Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, від 05.04.2021 року за № 86115. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на початку вересня 2021 року через Додаток «Дія» дізналася про наявність відкритого виконавчого провадження №65896162 та згодом і про наявну постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, мтипендію та інші доходи боржника. Вказує, що ні відповідачем, ні приватним нотаріусом її не було повідомлено про наявність виконавчого напису від 05.04.2021 року за № 86115, з яким вона не погоджується, тому звернулася до суду з даним позовом. Зазначила, що маючи тільки копію виконавчого напису нотаріуса, який отримала від приватного виконавця через автоматизовану систему виконавчого провадження, з`ясувала, що такий був здійснений за зобов`язанням за кредитним договором № 370423670, укладеним 24.05.2020 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05.08.2020 року є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Однак про те, що товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором їй не було відомо, про таке відступлення їй ніхто не повідомляв. Стверджує, що ніколи не перебувала у жодних договірних відносинах з фінансовою компанією «Онлайн Фінанс». Будь-які листи, повідомлення, вимоги від товариства про наявність боргу, підстави його виникнення, строки та умови погашення на її адресу не надходили. Вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, за відсутності документів, що підтверджували б безспірність заборгованості, оскільки на адресу позивача не надходило вимоги про погашення заборгованості, також не надходило повідомлень про відступлення права вимоги. Крім того, зазначає, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Також, звертає увагу на те, що на момент вчинення виконавчого напису набула чинності та діяла Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., якою було скасовано п.1 та п. 2 Постанови КМУ № 562 від 26.11.2014 року. В подальшому 01.11.2017р. Вищий адміністративний суд України остаточно скасував норму Постанови КМУ, на підставі якої нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис. Вказала, що нотаріусу була надана проста копія кредитного договору не посвідчена нотаріально, а отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку, шляхом вчинення спірного виконавчого напису, а також не було надано виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості. Процесуальні дії по справі: Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників процесу (а.с. 21-22). Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано в Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» належним чином засвідчені копії документів, які були підставою для вчинення виконавчого напису №86115 від 05 квітня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] (а.с. 37-38). 12.01.2022 року до суду поступила заява представника ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» про долучення доказів до справи №308/12793/21. У судове засідання позивач не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, при цьому, 12.01.2022 року подала заяву, в якій просить розглядати справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомленим, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення про їх виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву до суду не надходило. При цьому, 12.01.2022 року до суду поштовими засобами зв`язку від представника ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Дрешель А.В. (яка діє на підставі довіреності від 21.05.2021) надійшла заява про долучення доказів до справи №308/12793/21, а саме, просить долучитидо матеріалів справи копію кредитного договору №370423670 від 24.05.2020, копію графіку розрахунків заборгованості за кредитним договором №370423670 від 24.05.2020, копію виписки з особового рахунку за кредитним договором №370423670 від 24.05.2020, копію довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі, копію договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». У відповідності до вимог ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Третя особа Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не подавала. Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності третьої особи. За наведеного, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 24.05.2020 р. мж Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено Договір №370423670, за яким Товариство зобов`язалося надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети, на суму 3000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язалася повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно умов цього Договору. Згідно п.1.2 вказаного Договору кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником. Відповідно до п.1.3 Договору на період строку, визначеного п.1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом (а.с. 10-12). Також встановлено, що 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №86115. Вказаний виконавчий напис вчинено про звернення стягнення: з громадянки України, якою є [PERSON] , [INFO] , місце народження - невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, яка є Боржником за Кредитним договором 370423670 від 24 травня 2020 року, укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», ідентифікаційний код юридичної особи 38569246, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними доворами 97 від 02 вересня 2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними доворами 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимог №3 від 29 січня 2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», ідентифікаційний код юридичної особи 42254696, місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, будинок 11-А , офіс 605, реквізити [NUMBER] в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», МФО 380634, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 370423670 від 24 травня 2020 року. Строк платежу за Кредитним договором №370423670 від 24 травня 2020 року настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року. Сума заборгованості складає 28 700,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 18 700,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 1 200,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 29 900,00 грн. (а.с. 13). Згідно копії заяви про примусове виконання рішення від 23.06.2021 ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» звернулося до приватного виконавця Пивоварова Юрія Георгійовича про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] за №86115 від 05.04.2021 року про стягнення з боржника, яким є [PERSON] коштів у розмірі 29 900,00 грн. (а.с. 9). Приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Юрієм Георгійовичем розглянуто заяву ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» про примусове виконання виконавчого напису №86115 виданого 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість в розмірі 29900,00 грн. та 24.06.2021 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису ВП №65896162 (а.с. 7-8). З копії наказу Міністерства юстиції України за №1424/5 від 19.04.2021 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] » вбачається, що відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05 квітня 2021 року №3 та на підставі підпункту «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме, у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 28 липня 2008 року за №6997 на ім`я [PERSON] » (а.с. 18). Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2021 (справа №308/12331/21) постановлено ухвалу, якою заяву [PERSON] про забезпечення позову до подання заяви [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа без самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Юрій Георгійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 86115, згідно з яким стягнуто з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором за № 370423670 від 24.05.2020 року в розмірі 28700 грн. та плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 1200 грн. (а.с. 14-17). Крім того, представником відповідача до матеріалів справи долучено Додаток №1 до Договору №370423670 від 24.05.2020р. Графік розрахунків, з якого вбачається що сторони погодили наступний Графік розрахунків: термін платежу - 23.06.2020р., сума кредиту - 3000,00 грн., нараховані проценти - 1530,00 грн.. Сукупна вартість Кредиту - 4530 грн. 00 коп. Відповідно до копії виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 370423670 [PERSON] , заборгованість перед Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за кредитним договором №370423670 від 24.05.2020 станом на 27.02.2021 складає 28 700,00 грн. Також, в матеріалах справи наявна Довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», у якій позичальником зазначено [PERSON] , договір № 370423670 від 24.05.2020 12:31:45, сума кредиту 3000 грн. 00 коп., строк кредитування 30 (тридцять), процентна ставка - 1,70% в день. Крім того, у вказаній довідці вказано, що даний кредит було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. і така підписана директором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». З копії Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року вбачається, що такий укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (Клієнт), згідно умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.4.1. вказаного Договору право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. До договору факторингу додано копії Додаток №1 «Форма Реєстру прав вимог», Додаток №2 «Форма повідомлення боржника за кредитним договором», Додаток №3 «Форма Акту повернення права вимоги», Додаткову угоду Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 датовану 05 серпня 2020 року та Додаткову угоду №1 Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 датовану 10 серпня 2020 року за якою Фактор в строк до 25 робочих днів з моменту відступлення Фактору Права вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги надсилає кожному з Боржників повідомленняпро відступлення Права вимоги до Фактора. З копії витягу із Додаткової угоди №25 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року вбачається, що 21 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено Додаткову угоду, проте із вказаного витягу не вбачається можливим встановити про що саме дійшли згоди сторони. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на порушення порядку вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом, вчинення виконавчого напису за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості та за межами строку давності. Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»). Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до п.3.1. Глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Незважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, виконавчий напис був вчинений за договором №370423670 від 24.05.2020 року, який нотаріально не посвідчений. Наведене дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №86115 вчиненого 05.04.2021 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду в справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) зазначено, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд дійшов до висновку про те, що на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). З наведеного можна зробити висновок, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Як вбачається з матеріалів справи, підтвердження того, що таке повідомлення позивачем було отримано в матеріалах справи відсутнє, що свідчить про порушення відповідачем прав позивача як боржника щодо можливості спростування розміру заборгованості. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Однією з умов вчинення виконавчого напису нотаріусом є те, що з дня виникнення права вимоги повинно минути не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому вирішальне значення має саме встановлення дня виникнення права вимоги. Указана вимога по строкам вчинення виконавчого напису зазначена і в абзаці 2 п. 3.1, п. 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Так, в позовній заяві позивач зазначає, що з відповідачем ніколи не перебувала у договірних відносинах, не була повідомлена і про відступлення права вимоги щодо заборгованості, жодних повідомлень про наявність боргу з підтверджуючими наявність боргу документами і умови погашення такого їй не надходило. Крім того, первісний кредитор їй жодних претензій не пред`являв. Доказів, які б могли спростувати такі доводи позивача суду надано не було. Крім того, ухвалою суду від 11.11.2021 року витребувано в Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» належним чином засвідчені копії документів, які були підставою для вчинення виконавчого напису №86115 від 05 квітня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] На виконання ухвали суду відповідачем надано копії документів, так, з доданої копії Договору №370423670 від 24.05.2020 р., встановлено, що такий не є посвідченим нотаріально. За умовами вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова допомога» надано [PERSON] кредит на суму 3000 грн. 00 коп., строком на 30 днів від дати отримання Кредиту (п.1.1., п. 1.2.). Доказів того, що вказаний договір продовжувався після спливу 30 днів, суду надано не було. Разом з тим, із доданої копії оспорюваного виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за Кредитним договором №370423670 від 24 травня 2020 р. за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року. Сума заборгованості складає 28 700,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 18 700,00 грн. Щодо посилань позивача на те, що з дня виникнення права вимоги за Кредитним договором минуло більше трьох років, то такі спростовуються наявною у матеріалах справи копією Кредитного договору №370423670, з якого вбачається, що такий був укладений 24 травня 2020 року. Крім цього, із наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів документів, вбачається, що первісним кредитором було укладено Договір факторингу, відступлено права вимоги, проте з долучених копій договорів та додатків неможливо встановити, чи було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором №370423670 від 24.05.2020 року. Також, в матеріалах справи відсутнє повідомлення боржнику про відступлення права вимоги за Кредитним договором №370423670 від 24.05.2020 року та письмова вимога про усунення порушень боржнику, що об`єктивно позбавило боржника можливості надати свої заперечення щодо такої або оспорити такі вимоги. За вказаних обставин нотаріусом було порушено порядок вчинення оспорюваного виконавчого напису. З огляду на вищевказане, на переконання суду, приватний нотаріус [PERSON], не переконалася належним чином у безспірності характеру правовідносин між відповідачем та позивачем, не перевірила дійсність суми заборгованості за Кредитним договором, а отже заявлена відповідачем до стягнення кредитна заборгованість не могла вважатися безспірною на момент вчинення виконавчого напису, та приходить до висновку про доведеність обставин, на які посилається позивач. Враховуючи наведене, позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає до задоволення. Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908,00 грн. судового збору, який підтверджено квитанцією про сплату судового збору.

Outcome: approved