Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Заявник звернулась до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій прохала встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ПЛ № 060721, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 53 від 02.09.1996 року, що підтверджує право власності на земельну ділянку площею 0,4700 га, що складається із земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку та земельної ділянки 0,32 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та договору купівлі-продажу від 15.09.1987 року, реєстраційний номер № 67, що підтверджує право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,4700 га, що складається із земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку та земельної ділянки 0,32 га для ведення особистого підсобного господарства за адресою: [ADDRESS] . При виготовленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, виявила, що написання її прізвища в державному акті помилково зазначено прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Крім того, у договорі купівлі-продажу від 15.09.1987 року, що підтверджує право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] також помилково зазначено прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки виникла невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючими документами. У зв`язку з цим, заявниця звернулася до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав, прохав її задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у заяві. Заінтересована особа Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце судового розгляду, заяв, клопотань до суду не подавала. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованої особи осіб. Заслухавши представник заявниці, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка площею 0,1481 га, кадастровий номер 5323481201:01:001:0572, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 17-19) та земельна ділянка площею 0,3186, кадастровий номер 5323481201:01:001:0579, для ведення селянського господарства (а.с. 20-22) належать заявниці [PERSON] . У технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] замовником технічної документації зазначена [PERSON] (а.с. 9-14). Проте, у державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ПЛ № 060721, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 53 від 02.09.1996 року, що підтверджує право власності на земельну ділянку площею 0,4700 га, що складається із земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку та земельної ділянки 0,32 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та договорі купівлі-продажу від 15.09.1987 року, реєстраційний номер № 67, що підтверджує право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вказано прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 6 вказаної статті передбачає встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 1 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В судовому засіданні факт належності правовстановлюючих документів підтверджується письмовими доказами, а також допитаними у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що дійсно заявниця [PERSON] є власником земельних ділянок та будинку за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а факт належності заявниці правовстановлюючих документів на земельну ділянку та будинок встановленим. На підставі викладеного та

Outcome: approved