Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла своєму онукові [PERSON] . Вказуючи, що він є спадкоємцем за заповітом, судовим рішенням від 06.08.2021 р. йому визначено додатковий строк для прийняття спадщини, протягом якого він звернулася у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини після смерті баби, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок спадкодавця, просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Сереховичівської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що сільська рада просить провести судове засідання 13.01.2022 р. за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 20). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1951 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , у якому вона постійно проживала і була зареєстрована. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 21-22). За життя [PERSON] 01.03.1995 р. склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла своєму внукові [PERSON] (а.с. 23). Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем підтверджуються відповідними свідоцтвом про народження, про одруження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України, з яких видно, що позивач [PERSON] є внуком спадкодавця [PERSON] (а.с. 17-19). Позивач із спадкодавцем на час смерті постійно не проживав і пропустив строк для прийняття спадщини. Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 06.08.2021 р. позивачу було визначено додатковий строк - 2 (два) місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вказане рішення суду набрало законної сили 06.09.2021 р. (а.с. 12-16). Протягом визначеного судом додаткового строку 17.09.2021 р. позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] на день смерті проживала одна (а.с. 21). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 01.03.1995 р. за даними сільської ради не змінено і не відмінено (а.с. 21). З огляду на вказане, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку та строки прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] . Постановою нотаріуса від 06.12.2021 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нього (а.с. 10). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 136/2021 до майна померлої [PERSON] (а.с. 46-51), з яких також видно, що спадкова справа заведена за заявою позивача [PERSON] , інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved