Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Буринської міської ради Сумської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07.04.1995 року виконкомом Біжівської сільської ради Буринського району Сумської області. [INFO] помер його дядько, рідний брат його батька - [PERSON] , 1941 року народження, який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Суховерхівського старостинського округу Буринської міської ради від 18.12.2020 року № 199. Свідоцтво про смерть [PERSON] він не має можливості надати, так як йому відмовлено у його повторній видачі в зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували їх родинні стосунки. Також, він не має змоги надати документ, який би підтверджував його родинні відносини з померлим дядьком [PERSON] , а саме свідоцтво про його народження, в зв`язку з відсутністю актового запису про народження в архіві Відділу ДРАЦС Управління державної реєстрації ГТУЮ у Сумській області та відділу ДРАЦС Буринського РУЮ у Сумській області. Враховуючи викладене, він не маю можливості підтвердити факт родинних відносин із померлим дядьком, а тому змушений звернутися до суду для його встановлення. Після смерті дядька - [PERSON] , відкрилася спадщина, яку в зв`язку з відсутністю родичів ближчого ступеня споріднення, прийняв він [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем за законом згідно ст. 531 ЦК Української РСР, як особа, що перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Серед спадкової маси було право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Червоногвардієць» розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене відповідним сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії CM №0246774, який зареєстровано 18.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №374, що підтверджується інформаційною довідкою Відділу у Буринському районі ГУ ДГК у Сумській області від 29.12.2020 року. В той же час оригінал вищезазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM №0246774, виданого на ім`я [PERSON] , втрачений, в зв`язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. На підставі викладеного [PERSON] просить: - встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий [INFO] [PERSON] , 1941 року народження, є його рідним дядьком; - встановити факт прийняття ним спадщини шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном після смерті [INFO] його дядька - [PERSON] ; - встановити факт його перебування на утриманні дядька - [PERSON] , з 1995 року по день його смерті, яка настала [INFO] ; - визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті померлого [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Червоногвардієць», розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 0246774, який зареєстровано 18.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 374. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області [PERSON] від 13.03.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. 15.04.2021 року позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі в судових засіданнях. Також, 15.04.2021 року до суду надійшла заява від Буринської міської ради про розгляд справи без участі її представника та відсутність заперечень по суті поданої позовної заяви. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 15.04.2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті. Рішенням Вищої ради правосуддя від 14.09.2021 року № 1978/0/15-21 суддю [PERSON] звільнено з посади судді Буринського районного суду Сумської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до розпорядження керівника апарату Буринського районного суду Сумської області від 23.09.2021 року №95 проведено повторний автоматизований розподіл, згідно якого головуючим суддею для розгляду даної справи визначено суддю Гука Т.Р. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області Гука Т.Р. від 28.09.2021 року дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання для розгляду справи з повідомленням учасників справи. Після зміни складу суду сторони двічі викликались в судове засідання та були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в с. Суховерхівка, Буринського району, Сумської області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 17.04.2021 року та копією запису акта про смерть №3 від 01.02.2000 року (а.с. 41-43, 45). Відповідно до п.п. 1, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. ст. 524, 525 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця. Статтею 529 ЦК Української РСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 530 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства (ст. 531 ЦК Української РСР). В п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) не менше одного року. Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Згідно до Закону України "Про зайнятість населення" працездатні особи - особи віком від 16 років, які проживають на території України і за станом здоров`я здатні до активної трудової діяльності. Отже, судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалася утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів для існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц. Статтями 548, 549 ЦК Української РСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння з моменту відкриття спадщини; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені у цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5 (яка була чинною на момент відкриття спадщини) доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Із свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Відповідно до довідки Суховерхівського старостинського округу Буринської міської ради №199 від 18.12.2020 року [PERSON] , 1941 року народження мешкав за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [INFO] . До складу сім`ї він входив один (а.с. 12). Згідно довідки Суховерхівського старостинського округу Буринської міської ради №25 від 23.04.2021 року, наданої на запит суду, [PERSON] , [INFO] , станом на 30.01.2000 року дійсно проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї він входив один (а.с. 50). Із наданої позивачем довідки Суховерхівського старостинського округу Буринської міської ради №266 від 09.11.2021 року слідує, що [PERSON] , 1941 року народження, який помер [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним тимчасово проживав без реєстрації племінник [PERSON] 1971 року народження, який перебував на його утриманні (а.с. 81). Однак, вищевказана довідка Суховерхівського старостинського округу Буринської міської ради №266 від 09.11.2021 року не може бути достатнім доказом наявності родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що останній був дядьком позивача, оскільки будь-які інші докази на підтвердження даної обставини в матеріалах справи відсутні. Крім того, дана довідка суперечить, раніше виданим тим же Суховерхівського старостинським округом Буринської міської ради, довідкам згідно яких [PERSON] до складу сім`ї входив один. На підтвердження свого перебування на утриманні [PERSON] позивачем також надано лише довідку Суховерхівського старостинського округу Буринської міської ради №266 від 09.11.2021 року, в якій відсутні будь-які відомості про те, в чому полягало таке утримання, що допомога з боку вказаної особи була основним і постійним джерелом засобів до існування [PERSON] , а також період його перебування на утриманні. Крім того, на момент смерті [PERSON] позивачу виповнилося 29 років та будь-які дані про те, що він був непрацездатним у справі відсутні, а тому [PERSON] не може відноситись до числа спадкоємців за законом у відповідності до ст. 531 ЦК Української РСР. Також, на думку суду недоведеною позивачем є і сама наявність спадкового майна після смерті [PERSON] . Так, згідно письмової відповіді відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 30.12.2020 року на адвокатський запит повідомлено, що земельна частка (пай) розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату серії СМ №0246774 (зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №374), розташована на території Суховерхівської сільської ради та входить до складу САПТЗТ "Червоногвардієць", сертифікат був отриманий, про що свідчить підпис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), громадянин [PERSON] не отримував державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246774 (а.с. 13). З Інформаційної довідки про вартість земельної частки (паю), посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) вбачається, що відповідно до розпорядження голови Буринської РДА від 11.02.1997 року №48 "Про затвердження земельної частки ппаю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах" [PERSON] , видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246774, який зареєстрованого 18.031997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №374. Розмір земельної частки (паю) 3,21 умовних кадастрових гектарів (а.с. 14). Однак, жодних доказів того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тою ж особою суду не надано. Таким чином, позивачем не доведено його перебування в родинних відносинах з [PERSON] та він не є спадкоємцем жодної із черг спадкування за законом після смерті останнього, оскільки не надав доказів, що він має право на спадкування, як непрацездатна особа, яка перебувала на його утриманні не менше року до дня його смерті, а тому підстави для задоволення вказаних позовних вимог відсутні. Як наслідок не підлягають і задоволенню похідні від вказаних позовних вимог [PERSON] вимоги про встановлення факту прийняття ним спадщини та про визнання за ним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] права на земельну частку (пай). При цьому, судом не приймається визнання позову представником відповідача, як таке, що суперечить закону. Враховуючи викладене в позові слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed