Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Волков П.О. звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до ТОВ «ОЛІМП», третя особа СФГ «Чирви Надії Віталіївни», який був уточнений 17.02.2021, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом скасування запису про державну реєстрацію речового права. Представник позивача просить усунути перешкоди в користуванні [PERSON] земельною ділянкою з кадастровим номером 7121886500:02:000:0267, шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації іншого речового права - права оренди спірної земельної ділянки, проведеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №29861455 від 02.06.2016 09:34:39 згідно Договору оренди землі №б/н від 12.05.2016. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 18842,49 грн та моральну шкоду в розмірі 20000 грн., а також сплачений судовий збір та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником спірної земельної ділянки. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.05.2016 зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7121886500:02:000:0267 на підставі договору оренди землі б/н від 12.05.2016, де орендодавцем є позивач, а орендарем відповідач. Наголошує на тому, що вказаний договір позивач не укладав, примірник такого договору оренди у нього відсутній, вважає, що його підпис у договорі підроблений. Позивач у 2018 році звернувся за захистом порушеного права до Смілянського міськрайонного суду (справа №696/449/18). Ухвалою від 06.03.2020 по справі №696/449/18 призначено судово-почеркознавчу експертизу, за висновками якої встановлено, що підписи у договорі оренди виконані не [PERSON] , а іншою особою. У зв`язку з необхідністю зміни підстав даного позову та в зв`язку з відмовою Смілянського міськрайонного суду повернутись до стадії підготовчого засідання у справі №696/449/18, сторона позивача подала клопотання про залишення позову без розгляду, яке задоволено судом 13.11.2020. Щодо обґрунтування матеріальної шкоди вказує, що 18.01.2018 між позивачем та СФГ «Чирви Надії Віталіївни» був укладений договір оренди спірної земельної ділянки, однак 23.01.2018 винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв`язку з наявністю зареєстрованого права оренди на дану земельну ділянку. Згідно договору укладеного між позивачем та третьою особою розмір річної орендної плати за користування земельною ділянкою становить 6280,83 грн. Оскільки, позивач був позбавлений права на розпорядження земельною ділянкою, в період з січня 2018 по січень 2021 недоотримав прибуток у вигляді орендної плати за три роки у розмірі 18842,49 грн. Щодо завдання моральної шкоди позивач вважає, що ТОВ «ОЛІМП» завдав йому моральної шкоди своїми протиправними діями, що призвело до душевних страждань, приниження честі та гідності. Психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення прав [PERSON] з боку відповідача, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я останнього, можуть свідчити про заподіяння [PERSON] моральної шкоди. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 05.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального судового провадження. 01.03.2021 від представника позивача - адвоката Волкова П.О. надійшла заява, де останній просить приєднати до матеріалів справи завірену копію висновку експертів від 16.07.2020 №8791/8792/20-32 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у справі №696/449/18. 01.03.2021 від директора ТОВ «ОЛІМП» до суду надійшов відзив на позовну заяву, де зазначає, що доказом наявності у позивача внутрішньої волі на укладення оспорюваного договору оренди землі та визнання умов вказаного договору є те, що сам позивач жодним чином не звертався в будь-якій формі до ТОВ «ОЛІМП» з вимогою чи претензією стосовно розірвання оспорюваного договору оренди або його невизнання. Позивач отримував орендну плату з часу укладення оспорюваного правочину та приймав до виконання обов`язки ТОВ «ОЛІМП». На користь позивача було сплачено орендну плату за 2016-2017 роки, що підтверджується платіжними відомостями. Згодом у 2018 році представником позивача було ініційовано провадження про визнання недійсним договору оренди, позов залишався Смілянським міськрайонним судом Черкаської області двічі без розгляду. 09.03.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначає, що з урахуванням висновку експертів від 16.07.2020 №8791/8792/20-32, який є належним та допустимим доказом відсутності волевиявлення позивача на вчинення в письмовій формі договору оренди землі б/н від 12.05.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7121886500:02:000:0267, зазначений договір оренди є неукладеним, а право оренди відповідача підлягає скасуванню. Намагання відповідача в судовому порядку залишити в своєму користуванні земельну ділянку є протиправним. Оскільки позивач та відповідач не укладали договір оренди землі, то такий правочин ніколи не існував та існувати не міг. Зазначає, що сторона позивача не отримувала від відповідача орендну плату в зв`язку з відсутністю законних підстав для цього. 09.03.2021 до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Представник СФГ «Чирви Надії Віталіївни» зазначає, що договір оренди землі №б/н від 12.05.2016 є неукладеним та право оренди відповідача підлягає скасуванню. Однак суд не бере до уваги дане пояснення, так як воно подано без довіреності представника та підтверджуючих представництво документів. 30.03.2021 від адвоката Колесника Д.В. надійшло клопотання, де останній просить не приймати до розгляду відповідь на відзив підписаний 09.03.2021 за допомогою ЕЦП фізичної особи Волкова П.О. , як таку, що не підписана уповноваженим учасником цієї справи: ні позивачем, ні його представником - адвокатом за ордером. Також, надійшло клопотання про визнання висновку експертів від 16. 07.2020 №8791/8792/20-32 неналежним та не допустимим доказом у справі, оскільки експертиза призначалась в іншій справі та стосувалася іншого способу захисту прав позивача. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 30.03.2021 оголошено перерву в підготовчому судовому провадженні до 20.04.2021 14 год. 00 хв., продовжено строк проведення підготовчого засідання на тридцять днів. 14.04.2021 представником відповідача ТОВ «ОЛІМП» - адвокатом Колесником Д.В. до суду подано заперечення на відповідь на відзив. Представник відповідача вказує, що посилання сторони позивача на доказ, який був отриманий в рамках іншої справи є недостатнім. Зазначає, що позивач отримував орендну плату за 2016-2017 роки, а у 2018 році відмовився від її отримання, ініціювавши позов про визнання договору оренди недійсним, який двічі залишав без розгляду. 14.04.2021 представник позивача - адвокат Волков П.О. надав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи №696/112/21, а саме оригіналу висновку експертів від 16.07.2020 №8791/8792/20-32 з додатками та невід`ємними частинами до нього, складеного на 13 аркушах за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи на підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.03.2020 у справі №696/449/18. 19.04.2021 від адвоката Волкова П.О. до суду надійшло заперечення на клопотання про визнання висновку експертів від 16.07.2020 №8791/8792/20-32 неналежним та недопустимим доказом у справі. Представник позивача надав клопотання про витребування доказів, а саме оригінал та завірену копію примірника договору оренди землі №б/н від 12.05.2016 та реєстраційну справу з усіма додатками та невід`ємними частинами до неї на земельну ділянку з кадастровим номером 7121886500:02:000:0267. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 20.04.2021 вищевказане клопотання залишено без задоволення та встановлено процесуальний строк для направлення клопотання про призначення експертизи стороні відповідача до 23.04.2021 включно. 23.04.2021 до суду надійшло клопотання від представника позивача про призначення судово-почеркознавчої експертизи. 26.04.2021 надійшла заява від адвоката Аваєвої Н.В. про вступ у справу як представника позивача. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 27.04.2021 клопотання представника позивача адвоката Волова П.О. про витребування доказів задоволено. 05.05.2021 від представника позивача адвоката Волкова П.О. надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7121886500:02:000:0267 та заборони ТОВ «ОЛІМП» та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам виконувати будь-які сільськогосподарські роботи на вказаній земельній ділянці. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 07.05.2021 вказану заяву задоволено частково, заборонено суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7121886500:02:000:0267, в іншій частині - відмовлено. 30.06.2021 від адвоката Аваєвої Н.В. надійшла заява про вступ у справ як представника СФГ «Чирви Надії Віталіївни». Також заява про припинення повноважень представника інтересів позивача [PERSON] . Щодо призначення почеркознавчої експертизи у справі заперечує. 19.07.2021 від адвоката Волкова П.О. надійшло клопотання про витребування доказів, яке було задоволено ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 19.07.2021. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 07.09.2021 клопотання представника позивача про призначення судово-почеркознавчої експертизи задоволено та призначено експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. На вищевказану ухвалу суду було подано апеляційну скаргу представником третьої особи СФГ «Чирви Надії Віталіївни» - адвокатом Аваєвою Н.В. Постановою Черкаського апеляційного суду від 18.11.2021 по справі №22-ц/821/1891/21 скаргу задоволено та скасовано ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 07.09.2021 про призначення судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 09.12.2021 підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті, в судове засідання викликано представника третьої особи на стороні позивача. 28.12.2021 від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, де вказує, що ТОВ «ОЛІМП» неодноразово пропонували представнику позивача врегулювати спір мирним шляхом, однак представник позивача наполягав на стягненні коштів у розмірі близько 50000 грн., що на думку відповідача є безпідставним. Вказує, що ТОВ «ОЛІМП» готовий повернути спірну земельну ділянку, тому не заперечує проти задоволення позову в частині скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права №14772155 від 30.05.2016 та стягнення орендної плати в розмірі 15168 грн. 21 коп. з вирахуванням податків та зборів. В іншій частині позовні вимоги не визнає, оскільки витрати пов`язані з проведенням судової-почеркознавчої експертизи у цій справі позивачем не були понесені, а завдання моральної шкоди та її розмір нічим не аргументовані та не обґрунтовані, належні та допустимі докази цього відсутні в матеріалах справи. Щодо витрат на правничу допомогу зазначає, що суму потрібно зменшити з 30000 грн. до 5000 грн., що буде співмірним як із ціною позову, часом, витраченим представниками позивача на підготовку позову і намагання відповідача врегулювати спір мирним шляхом. Вказує, що представники позивача жодного разу не брали участь безпосередньо в приміщенні суду під час розгляду цієї справи, оскільки всі засідання проводилися в режимі відеоконференції, а час на підготовку був досить малим. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Волков П.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо додаткових пояснень представника позивача зазначив, що дані пояснення поданні з порушенням процесуальних строків, відтак до розгляду не приймаються. Представник третьої особи СФГ «Чирви Надії Віталіївни» - адвокат Аваєва Н.В. у судове засідання не з`явилась, до суду наддала заяву з проханням слухати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги позивача. Просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП» судові витрати, докази про які будуть подані до суду упродовж п`яти днів з дня ухвалення рішення суду. Представник відповідача ТОВ «ОЛІМП» - адвокат Колесник Д.В. під час підготовчого засідання заявляв про те, що позовні вимоги в частині скасування запису про реєстрацію договору оренди визнають та у добровільному порядку хотіли повернути земельну ділянку позивачу. Щодо нарахованих стороною позивача судових витрат представник зазначав, що вони є надмірними, відтак в цій частині позовні вимоги не визнають. У судове засідання представник відповідача не з`явився. До суду надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та врахувати додаткові пояснення відповідача, подані до суду 28.12.2021. Ухвалою суду від 17.01.2022 (оголошеною на місці) додаткові пояснення сторони відповідача від 28.12.2021 до розгляду не прийняті, так як подані в порушення строків визначених законодавством. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №072630 вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Кам`янської районної державної адміністрації від 13 лютого 2004 р. №40, є власником земельної ділянки площею 2.10 га у межах згідно з планом, на території Телепинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, кадастровий номер 7121886500:02:000:0267 (т.1 а.с. 12). У матеріалах справи наявний договір оренди землі від 12.05.2016, між [PERSON] та ТОВ «ОЛІМП», об`єктом якого є земельна ділянка загальною площею 2.10 га, у тому числі ріллі 2.10 га, кадастровий номер 7121886500:02:000:0267. (т.1 а.с. 13-14; т.2 а.с. 105-106). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №116072497 від 03.03.2018 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 7121886500:02:000:0267, площею 2,1 га на праві приватної власності належить [PERSON] , а право оренди земельної ділянки з 30.05.2016 належить ТОВ «ОЛІМП» (т.1 а.с. 15-16). Між [PERSON] та СФГ «Чирви Надії Віталіївни» 18 січня 2018 року було укладено договір оренди землі, об`єктом якого є земельна ділянка з кадастровим номером 7121886500:02:000:0267, загальною площею 2,1 га, у тому числі 2,1 га ріллі. У п.8, п.10, даного договору значиться орендна плата становить 6280,83 грн. орендна плата вноситься щорічно до 25 грудня поточного року (а.с.23-24). Рішенням про відмову у держаній реєстрації прав та їх обтяжень №39311658 від 23.01.2018, було відмовлено у державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки з кадастровим номером №7121886500:02:000:0267, оскільки на вказану земельну ділянку уже зареєстровано 30.05.2016 з ТОВ «ОЛІМП» (т. 1 а.с. 24 на звороті). Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 16.07.2020 №8791/8792/20-32 вбачається, що підписи від імені [PERSON] у договорі оренди землі б/н від 12.05.2016 на земельну ділянку з кадастровим номером 7121886500:02:000:0267, який укладений від імені [PERSON] , як орендодавця, та ТОВ «ОЛІМП», як орендаря, які містяться на першій, другій, третій та четвертій сторінках у графі «Орендодавець» - виконані не [PERSON] , а іншою особою (т. 1 а.с. 18-22; 56-60; 138-150). Стороною відповідача на підтвердження обставин викладених у відзиві на позов, а саме, що позивач отримував орендну плату від відповідача, надано видаткові касові ордери (а.с. 65, 67, 69, 71) та платіжні відомості (а.с. 66, 68, 70, 72). Дані докази суд визнає недопустимими враховуючи наступне. Позивач заперечив факт отримання вказаних коштів від відповідача та здійснення підпису у вищезазначених документах. Як вбачається зі змісту видаткових касових ордерів, у останніх відсутні обов`язкові реквізити, яка саме посадова особа отримала кошти для видачі їх під підпис, і коли саме. Список осіб, які ніби то отримали кошти не містять ідентифікуючих відомостей про осіб, які отримують кошти, крім прізвища, ім`я та по батькові. Вказані кошти не перераховані на особистий рахунок позивача, сторона відповідача не довела у судовому засіданні зворотнього. З візуального огляду даних відомостей вбачається, що підписи за трьох осіб з прізвищем [PERSON] є ідентичними, а тому за відсутності інших доказів, які б підтверджували факт отримання [PERSON] від відповідача орендної плати за користування земельною ділянкою, вказані докази не можуть підтверджувати факт отриманням позивачем орендної плати за 2016-2017 роки. Крім того, під час підготовчого засідання представник відповідача, незважаючи на наявність відзиву, у якому заперечував позовні вимоги у повному обсязі, до закриття підготовчого засідання, заявляв про те, що відповідач визнає позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування запису про державну реєстрацію права оренди. Судом надавався час на укладення угоди на примирення, але сторони не дійшли згоди щодо суми судових витрат про що зазначали в ході слухання справи, відтак своїми діями представник відповідача фактично визнав позовні вимоги частково. Згідно ч.3 ст.102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду. Із, наданого стороною позивача, висновку експертів вбачається, що він складений Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ), на підставі ухвали судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.03.2020 у справі №696/449/18, експерти попередженні про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, та містить інформацію щодо предмету доказування у даній цивільній справі. Так у Постанові Верховного Суду від 10.07.2019 у справі №686/23256/16 зазначено, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його. У Постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №373/275/18 встановлено, що висновок судової комплексної оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 24.02.2017 №07/43/16-17, хоч і проведений в іншій справі але є належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування в цій справі. Аналогічний висновок зроблено у Постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі №752/21411/17, відповідно до якого: колегія суддів враховує допустимість висновку експерта як доказу, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, не зважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений. Враховуючи, що сторона відповідача не заявляла клопотань про призначення повторної чи додаткової експертизи, висновок експертів від 16.07.2020 містить інформацію щодо предмету доказування у даній цивільній справі, суд вважає за можливим визнати даний висновок належним та допустимим доказом по справі. Підстави позову, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами обставини справи підтверджують, що спірний договір позивач не підписував та, відповідно, з істотними умовами цього договору не погоджувався, тому спірний договір не є укладеним. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Отже, реєстрація права оренди ТОВ «ОЛІМП» на вищевказану земельну ділянку, коли договір оренди [PERSON] фактично не підписував, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. Враховуючи, що сторона позивача надала в якості доказу висновок експерта, який підтверджує, що позивач не підписував спірний договір оренди та беручи до уваги постанову Черкаського апеляційного суду від 18.11.2021 по справі №22-ц/821/1891/21, суд зазначає наступне. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У пункті 46.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19) визначено, що відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови від 2 липня 2019 року у справі № 48/340). Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна (пункт 51 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц). У постанові Верховного Суду від 5 серпня 2020 року у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) зазначено, що реєстрація неукладеного сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою. Отже, реєстрація права оренди за орендарем на вказану земельну ділянку, коли договір оренди орендодавець фактично не підписував (правочин є неукладеним), не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації договору оренди (запису про проведену державну реєстрацію), щодо земельної ділянки площею 2,100 га, яка належить [PERSON] та розташована на території Телепинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є обґрунтованими. Оскільки договір оренди землі від 12 травня 2016 року є неукладеним, тому саме з цих підстав підлягає скасуванню державна реєстрація (записів) договорів оренди землі, проведена 30 травня 2016 року. Тому в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації суд зробив висновок про їх задоволення. Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відшкодування шкоди у зв`язку із самовільним зайняттям земельних ділянок є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків, заподіяної шкоди може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених Законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому, пред`явлення вимоги про відшкодування шкоди покладає на позивача обов`язок довести, що вона не є абстрактною, а дійсно завдана у результаті протиправних дій відповідача. Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі і землекористувачів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та СФГ «Чирви Надії Віталіївни» 19.01.2018 був укладений договір оренди спірної земельної ділянки. Згідно п.8 даного договору визначено розмір річної орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7121886500:02:000:0267 - 6280,83 грн. У реєстрації договору було відмовлено, так як в Державному реєстрі прав 30.05.2016 року зареєстровано право оренди за відповідачем на підставі договору оренди землі №б/н від 12.05.2016, який є неукладеним. Фактично [PERSON] з січня 2018 року був позбавлений права на розпорядження земельною ділянкою та недоотримав прибуток у вигляді орендної плати за три роки користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7121886500:02:000:0267, від СФГ «Чирви Надії Віталіївни», що становить з 2018 по 2020 роки 18842,49 грн. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону про захист прав споживачів). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо наявності підстав для відшкодування моральної шкоди, позивач вказав, що внаслідок створених відповідачем перепон в користуванні земельною ділянкою, у [PERSON] виникла необхідність у захисті порушеного права у судовому порядку, що його виснажує, викликає у нього психологічне напруження та потребує витрачання часу та коштів на правову допомогу та участь у судових засіданнях. Саме по собі право на відшкодування моральної шкоди не звільняє позивача від обов`язку доведення причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача, факту завдання моральної шкоди, обґрунтування й доведення її розміру Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, що заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди зобов`язаний довести наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні, а також надати докази на підтвердження розміру завданої шкоди. Свої вимоги про відшкодування моральної шкоди [PERSON] пов`язував із неможливістю використовувати земельну ділянку за призначенням та необхідністю звертатися до суду за захистом порушеного права. Також посилався на те, що психологічне напруження, розчарування та незручності, завдані відповідачем хоч і не потягли вагомих наслідків у вигляді розладів здоров`я, які тривають значний час задають йому моральної шкоди. На підтвердження позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що стан здоров`я погіршився, і якщо погіршився то це безпосередньо пов`язане з неправомірними діями відповідача. Крім того, жодним чином не навів обґрунтування визначеного ним розміру моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., що становить більше 100 відсотків від недоотриманої, згідно позовних вимог, матеріальної шкоди, яку він зазнав. Посилання позивача на постанови Верховного суду в адміністративних справах, суд вважає недоречними, оскільки у зазначених постановах мова йде про відшкодування шкоди завданої суб`єктом владних повноважень. З урахуванням викладеного у задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн. слід відмовити за недоведеністю. Що стосується відшкодування витрат понесених стороною позивача за проведення судової почеркознавчої експертизи від 16.07.2020 №8791/8792/20-32 у розмірі 6537 грн. 60 коп., то суд вважає що дані судові витрати не підлягають до відшкодування, оскільки судова експертиза призначалася в межах іншої справи №696/449/18 призначена ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. Дана справа була залишена без розгляду за заявою позивача. Отже, вирішення питання щодо розподілу судових витрат за проведення експертизи у іншій справі могло бути вирішено саме в межах провадження, яке залишене без розгляду, і не відноситься до судових витрат у даній справі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 908 грн., а також 454 грн. за заяву про забезпечення позову.

Outcome: partial