Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

22 жовтня 2020 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулися з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) в якому просили стягнути з останньої заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2013 по 01 вересня 2020 року у розмірі 59594,90 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 13219,49 гривень, 3% річних у розмірі 4802,13 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідача: [ADDRESS] . Внаслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідача у період з 01 жовтня 2013 року по 01 вересня 2020 року утворилася заборгованість. Оскільки відповідач не здійснює оплату за отримані послуги з централізованого опалення, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 06.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 25.01.2021 року розгляд справи відкладено, у зв`язку із клопотанням відповідача про ознайомлення із матеріалами справи. 19 лютого 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов зустрічний позов з вимогами до акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про захист прав споживача, у якому вона заперечила проти позовних вимог у повному обсязі, просила відмовити у позові, посилаючись на те, що вона, хоча і проживає за адресою: [ADDRESS] , але не є споживачем послуг відповідача, оскільки у неї в квартирі встановлено автономне опалення, і квартиру від`єднано від мережі теплопостачання, і в період з жовтня 2013 року по вересень 2020 року підприємство позивача жодним чином не надавало їй послуги з централізованого опалення. Крім того, доданий до позовної заяви розрахунок не містить в собі жодних даних, які б підтверджували, що кількість теплової енергії, яка була спожита нею, відповідає в грошовому еквіваленті сумі заборгованості, що вказана в позовній заяві. З розрахунку заборгованості та доданих до позову документів не можливо встановити вартість місячного платежу, структуру тарифу, нормативи споживання та іншої обов`язкової інформації, що передбачено вищезазначеними нормами законодавства. Ухвалою суду від 01.03.2021 року прийнято до провадження зустрічну позовну заяву, яку об`єднано із первісним позовом в одне провадження, по справі призначено підготовче судове засідання. 05 квітня 2021 року від представника позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якому представник послалася на те, що позивач на виконання своїх зобов`язань, як суб`єкт господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії надав житлово-комунальні послуги за адресою відповідача належної якості. Відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє споживача від цивільно-правової відповідальності. Щодо встановленого автономного опалення у квартирі відповідача послалася на встановлений законом порядок відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів, при цьому, на думку представника позивача, будь-яких доказів, які б підтверджували законність відключення відповідача від системи централізованого опалення в квартирі, власником якої є відповідач, останній не надав. Зауважила, що єдиним належним та допустимими доказом відключення квартири від системи централізованого опалення є відповідний акт про відключення, який є затвердженим постійно діючою міжвідомчою комісією, а також звертала увагу на те, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплат за послуги опалення. Ухвалою суду від 29.06.2021 року по справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 15.09.2021 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача, у зв`язку із перебуванням у відпустці. Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в минулому судовому засіданні суд вислухав вступне слово позивача та відповідача щодо змісту та підстав позову. Від відповідача 06.01.2022 року надійшла письмова заява про відкладання розгляду справи за сімейними обставинами. Відповідно до частини 1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила), надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідача. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і цей факт не оспорюється сторонами (а.с. 14, 29 на звороті). Відповідно до Інформації про нарахування по рокам та детальної виписки з особового рахунку, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] за централізоване опалення за період з жовтня 2013 року по вересень 2020 року складає - 59594,90 (а.с. 6-7). Відповідно до копії листа Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради від 28.02.2005 року за № 619/8 погоджено відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: [ADDRESS] при умові влаштування альтернативного джерела опалення, для чого йому необхідно отримати технічні умови в АТ «Криворіжгаз» та проект, розроблений проектною організацією, після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися для розірвання договору постачання теплової енергії до ДП «Криворізька теплоцентраль» (а.с. 33). Як вбачається з копії Акту-472, підписаного виробником робіт ВАТ «Криворіжгаз», [PERSON] (який є чоловіком відповідача [PERSON] - а.с. 29 на звороті), представником ВАТ «Криворіжгаз», у квартирі [ADDRESS] 01.12.2010 року встановлено газовий лічильник (а.с. 41). 01.12.2010 року був складений та підписаний зазначеними вище особами Акт приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту про надання дозволу здійснити врізання та запуск газа (а.с. 40). Відповідно до копії Акту № б/н від 19.03.2012 року представник КПТМ «Криворіжтепломережа» та абонент [PERSON] по [ADDRESS] склали акт про те, що при обстеженні приміщення встановлено: «наявний видимий розрив на мережі центрального опалення, гарячого водопостачання; система гарячого водопостачання демонтована; у приміщенні встановлено автономне опалення» (а.с. 42). Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», а також Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630). Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4 (далі - Порядок), не передбачена можливість відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремої квартири у багатоквартирному будинку, а відключення окремого багатоквартирного будинку за заявою власника (власників) будинку вирішується постійно діючою міжвідомчою комісією, створеною органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади відповідно до розділу 2 вищезазначеного Порядку. Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому. Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання послуг з постачання тепла. Разом з тим, судом з наданих відповідачем копій документів встановлено, що дозвіл на встановлення автономного опалення наданий відповідачу у 2005 році, натомість автономне опалення встановлено лише у грудні 2010 року, тобто у період дії вище наведених законодавчих актів, які передбачали відповідну процедуру та умови встановлення такого опалення. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на отримання дозволу міжвідомчої комісії, після чого мали б звернутися до позивача для отримання технічних умов на влаштування автономного опалення та відповідно до яких мав би бути розроблений робочий проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП, а також для розірвання договору на постачання теплової енергії. Таким чином, діюче законодавство та нормативні акти не передбачають відключення окремої квартири у багатоквартирному будинку від централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно нарахування плати за надані послуги проводиться правомірно. Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Дослідивши розрахунок заборгованості, а саме Інформацію про нарахування по рокам із зазначенням періодів нарахування, перерахування, оплати послуг, детальну виписку з особового рахунку із зазначенням нарахувань та оплати послуг опалення, розрахунки сум компенсації за інфляцію та 3% річних (а.с. 6-8), суд дійшов висновку про підтвердження факту наявності заборгованості відповідача по оплаті послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2013 року по вересень 2020 року в сумі 59594,90 гривень, а також погоджується із розрахунком інфляційних втрат в сумі 13219,49 гривень та 3% річних в сумі 4802,13 гривень. З урахуванням викладеного, доводи відповідача [PERSON] щодо неправомірного нарахування позивачем оплати за послуги з теплопостачання, у зв`язку із фактичним невикористанням відповідачем цих послуг через наявність автономної системи опалення у квартирі, суд відхиляє, оскільки споживачем не дотримано порядку відключення квартири від мереж централізованого опалення багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість повинна бути стягнута за період з 01 жовтня 2013 по 01 вересня 2020 року, що становить 59594,90 гривень. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення основного позову, а саме стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 59594,90 гривень, інфляційні витрати у розмірі 13219,49 гривень, 3 % річних у розмірі 4802,13 гривень, вимоги зустрічного позову [PERSON] до акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про захист прав споживача задоволенню не підлягають, з підстав вказаних вище. Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у сумі 2102,00 гривень.

Outcome: approved