Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Рівненське аграрне підприємство» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. В позовній заяві вказував, що у своїй власності має земельну ділянку кадастровий номер 5622283200:08:000:0077, розташовану на території Морочненської сільської ради Зарічненського району площею 1.0882 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Восени 2019 року його земельну ділянку відповідач самовільно засіяв ріпаком. Він неодноразово звертався до представника відповідача звільнити незаконно зайняту його земельну ділянку, проте відповідач продовжує користуватись його земельною ділянкою до даного часу. Рішенням Зарічненського районного суду від 25.02.2021 року з відповідача на його корить стягнута матеріальна та моральна шкода внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки за 2020 рік. Позивач [PERSON] , покликаючись на те, що відповідач в 2021 році не звільнив земельну ділянку, продовжує користуватись, а тому просив стягнути з ТОВ «Рівненське аграрне підприємство матеріальну шкоду, яку йому заподіяно внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Згідно розрахунку Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області, розмір заподіяної йому шкоди становить 1525,36 гривень. Позивач вказував, що самовільне заняття земельної ділянки відповідачем, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в порушенні його нормального способу життя та докладення додаткові зусилля для відновлення порушених прав. З приводу самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем він неодноразово звертався до органів Головного управління Держгеокадастру, Зарічненського відділення державної виконавчої служби, що потребувало додаткових фізичних зусиль, оскільки він є інвалідом 1 групи загального захворювання та учасником бойових дій. Також позивач вказував, що внаслідок хвороби він не може самостійно пересуватись, а тому для відновлення порушеного права, він змушений був докласти значно більших зусиль, ніж фізично здорова людина. Моральну шкоду він оцінює в розмірі 4500 грн. Покликаючись на вищевикладене, [PERSON] , просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну та моральну шкоду, заподіяну самовільним зайняттям відповідачем земельної ділянки, а всього [PERSON] просив стягнути з відповідача 6025,36 грн. Від представника відповідача - адвоката Шкоди П.В. надійшов відзив, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. У відзиві представник відповідача вказував, що земельна ділянка [PERSON] фактично звільнена у серпні 2021 року, через неможливість її звільнити раніше. Не заперечує, що відповідачем використовувалась земельна ділянка [PERSON] , яка перебувала в масиві земель сільськогосподарського призначення, яке орендується ТОВ "Рівненське аграрне підприємство". Крім того, на земельній ділянці позивача були відсутні будь-які межові знаки, земельна ділянка останнього створювала незручності для обробітку масиву земельних ділянок, а тому останньому було запропоновано обміняти його земельну ділянку на іншу, шляхом укладення договору оренди. Рішення Зарічненського районного суду від 31.05.2021 року про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку законної сили не набрало. Вважає, що моральна шкода не обгрунтована, оскільки наявність у відповідача інвалідності та участь у бойових діях, а також те, він проходить лікування в КНП "Сарненська ЦРЛ" не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди. У відповіді на відзив [PERSON] заперечив проти доводів представника позивача - адвоката Шкоди П.В., викладених у відзиві. У відповіді позивач вказував, що після звернення до суду із позовом, земельна ділянка і далі використовувалась відповідачем. Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 31.05.2021 року, яке набрало законної сили, його позов про зобов`язання відповідача ТОВ "Рівненське аграрне підприємство» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку задоволено, зобов`язано відповідача звільнити та привести до стану, придатного до використання за цільовим призначення земельну ділянку площею 1.0822 га, кадастровий номер 5622283200:08:000:0077, розташовану на території Морочненської сільської ради Зарічненського району Рівненської області. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 25.11.2021 року, рішення Зарічненського районного суду від 31.05.2021 року залишено без змін. Проте, станом на день надіслання відповіді на відзив - 20.12.2021 року, його земельна ділянка не звільнена і далі використовується. Просив задовольнити його позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в заяві, адресованій суду, просив розглянути справу без його участі. Позов підтримує. Представник відповідача Шкода П.В. в судове засідання не з`явився. Надіслав суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Просив відмовити в задоволенні позову. Враховуючи неявку всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку Серії РВ №007928 виданого 22.12.2003 року Зарічненською райдержадміністрацією Рівненської області, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1.0882 га, яка розташована на території Морочненської сільської ради Зарічненського району з цільовим призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5622283200:08:000:0077. Відповідно до вимог ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України від 19.06.2003 №963-ІУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель" будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу в власність або у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки є самовільним зайняттям земельної ділянки. Як вбачається із копії листа від 31.05.2021 року №298/06-21, Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області проведена позапланова перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельної ділянки сільськогосподарського призначення, приватної форми власності, кадастровий номер 5622283200:08:000:0077 з площею 1,0882 га, яка належить [PERSON] . В результаті перевірки встановлено самовільне зайняття земельної ділянки позивача. Директора ТОВ «Рівненське аграрне підприємство» [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП та повторно видано припис на припинення виявленого правопорушення (а.с.5-6). Згідно зі ст.157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Розмір збитків, заподіяних внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, обчислюється за спеціальною методикою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу" від 25.07.2007 №963. За змістом п.7 вищевказаної методики, розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру. Згідно розрахунку Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, розмір шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, становить 1525,36 грн. Розрахунок проведений згідно Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затвердженого Постановою КМУ від 25.07.2007 №963. Отже, викладені обставини дають підстави суду для стягнення з відповідача на користь [PERSON] шкоди в сумі 1525,36 гривень, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки за 2021 рік. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ст.23 Цивільного Кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, оскільки позивачем доведено, що внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, [PERSON] заподіяна моральна шкода. Не заслуговують на увагу суду доводи представника відповідача про те, що моральна шкода не обгрунтована, оскільки наявність у відповідача інвалідності та участь у бойових діях, а також те, він проходить лікування в КНП "Сарненська ЦРЛ" не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом першої групи загального захворювання з ураження внутрішніх органів та учасником бойових дій. Крім того, відповідно до довідки Сарненської центральної районної лікарні від 29.01.2021 року, [PERSON] отримує лікування програмним гемодіалізом у відділенні амбулаторного гемодіалізу на базі КНП «Сарненська ЦРЛ» з 07.05.2020 року по даний час по два рази на тиждень, з діагнозом - подагра XXH V ст. - подагрична нефропатія. Внаслідок хвороби позивач обмежений в пересуванні. Суд рахує доведеним, що самовільним зайняттям земельної ділянки [PERSON] завдано моральних страждань, у зв`язку з порушенням його нормального способу життя, оскільки останній був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх порушених прав, так як неодноразово звертався в правоохоронні та інші державні органи. [PERSON] , проживаючи в сільській місцевості, понад три роки позбавлений можливості використовувати власну земельну ділянку для забезпечення сільськогосподарських потреб, у зв`язку з самовільним зайняттям його земельної ділянки ТОВ «Рівненське аграрне підприємство». А тому розмір моральної шкоди суд оцінює в три тисячі гривень. Враховуючи викладене, суд рахує, що всього до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає майнова та моральна шкода на загальну суму 4525,36 грн (1525,36 грн майнова шкода + 3000 грн моральна шкода). Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Враховуючи, що позов [PERSON] , задоволено судом на 75,1% (4525,36/ 6025,36 х 100 = 75,1), а тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1704, 77грн (2270 / 100 х 75,1 =1704,77 ). Іншу частину судового збору в розмірі 536,23 грн, слід компенсувати за рахунок держави, оскільки у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», [PERSON] звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю першої групи. На підставі викладеного ст.ст. 23, 1166 ЦК України, ст.ст. 125,126, 156,157 ЗК України,

Outcome: partial