374/61/13-ц з 1/4 на 1/6 частину з усіх видів заробітку. Разом з тим, визначені законом підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача, відсутні. Сама по собі зміна сімейного стану, а саме - перебування у іншому шлюбі та народження дитини не свідчить про неможливість сплачувати аліменти та не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Натомість, такою підставою є істотна зміна матеріального становище платника аліментів, з якою пов`язується його неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Щодо матеріального становища позивача відповідачка зазначила, що по-перше, обставини, викладені у позові щодо неможливості позивача сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] не відповідають дійсності. Так, позивач має у власності три автомобілі та займається доставкою каменю, щебню, піску, гранвідсіву, що є загальновідомим та про це свідчать відповідні оголошення у соціальних мережах. Крім того, позивач не один рік займається продажем дрів. Підстав вважати, що дохід позивача зазнав істотних змін, внаслідок чого він не може надавати утримання своїм дітям, немає. Відповідач вважає, що дохід позивача є достатнім, щоб сплачувати аліменти на користь спільної дитини. При цьому, права та законні інтереси дітей мають перевагу над інтересами батьків, а також інших повнолітніх осіб, що перебувають на їхньому утриманні. Таким чином, відповідачка не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача. Відповідачка наразі перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. У зв`язку з тим, що вона не може працювати, коштів на забезпечення достатнього життєвого рівня для себе та для доньки [PERSON] не вистачає. Відповідачка не має інших джерел доходу, крім допомоги по догляду за дитиною та аліментів від позивача. Таким чином, зменшення розміру аліментів, які сплачує позивач, істотно вплине на матеріальний стан відповідачки та позбавить дитину нормального утримання, що також має бути враховано судом. Крім того, дочка [PERSON] періодично хворіє та за станом здоров`я потребує утримання від батька у належному розмірі. Зокрема, згідно з випискою, дитині було поставлено діагноз: аутоімунний тиреоїдит, гіпотиреоз. Таким чином, спільна з позивачем дитина потребує постійного лікування. Відповідачка самостійно займається лікуванням дитини, а тому зменшення навіть тієї матеріальної участі, яку надає позивач, становитиме істотне порушення прав та інтересів дитини. Згідно з характеристикою із школи, дочка [PERSON] є старанною, сумлінною, проявляє високий рівень здібностей. Навчання дитини та участь у вирішенні шкільних питань повністю забезпечує відповідачка. Отже, участь позивача у вихованні та забезпеченні розвитку дочки [PERSON] зводиться до сплати позивачем аліментів. При цьому, позивач заявляє, що не може навіть у цьому мінімальному розмірі брати участь у забезпеченні розвитку дитини. З такими твердженнями позивача відповідачка категорично не погоджується та вважає, що зменшення аліментів призведе до дисбалансу обов`язків сторін як батьків дитини, суперечитиме інтересам дочки [PERSON] та становитиме порушення її прав на утримання від обох батьків. У відзиві відповідачка просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, день та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 25 лютого 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено у повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини (а.с. 6). Рішення суду набрало законної сили 07 березня 2013 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 липня 2019 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] .. Згідно довідки виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області від 07 жовтня 2021 року (а.с. 10) [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім`ї входять: дружина [PERSON] , дочка дружини [PERSON] (після усиновлення - [PERSON] ), син [PERSON] .. Згідно довідки Ржищівської міської філії Київського обласного центру зайнятості № 127 від 08 жовтня 2021 року, [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 07 жовтня 2021 року (а.с. 10 (зворот)). Згідно з копією трудової книжки позивача, останній мав постійну роботу до 23 березня 2017 року (а.с. 11-12). Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, або ж зміни сімейного стану платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці. Вказана позиція викладена у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд звертає увагу, що за змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З письмових доказів, які містяться в матеріалах справи встановлено, що у позивача відбулись суттєві зміни його сімейного та матеріального станів, зокрема, в 2019 році він створив нову сім`ю, в 2020 році у нього народився син та в 2021 році він усиновив дочку дружини, які перебувають на його утриманні, а також на час прийняття Ржищівським міським судом Київської області рішення від 25 лютого 2013 року позивач мав роботу та відповідно постійний заробіток, що підтверджується копією його трудової книжки, а з 07 жовтня 2021 року перебуває на обліку як безробітний. Саме такі підстави для зміни розміру присуджених аліментів й передбачені положеннями ст. 192 СК України. З огляду на те, що у позивача виникли додаткові зобов`язання фінансового характеру щодо забезпечення достатнього життєвого рівня не тільки першої дитини, але й дітей від нового шлюбу, змінилось матеріальне становище, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються із нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Що ж стосується заперечень відповідачки проти позову, то суд їх не приймає, оскільки факту зміни сімейного та матеріального станів позивача вони не спростовують. Наявність різних оголошень в соцмережах не підтверджують дохід позивача, а в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях. Також суд не може прийняти до уваги доводи відповідачки про необхідність врахування витрат, які пов`язані із лікуванням дитини, оскільки вказані витрати не охоплюються аліментними зобов`язаннями в розумінні ст. 181-182 СК України, і підлягають стягненню в порядку, передбаченому ст. 185 СК України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини на 1/6 частини на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, не порушить право дитини на гідний рівень життя, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. Також такий розмір аліментів буде достатнім для матеріального забезпечення дитини і відповідатиме принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку, з врахуванням інтересів інших дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved