Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] , звернувся в суд з позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на ім`я спадкоємця, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Путильської ОТГ , де третьою особою є Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Просить визнати за нею право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документу на її ім`я на земельну ділянку площею 0,60 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 7323581500:01:001:0327 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 0.60 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7323581500:01:001:0327, вартістю 4262.44 грн. Однак на дану земельну ділянку [PERSON] не встигла оформити належним чином документи, що посвідчували б її право власності та містили б інформацію про власника. Крім позивачки, спадкоємцями за законом першої черги є діти померлої [PERSON] та [PERSON] , які відмовились від належної їм частки у спадковому майні, про що подали відповідні заяви до нотаріуса. Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру НВ 7302899942018 від 04.12.2018 року за заявою [PERSON] розпочато виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0, 6000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] присвоєно кадастровий номер7323581500:01:001:0327, однак спадкодавець не встиг зареєструвати право власності на дану земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Путильської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у зв`язку із відсутністю Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справив її відсутності, позовні вимоги визнає. Судове засідання представник Путильсьткої ОТГ не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. В судове засідання представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не з`явився, від нього до суду надійшли письмові пояснення, просить розгляд справи здійснювати у його відсутності. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , актовий запис №17. Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця поживання, померла [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7302899942018 від 04.12.2018 року вбачається, що за заявою [PERSON] розпочато виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0, 6000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 7323581500:01:001:0327. З копії архівного витягу вбачається, що рішенням виконавчого комітету Киселицької сільської ради від 02 жовтня 1993 року передано земельну ділянку у безоплатну приватну власність [PERSON] площею 0, 60 га, місце знаходження с. Киселиці (х. Багни) біля власного житлового будинку, між ділянками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] актовий запис № 01 вбачається, що між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] шлюб розірвано, після державної реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоюється прізвище - [PERSON] . Позивачка [PERSON] народилася [INFO] , місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис № 6, з даних якого вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . З копії Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що згідно актового запису про шлюб від 08.11.2013 року за № 00109837454, прізвище матері позивачки до рестрації шлюбу з [PERSON] було - [PERSON] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 08, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . З довідки Путильської селищної ради від 20.12.2021 року №1215 вбачається, що позивачка [PERSON] вчасно прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON] , на протязі шестимісячного терміну, даний факт також підтверджується її проживанням та реєстрацією разом з спадкодавцем за однією адресою з 2001 року по даний час. Крім позивачки, спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої - [PERSON] та [PERSON] , які від належної частки у спадковому майні після смерті [PERSON] відмовились, про що подали відповідні заяви до Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області, що підтверджується копією спадкової справи № 43-2020/02-14. Постановою державного нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Кокаревою Н.М. № 154/02-31 від 14.05.2020 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 6000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 7323581500:01:001:0327 відмовлено у зв`язку із відсутністю Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який видається після реєстрації права власності Відділом у Путильському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7302899942018 від 04.12.2018 року вбачається, що за заявою [PERSON] зареєстровано виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0, 6000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 7323581500:01:001:0327. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином, видача правовстановлюючого документу на ім`я позивачки неможлива, а тому спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст. 1273 ч. 1, 5, 6 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно ст. 1274 ч. 2 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1275 ч. 2. ч. 3 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини . Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116,118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 0, 6000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 7323581500:01:001:0327. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз`яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. За таких обставин, суд вважає, що позивачка, як спадкоємець за законом п`ятої черги прийнявши спадщину після смерті бабусі [PERSON] , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останній за життя, включно й з правом на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved