Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Представник Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, в якій позивач просить стягнути з відповідачів на його користь 44871,41 грн. заборгованості за послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, обґрунтовуючи вимоги тим, що у відповідачів за період з січня 2014 року по серпень 2021 року перед концерном «Міські теплові мережі» виникла сума заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] у розмірі 44871,41 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також судові витрати по сплаті судового збору, які були ним понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А. Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, у відкритті провадження по справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15.11.2021 року до суду було надано копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.10.2021 року, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторін, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. Також про розгляд справи повідомлялись шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик в судові засідання. Про причину неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не надавали. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з п. 1.3 Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Вказані обставини є загальновідомими у межах міста, а відтак не підлягають доказуванню при розгляді цивільної справи. Отже, Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, яка надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, централізоване постачання гарячої води - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання. Централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України від «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки. Статтею 68 ЖК України та ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов`язок споживача послуги оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 18.10.2021 (а.с. 15). Відповідач [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 18.10.2021 (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.10.2021 року, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 28). Відповідно до статей 46, 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 55 ЦПК України в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь за останнього. Процесуальне правонаступництво можливе виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі. Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017) не містить норм, які б передбачали можливість здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18) зробила висновок, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України, пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року). Встановлено, що позивачем заявлено позовні вимоги, зокрема, до [PERSON] , який помер раніше дати відкриття провадження у справі. За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення з [PERSON] підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. З позовної заяви та доданих до неї довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та розрахунку суми позову, випливає, що загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення, які надавалися Концерном «МТМ» за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2014 по 31.08.2021 року складає 44871,41 грн., яку нараховано з розрахунку зареєстрованих 2 осіб та опалювальної площі 61,03 м.кв. (а.с. 11). Судом встановлено, що на момент виникнення заборгованості [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності володіє 5/6 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.09.2021 (а.с. 9-10). Отже, із наявних у розпорядженні суду доказів достовірно встановлено, що за адресою надання послуг, а саме: [ADDRESS] , із кола зазначених Концерном «МТМ» відповідачів, у період виникнення заборгованості, була зареєстрована відповідач [PERSON] , яка володіє на праві приватної спільної сумісної власності у розмірі 5/6 частки зазначеної квартири. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як передбачено ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті цієї ж статті обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідачем не спростовано факт надання позивачем послуг з централізованого опалення за адресою надання послуг: [ADDRESS] . Під час складання позову (до дати смерті відповідача [PERSON] ) позивачем не враховано ті обставини, що один із відповідачів не зареєстрований у квартирі, до якої надавалися послуги згідно заявлених позовних вимог, а один помер, позовні вимоги у ході судового розгляду справи не змінював. Відповідно до матеріалів справи нарахування плати за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2014 по 31.08.2021 здійснювалось з розрахунку проживання за адресою [ADDRESS] двох осіб на загальну площу 61,03 м.кв. [PERSON] володіє на праві спільної сумісної власності квартирою за адресою [ADDRESS] у розмірі 5/6 частки квартири. За таких обставин, позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» підлягають частковому задоволенню у розмірі 37392,84 грн. ((44871,41/6)*5). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1891,67 гривень.

Outcome: partial