Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

18.10.2021 позивач звернувся до суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя 23 січня 1997 року склала заповіт, відповідно до змісту якого належний їй житловий будинок по [ADDRESS] заповіла в рівних долях своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] . Про заповіт позивачка дізналася коли вже сплинув строк для подання заяви про прийняття спадщини. При зверненні до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазинич Р.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом, отримала відмову, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини. У зв`язку із вищенаведеним, позивачка просила визнати поважними причини пропуску строку визначеного для подання заяви про прийняття спадщини та надати додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 21.10.2021 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 13). 06.12.2021 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.21). В судове засідання позивач та його представник адвокат Ковердяєва Л.В. не з`явилися. Представник направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Направив на адресу суду лист в якому просив розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відзив на позовну заяву не направив (а.с. 17). Приватний нотаріус Миргородського нотаріального округу Полтавської області Пазинич Р.В. в судове засідання не з`явився. Заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Після смерті померлої залишилася спадщина, зокрема право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Який [PERSON] 23 січня 1997 року заповіла в рівних долях своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується заповітом (а.с.8). 28.09.2021 приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазинич Р.В. відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини (а.с. 10). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У правовій позиції ВСУ викладений у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017 зазначено, що необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Зокрема суд зазначає, що відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. При розгляді таких спорів судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 своєї Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи те, що позивач не знав про існування заповіту, суд приходить до висновку у необхідності задоволення позову та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши позивачу трьох місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз`яснено у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв`язку з тим, що позивач заявляє вимогу про залишення за собою понесених судових витрат, суд,

Outcome: approved