Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 09.09.2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/1003/82/0322814. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитними договорами 014/1003/82/0322814. В подальшому, між АТ Комерційний Індустріальний Банк та ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20171128, за яким право вимоги за вказаними договорами було відступлено на користь ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів . Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредитів та сплаті відсотків за договором кредитів не виконав, у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 28822,73 грн. А тому позивач просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просить слухати справу у їх відсутність, позов підтримує повністю проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо факту укладення з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитного договору 014/1003/82/0322814 від 09.09.2016 року. Подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову в зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності. 11.01.2022 року відповідач в судове засідання не з`явився, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що 09.09.2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/1003/82/0322814. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 014/1003/82/0322814. В подальшому, між АТ Комерційний Індустріальний Банк та ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20171128, за яким право вимоги за вказаними договорами було відступлено на користь ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів. Відповідно до реєстру боржників №3 від 23.01.2018 року до Договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28.11.2017 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 014/1003/82/0322814 в сумі 28822,73 грн. з яких: -21439,1 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -2909/,35 грн. - сума заборгованості за відсотками; -4474,28 грн. - сума заборгованості за пенею. На виконання п.2.8. Договору відступлення права вимоги, на адресу відповідача , АТ «КІБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та виконувати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки передбачені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. З аналізу вказаних вище норм закону, випливає, що відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитодавець, в даному випадку фактор, має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.256 Цивільного Кодексу України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.258 Цивільного Кодексу України для окремих видів вимого законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, скорочена або більш тривала,порівняно їз загальною позовною давністю.Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). Виходячи з ст.258 ЦК України строк позовної давності щодо вимог Позивача про стягнення заборгованності за пенею і комісією, заборгованності за штрафом сплив, оскільки, як було зазначено заборгованність за вказаними сумами виникла поза межами річного строку позовної давності, встановленої ст.258 ЦК України. Позивач дізнався про порушення свого права з моменту виникнення заборгованності за кредитом, а саме з 09.09.2017 року. Позовна заява була подана Позивачем до Кагарлицького районного суду в 27.12.2019 р., тобто після закінчення річного строку позовної давності. Відповідно до ст..267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. А тому з відповідача на користь позивач слід стягнути 24348,25 грн., а саме - 21439,1 грн. заборгованість за кредитом та 2909,35 грн. заборгованість за відсотками, відмовивши в частині стягнення пені в сумі 4474,28 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved