Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів, в якому просить: встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] ; визнати автомобіль марки «ВАЗ 217030» 2008 р.в. [NUMBER] , який зареєстровано за [PERSON] реєстраційний номер « [NUMBER] » (далі - спірний автомобіль) спільним сумісним майном та визнати за позивачем право власності на 1/2 вказаного майна; визнати квартиру за адресою: [ADDRESS] (далі- спірна квартира) спільним сумісним майном та визнати за позивачем право власності на 1/2 вказаного майна (далі при спільному згадуванні - спірне майно). Позов обґрунтовується тим, що позивач із [PERSON] з січня 2007 року по день його смерті - [INFO] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Проживали у квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, разом відпочивали (поїздки за кордон, профілактично-санаторне лікування тощо), за спільні кошти придбали автомобіль, хоча кредитний договір на придбання автомобіля був оформлений на [PERSON] і право власності зареєстроване за [PERSON] , проте кредит погашався за спільні кошти. У спірній квартирі [PERSON] не проживав, у цій квартирі під час їх спільного проживання був зроблений капітальний ремонт, на проведення якого витрачено 100000 гривень. Тому позивач на підставі ст.74, ч.1 ст.60, ст.62, ч.1 ст.69-ст.71 СК просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу, визнати спірне майно спільним сумісним і поділити це майно між подружжям у рівних частках. Під час розгляду справи позивач просила позов задовольнити і дала такі пояснення. Вона і [PERSON] були сусідами, після смерті її чоловіка позивача і розлучення [PERSON] вони зійшлись і [PERSON] переїхав проживати до неї. Вони жили як чоловік і жінка, шлюб не реєстрували, вели спільне господарство, мали спільний бюджет і спільні кошти витрачали на потреби сім`ї та розвиток її бізнесу, так як вона є приватним підприємцем. Квартиру, належну [PERSON] - однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] (спірна квартира) [PERSON] здавав в оренду і проживав у позивача у її трикімнатній квартирі. У період спільного проживання і ведення спільного господарства, за спільні кошти позивача і [PERSON] та за їх взаємної участі був зроблений капітальний ремонт спірної квартири (зокрема замінені вікна і двері), також після виселення чергових квартирантів, у спірній квартирі за рахунок спільних коштів та спільної праці позивача і [PERSON] кілька разів робився косметичний ремонт (зокрема фарбування, переклеювання шпалер). [PERSON] крім незначної пенсії не мав інших доходів, вона є приватним підприємцем і більшу частину вартості ремонту спірної квартири внесено нею. У 2008 році [PERSON] придбав автомобіль в кредит, автомобіль був придбаний у м.Луцьку, хоча кредитний договір на придбання автомобіля був оформлений на [PERSON] і право власності зареєстроване за [PERSON] , проте кредит погашався за спільні кошти, в основному за її доходи від підприємницької діяльності. Також вона з [PERSON] разом відпочивали, подорожували, в тому числі разом із її онуком та онуком [PERSON] . Коли [PERSON] тяжко захворів, вона витратила багато коштів на лікування і доглядала за ним, хоча сама хворіє. Діти [PERSON] (відповідачі по справі) будь-яких коштів на лікування не надавали, відповідач [PERSON] лише кілька разів навідував батька в лікарні. Спірний автомобіль перебуває у її володінні, за життя [PERSON] оформив на її ім`я довіреність на спірний автомобіль, документів на спірну квартиру і доступу до цієї квартири вона не має. До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини вона не зверталась. З січня 2007 року по даний час вона у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, з вказаних у позові підстав. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову з таких підстав. У позові не вказано за який період часу позивач просить встановити факт спільного проживання без реєстрації шлюбу позивача та [PERSON] . Після розірвання шлюбу із [PERSON] у 2006 році, [PERSON] продовжував фактичне проживання із колишньою дружиною до 2012 року. Не надано будь-яких доказів придбання спірного майна за спільні кошти позивача і [PERSON] під час перебування у незареєстрованому шлюбі. Право власності на спірну квартиру набуте [PERSON] у 1998 році. Представником відповідача були зроблені фотознімки стану всередині спірної квартири (Том1 а.с. 209-229). Пенсія [PERSON] становила приблизно 7000 гривень на місяць, про що додані виписки з карткового рахунку з 01.01.2018-23.12.2020 р. Під час розгляду справи представник відповідача [PERSON] просила у позові відмовити, з вказаних у відзиві підстав. Також пояснила, що ключі від вхідних дверей спірної квартири знаходяться у [PERSON] , зараз у цій квартирі живуть квартиранти. З дозволу квартирантів представником відповідача були зроблені фотознімки у спірній квартирі. Відповідач [PERSON] під час судового засідання дав такі пояснення. Його батько [PERSON] з 2007 по 2012 проживав з його матір`ю, про проживання батька з позивачем і ведення ними спільного господарства йому нічого невідомо, доходи батька йому невідомі, про спільні поїздки батька з позивачем на відпочинок нічого невідомо, похорони батька організовував він. У відповіді на відзив представник позивача спростовує доводи відзиву на позов, вказуючи на їх бездоказовість і зазначає, що дохід позивача, окрім пенсії становив за 2008 рік 12 тис. грн.., у 2009 р. - 83 тис. грн.., у 2010 р. і у 2011 р. - по 12 тис. грн., кредит за придбаний автомобіль був погашений достроково, що [PERSON] фізично зробити не міг. Судом допитані свідки, за клопотанням позивача: [PERSON] сусідка позивача, [PERSON] подруга і колишня колега позивача по роботі в школі, [PERSON] прибиральниця у б. [ADDRESS] , [PERSON] знайома позивача. Свідки [PERSON] , [PERSON] вказують, що з 1 червня 2007 року по 17 грудня 2020 року позивач і [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки, разом проживали, робили ремонт у квартирі, їздили разом на машині на дачу. Свідок [PERSON] вказує, що дуже часто з літа 2007 року по день смерті [PERSON] часто зустрічала останнього у квартирі позивача [PERSON] зранку і ввечері. Свідок [PERSON] вказала, що позивач [PERSON] та [PERSON] виходили зранку із під`їзда разом, часто бачила як [PERSON] та [PERSON] разом сідали в машину і казали, що їдуть на дачу. Свідок [PERSON] , який був викликаний і допитаний в суді за клопотанням позивача і являється чоловіком сестри позивача [PERSON] , свідчив в суді, що робив ремонт у 2009, 2012, 2015 роках в квартирі [PERSON] , який разом з позивачем були замовниками цих ремонтних робіт. Допитані в суді за клопотанням представника відповідача свідки: [PERSON] (колишня дружина [PERSON] , мати відповідачів [PERSON] , [PERSON] ) та [PERSON] (колишня дружина [PERSON] ), вказують, що після розірвання шлюбу у 2006 році [PERSON] продовжував проживати з [PERSON] у її квартирі до 2012 року, разом з [PERSON] [PERSON] в цей час не проживав. Проте показання свідків [PERSON] і [PERSON] суд відхиляє, оскільки ці особи зацікавлені у вирішенні спору не на користь позивача, а свідки позивача є особами незаінтересованими. Судом допитані свідки, за клопотанням позивача: [PERSON] сусідка позивача, [PERSON] подруга і колишня колега позивача по роботі в школі, [PERSON] прибиральниця у б. [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , з показань яких суд приходить до висновку про те, що позивач та [PERSON] з 1 червня 2007 року по 17 грудня 2020 року спільно проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки. Доданими до позовами копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і квитанції до прибуткового касового ордера від 11.09.2008 року підтверджується, що власником спірного автомобіля і особою, яка внесла плату в розмірі 63800 грн. за цей автомобіль є [PERSON] . Автомобіль був придбаний у кредит, що підтверджується іпотечним договором від 04.09.2008 року, що укладений між [PERSON] та Акцонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), згідно з яким [PERSON] передав в іпотеку банку кв. [ADDRESS] за кредитним договором №194 від 02.09.2008 року на суму 60100 гривень. До позову додані копії квитанцій з вересня 2008 - червня 2011 років (Том 1 а.с. 27-61, частину яких прочитати неможливо) про внесення [PERSON] через касу відділення АТ «Ощадбанк» коштів на поповнення рахунку в Ф-Я від. ПІБ м. Кузнецовськ, як вказує позивач кошти за автомобіль спільні, проте перераховував кошти [PERSON] на погашення кредиту, який уклав кредитний договір на купівлю автомобіля. Згідно доданого до позову свідоцтва про право власності на житло від 16.02.2008 року спірна квартира належить на праві власності [PERSON] , квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.12.2020 року слідує, що у Володимирецькій районній державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа, спадкодавець [PERSON] , місце зберігання спадкової справи - Вараська міська державна нотаріальна контора. Заявою від 22.12.2020 року підтверджується, що єдиною особою, яка подала заяву про прийняття спадщини померлого [PERSON] є його син [PERSON] . З пояснень представника відповідача [PERSON] слідує, що свідоцтво про право на спадщину не видане, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно, щодо оскарження рішення нотаріуса представник інформацією не володіє. Про витребування інформації щодо спадкової справи суду клопотань не заявлено. З пояснень позивача слідує, що вона із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталась, даних про інших осіб, що у встановлений строк звернулись про прийняття спадщини [PERSON] судом не здобуто. Відповідач [PERSON] , яка, як вказує позивач, є дочкою [PERSON] в суд не з`явилась, хоча була повідомлена про дату, час і місце проведення підготовчих і судових засідань, відзиву на позов, заяв, клопотань суду не подавала. Позивач [PERSON] і [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з січня 2007 до дня смерті [PERSON] не перебували, що не спростовується відповідачами. Постановою Верховної Ради України від 19.05.2016 року № 1377-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» (постанова набрала чинності 03.06.2016 року) місто Кузнецовськ Рівненської області перейменоване в місто Вараш. Заслухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши докази, надані сторонами у їх сукупності та взаємозв`язку із дослідженими судом обставинами справи і показаннями свідків,

Outcome: partial