Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: скасувати арешт накладений державним виконавцем Черкасовим Євгеном Володимировичем Солом`янського районного відділу виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Київ) на автомобіль Gerri Tiggo, кузов [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію автомобіля [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2021 позов до ТОВ «Лізингова Компанія» «Авто Сіті» про визнання договору фінансового лізингу виконаним повністю та визнання права власності на автомобіль задоволено частково. Визнано право власності на автомобіль Gerri Tiggo, кузов [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію автомобіля [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] за [PERSON] . В нього виникла необхідність у перереєстрації вказаного автомобіля, однак виявилось, що в Єдиному реєстрі МВС, наявні відомості про наявність обмежень (арешту) на транспортний засіб марки Gerri Tiggo. Вказаний арешт накладено згідно виконавчого провадження № 61430956, що здійснюється Соломянським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). В подальшому він звернувся з листом до відділу виконавчої служби однак до теперішнього часу відповідь не надійшла, а тому наявність арешту безпідставна та позбавляє його можливості реалізувати своє право, як власника. На виконання вимог п.2, 3 ч.3 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15.12.2021 року відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. (а.с. 16-17). В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, позивач подав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.27). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач І Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подав. Судова повістка відповідачу надсилалась рекомендованим листом з повідомленням за місцем його знаходження, та отримана 24.12.2021 № 945019. Відповідач ІІ ТОВ «Лізингова Компанія» «Авто Сіті» про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подав. Судова повістка відповідачу надсилалась рекомендованим листом з повідомленням за місцем його знаходження, але на адресу суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.25). Після чого відповідача викликано шляхом оголошення на офіційному веб сайті суду 04.01.2022 (а.с.32) Відтак, з урахуванням викладеного та вимог ст.131, ч.1 ст.223 ЦПК України, та практики Верховного Суду (постанова КГС ВС від 18.03.2021 року у справі №911/3142/19) де зазначається, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який в судове засідання не з`явився. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, які були повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, суд відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів, суд з її згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2021 позов до ТОВ «Лізингова Компанія» «Авто Сіті» про визнання договору фінансового лізингу виконаним повністю та визнання права власності на автомобіль задоволено частково. Визнано право власності на автомобіль Gerri Tiggo, кузов [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію автомобіля [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] за [PERSON] . Судове рішення набрало законної сили 30.05.2021 (а.с.12-14). Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру боржників від 08.12.2021 року містяться наступні записи - номери про відкриті виконавчого провадження № 65137323, № 61430956, № 64348550 боржником за якими є ТОВ «Лізингова Компанія» «Авто Сіті» у справах про стягнення коштів та стягнення штрафів у справах про адміністративні правопорушення (а.с.6-7). Згідно листа від 01.07.2021 адресованого [PERSON] регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Кіровоградській області встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру МВС України, 20 травня 2020 року до реєстру внесена інформація про наявність обмежень (арешт) на транспортний засіб марка Gerri Tiggo, кузов [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію автомобіля [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] відповідно до виконавчого провадження № 61430956, що здійснюється Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.8). Також було встановлено, що позивач [PERSON] , звертався 02.07.2021 з письмовим запитом про зняття арешту до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.9). При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. У порядку цивільного судочинства власник майна може вимагати звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності, такі вимоги виступають способом захисту зазначеного права і виникають з цивільних правовідносин, тому відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) втручання держави у право власності на житло повинне відповідати критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном у розумінні Конвенції. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). При розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог. Підстави та порядок зняття арешту при виконанні рішень суду визначено Законом України «Про виконавче провадження». В силу частини 1 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час винесення рішення про закінчення ВП), арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках завершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак, враховуючи обставини даної справи, не може цього зробити через наявність обтяження на належне йому майно. Судом встановлено, що за даними, які містяться в Єдиному реєстрі боржників, арешт накладено на майно позивача в рамках виконавчих проваджень № 65137323, № 61430956, № 64348550. Відомостей про чинність виконавчих проваджень у справі немає, при цьому відповідач є боржником, майно на яке накладено арешт, а саме транспортний засіб марка Gerri Tiggo, кузов [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію автомобіля [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, за вищевказаних обставин, як встановлено в ході розгляду справи, наразі відсутнє будь-яке відкрите виконавче провадження з приводу примусового виконання будь-якого рішення, де боржником є позивач, а тому відсутні підстави обмеження у праві володіння позивача власним майном. При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього. Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Згідно із частиною 1 статті 82, частиною 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Оцінивши належність, допустимість, а також достатність наявних у справі доказів, їх взаємозв`язок у сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи те, що чинним законодавством України не передбачено іншого порядку захисту прав позивача за даних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судові витрати стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова Компанія» «Авто Сіті» на користь позивача.

Outcome: approved