Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

У листопаді 2021 року заявник звернулася до суду з даною заявою. Заяву мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . За життя бабуся заповіла їй та її брату належний бабусі на праві власності житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій він розміщений. Заявник зазначає, що у Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 08 грудня 1987 року, яке видане на ім`я її бабусі зроблено помилку, а саме вказано прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказана помилка, перешкоджає їй оформити свої спадкові права, а тому, вона змушена звернутися до суду з даною заявою. В судовому засідання заявник заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, просив її задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що заявник по справі [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] , є онуками [PERSON] , вказане підтверджено свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] від 17 грудня 1968 року, Серія [NUMBER] від 10 грудня 1997 року та Серія [NUMBER] виданим повторно 15 січня 2009 року. Як вбачається із свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Мотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 45. Між тим, за життя, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій він розташований, у рівних долях [PERSON] та [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчений 15 серпня 2011 року секретарем Червономотовилівської сільської ради Босенко Н.Л., та зареєстрований в реєстрі за № 153. Згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку Серія ЯЗ № 449499 виданого 28 квітня 2009 року та Серія ЯЗ № 449500 виданого 28 квітня 2009 року, [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , площею: 0,2500 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,0991 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок виданого 08 грудня 1987 року, [PERSON] на праві особистої власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Фастівської районної ради народних депутатів № 171 від 20 жовтня 1987 року «Про оформлення права особистої власності». Звертаючись до суду з даною заявою, заявник посилається на те, що через помилку в написанні прізвища її бабусі, а саме те, що у свідоцтві про право приватної власності на жилий будинок від 08 грудня 1987 року, прізвище її бабусі вказано як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », вона не може реалізувати свої спадкові права. Згідно п.1, п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення: встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, щ мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в свідоцтві про право приватної власності на жилий будинок виданому 08 грудня 1987 року, прізвище бабусі заявника вказано як « [PERSON] », хоча з усіх наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що прізвище бабусі заявника насправді « [PERSON] ». Тому, враховуючи вище викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження при розгляді справи судом, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення, оскільки від встановлення даного факту залежить вирішення особистих майнових прав заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved