Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, якиймотивований тим, що йому відповідно до свідоцтва про право власності на житло належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] (далі за текстом - Квартира). Відповідачі є власниками інших часток зазначеного домоволодіння, зокрема [PERSON] належить 1/4 частки, [PERSON] також належить 1/4 частки спірного будинку. Квартира має окремі виходи, роздільні лічильники, проте той факт, що вона перебуває у спільній частковій власності, чинить йому перешкоди для реалізації права власності, оскільки вимагає постійної згоди співвласників. Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги від 04.11.2021 /а.с.129/,позивач просив суд виділити йому в натурі 50/100 (1/2) частину Квартири з господарськими будівлями згідно нумерації, зазначеній в експлікації та плані квартири в технічному паспорті, згідно з варіантом №2 висновку експертизи, яка складається з таких приміщень: 2-6 кімнату загальною площею 15,10 кв.м.; 2-7 приміщення для автономної системи опалення загальною площею 2,40 кв.м.; 2-8 веранду загальною площею 9,10 кв.м.; 2-9 коридор загальною площею 5,70 кв.м.; 2-10 кімнату загальною площею 11,0 кв.м.; 2-11 санвузол загальною площею 2,80 кв.м.; 2-12 кухню загальною площею 5,80 кв.м.; 2-13 кімнату загальною площею 4,70 кв.м.; 2-14 кімнату загальною площею 7,40 кв.м.; вбиральню Г; гараж Є1; альтанку 31; 1/2 частину огорожі №10 1/2; 1/2 частину огорожі №11 1/2, визнавши на цю частину Квартири та господарських будівель за ним право особистої приватної власності та припинивши за ним право спільної часткової власності на Квартиру. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти чого представники відповідачів не заперечили та погодились, що найбільш наближеним до фактичного порядку користування Квартирою співвласниками та до розміру ідеальних її часток є саме запропонований експертом варіант поділу під номером 2. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до наступного висновку. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Статтями 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України. Встановлено, що сторони є власниками Квартири в наступних частках: 1/2 належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.04.1993 та договору дарування від 10.08.2001, відповідачці [PERSON] , матері позивача, та відповідачу [PERSON] , його вітчиму, належать по 1/4 частині Квартири кожному. Вказана Квартира розташована на огородженій земельній ділянці в одноповерховому житловому будинку загальною площею 123,6 кв.м, житловою 68,7 кв.м; має два сараї літ.В та літ.Ж1, вбиральню літ.Г, гараж літ.Є1, альтанку літ.З1, погріб №8, частину колодязя №9 та дві частини огорожі №10 та №11. За клопотанням позивача 30.06.2021 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Із висновку експерта №359/10-2021 від 01.10.2021 вбачається, що експертом запропоновано 3 можливі варіанти поділу Квартири, дійсна (ринкова) вартість якої становить 1 212 000 грн. При цьому виділ можливий з відступом від часток співвласників, оскільки виділити позивачу 1/2 частки у Квартирі з належними до неї господарськими будівлями та спорудами, відповідно до ідеальної частки, не вбачається можливим. Аналізуючи запропоновані експертом варіанти поділу Квартири та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що її необхідно поділити відповідно до другого варіанту, який є найбільш оптимальним, збалансованим по відношенню до прав та інтересів кожного із сторін у справі та прийнятний і погоджений ними. Такийвиділ часток є максимально наближеним до розміру часток у праві спільної часткової власності, розмір компенсації за відступ від ідеальних часток будинку і вартості будівель та споруд є найменшим порівняно з іншими варіантами. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. За приписами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі, окрім іншого, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, суд повертає позивачу з державного бюджету 50% сплаченого ним судового збору, тобто 1 610, 9 грн., решта 50% - 1 610, 9 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних долях, тобто по 805,45 грн. з кожного. В той же час, враховуючи, що позивачем сплачено 6 846,40 грн. за проведення експертизи, що відноситься до інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, від сплати яких відповідачі не звільнені, а тому вони підлягають стягненню з них в рівних долях по 3 423,2 грн. з кожного.

Outcome: approved