Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

29 липня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 14 березня 1998 року в Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості було укладено договір купівлі-продажу №98.03-361, відповідно до умов якого [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , 1982 року народження, та [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] . Сторони договору купівлі-продажу № 98.03-361 від 14 березня 1998 року домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне виконання договору. Зазначений договір був зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 23.03.1998 року за реєстровим номером 259пр стр 45 реєстр 563 на ім`я [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. із заявою про відкриття спадкової справи. 21.05.2021 року ПНОМНО [PERSON] на адресу позивача направлено повідомлення, що наданий позивачем правовстановлюючий документ Договір №98.03-361 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 14.03.1998 Жовтневому філіалі Одеської Спеціалізованої Біржи Нерухомості за р.№98.03-361 на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належав [PERSON] , яка померла [INFO] , для оформлення своїх спадкових прав на зазначене майно, не відповідає вимогам чинного законодавства. У зв`язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та встановлено спрощений порядок розгляду справи. 12 листопада 2021 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи засвідченої копії відповіді КП «БТІ «ОМР» щодо реєстрації квартири за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Також, просив не розглядати клопотання про витребування доказів, яке було подано до суду разом з позовом. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач у позові зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання сповіщалися належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомили. У встановлений судом строк, відзив на позов не надали. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 березня 1998 року року в Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості було укладено договір купівлі-продажу №98.03-361, відповідно до умов якого [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , 1982 року народження, та [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира в цілому складається з трьох кімнат житловою площею 36,0 к.м., загальною площею 55,7 кв.м. Зазначений договір 23 березня 1998 року зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за реєстровим номером 259пр стр 45 реєстр 563 на ім`я [PERSON] . Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. У відповідності до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Крім того, у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» визначено, що суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора, вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності, передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. У відповідності до діючого на даний час законодавства а саме ст. 204 ЦК України «правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним». Докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що сторона є добросовісним набувачам нерухомого майна. Позивач на теперішній час не має можливості прийняти спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. За таких обставин, суд вважає, що, оскільки при вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, усі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі продажу квартири, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1998 році, та приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved