Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, в якому просить визнати за нею право власності на двоповерховий житловий будинок з цокольним поверхом [ADDRESS] , загальною площею 190,4 кв.метрів, житловою площею 71,9 кв.метрів, допоміжною (підсобною) площею 118,5 кв.метрів та споруди: ворота №1-2001, огорожу №2 (єврозабор), в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що з 18.11.2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. 18 червня 1997 року рішенням виконавчого комітету Циркунівської сільської Ради народних депутатів Харківського району Харківської області №284 надано безкоштовно [PERSON] в приватну власність земельну ділянку з фонду земель Циркунівської сільської ради площею 1536 кв.м по [ADDRESS] , під будівництво індивідуального житлового будинку з видачею державного акту на право приватної власності на земельну ділянку і дозволено [PERSON] будівництво житлового будинку по типовому проекту №144-16-16.88.87 на 4 житлових кімнати житловою площею 58,22 кв.м, господарчих будівель загальною площею 67,0 кв.м., згідно проекту забудови, зобов`язано [PERSON] оформити технічну документацію, завірити нотаріально договір на право забудови та закінчити будівництво за п`ять років. 02.07.1997 року Госпрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро виконано проект забудови земельної ділянки площею 1536 кв.м, а 07.07.1997 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1536 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Циркунівської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка). 23.07.1997 року виконкомом Циркунівської сільської ради народних депутатів та [PERSON] укладено договір про забудову, на підставі якого у 1998 році [PERSON] побудував двоповерховий будинок з цокольним поверхом по [ADDRESS] . 14 вересня 2011 року [PERSON] укладено договір №140911-3 з ТОВ «ЄТЛ-ЄНЕРГО» на складання проектно-технічної документації на електропостачання. Звернутися за прийняттям в експлуатацію житлового будинку та зареєструвати право власності в Харківському бюро технічної інвентаризації її чоловік не встиг, так як тривалий час хворів, а [INFO] він помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яку вона, як дружина померлого, прийняла, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] і зареєструвала право власності на земельну ділянку. Але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність документів, які посвідчують право власності спадкодавця на це майно, у зв`язку з тим, що житловий будинок не було здано в експлуатацію і відсутня реєстрація права власності на будинок. Оскільки вона є єдиним спадкоємцем після померлого, то звернулась до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.10.2021 року провадження у справі відкрито і призначене підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.11.2021 року підготовче провадження закрито і справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Паришкура В.М, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Циркунівської сільської ради в судове засідання не прибув, до суду надійшла заява щодо розгляду справи за відсутністю представника, питання щодо задоволення позовних вимог просять залишити на розгляд суду. Вислухавши позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 18 листопада 2011 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 18.11.2011 року). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 13.08.2018 року, [PERSON] помер [INFO] . Позивачка, як спадкоємиця померлого першої черги за законом, 16 квітня 2019 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,1536 га, кадастровий №6325185001:00:032:0076, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХР-25-97-51411, виданого 07.07.1997 року Циркунівською сільською радою. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 163751661, дата формування 16.04.2019 року, [PERSON] зареєструвала своє право власності на зазначену земельну ділянку. В той час постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , так як житловий будинок не було здано в експлуатацію і відсутня реєстрація права власності на ім`я спадкодавця на цей житловий будинок. Позивачка та її представник вважають, що [PERSON] має право в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за вищевказаною адресою, оскільки він побудований її чоловіком, тому просить визнати право власності на цей будинок в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконкому Циркунівської сільської ради народних депутатів Харківського району Харківської області від 18.06.1997 року №284 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] » було вирішено передати безкоштовно [PERSON] у приватну власність земельну ділянку з фонду земель Циркунівської сільської ради народних депутатів площею 1536 кв.м. по [ADDRESS] , під будівництво індивідуального житлового будинку з видачею державного акту на право приватної власності на земельну ділянку; дозволити [PERSON] будівництво житлового будинку по типовому проекту №144-16-16.88.87 на 4 житлових кімнати житловою площею 58,22 кв.м, господарчих будівель загальною площею 67,0 кв.м згідно проекту забудови; зобов`язати [PERSON] оформити технічну документацію, завірити нотаріально договір на право побудови та закінчити будівництво за п`ять років. 23 липня 1997 року між виконкомом Циркунівської сільської ради народних депутатів в особі начальника архітектурно-планувального бюро Харківського району Єрьоміна М.І.(«Виконкомом») та [PERSON] («Забудовником») був укладений договір на будівництво жилого будинку на праві приватної власності, який посвідчений державним нотаріусом Першої держнотконтори Харківського району та області Богуновою Н.В. Відповідно до вказаного договору [PERSON] зобов`язується на земельній ділянці [ADDRESS] , побудувати двоповерховий 4 кімнатний будинок жилою площею 58,22 кв.м і загальною площею 112,53 кв.м, з надвірними будівлями і спорудами відповідно до типового проекту №144-16-16.88.87, плану забудови, погодженими архітектурними органами; почати будівництво протягом двох років і повністю закінчити його не пізніше п`яти років з дня підписання цього договору, якщо будівництво не буде закінчено «Забудовником» у вказаний строк, строк будівництва може бути «Виконкомом» продовжений; після закінчення будівництва жилий будинок і інші будівлі підлягають прийняттю в експлуатацію приймальною комісією « Виконкому ». Договір разом з актом прийняття жилого будинку в експлуатацію підлягає реєстрації в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації; зведення на земельній ділянці не передбачених договором жилих будинків, а також подальша їх реконструкція (надбудова, перебудова, прибудова) здійснюється лише з дозволу « Виконкому » та архітектурних органів; у випадку значних відхилень від затвердженого проекту будинку, порушення основних будівельних норм і правил, органами місцевої державної влади вживаються заходи відповідно до чинного законодавства. Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-6303031982016, дата формування 16.08.2016 року, за [PERSON] 16.08.2016 року було зареєстроване право приватної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер 6325185001:00:032:0076, площею 0,1536 га, за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація права власності здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка виготовлена ТОВ фірма «Амистад». Як вбачається із технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який виготовлений ТОВ «МАШБУДТОРГ» станом на 20 липня 2021 року, за адресою [ADDRESS] побудований житловий будинок загальною площею 190,4 кв.м, житловою площею 71,9 кв.м, допоміжною (підсобною) площею 118,5 кв.м. Відповідно до довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» вих.№534 від 01.09.2021 року серед матеріалів технічної інвентаризації КП «ХРБТІ» станом на 01.09.2021 об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] не обліковується. Згідно з довідкою Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 25.08.2021 №02-09/1478 запис в погосподарських книгах про облік за [PERSON] житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , відсутній. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд дійшов наступного висновку. За змістом положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з положеннями статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Обов`язковою умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку. З огляду на зазначене, для отримання права на спадкування на об`єкти нерухомості, земельну ділянку безумовною підставою є належність такого майна на праві власності спадкодавцю. Відповідно, майно, що не належало спадкодавцю за життя, право власності на яке не було оформлено у визначеному законом порядку, не може входити до складу спадщини та передаватися в порядку спадкування. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. При вирішенні спорів про спадкування позивачем повинна бути доведена належність спірного майна, набуття права власності спадкодавцем у встановленому законодавством порядку. Частиною другою статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до частини другої статі 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 450/2307/15 (провадження № 61-5287св18). Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Як зазначено раніше, у п.4 Договору на будівництво жилого будинку на праві приватної власності, який укладений між виконкомом Циркунівської сільської ради та [PERSON] 23.07.1997 року, вказано, що після закінчення будівництва жилий будинок і інші будівлі підлягають прийняттю в експлуатацію приймальною комісією «Виконкому». Договір разом з актом прийняття жилого будинку в експлуатацію підлягає реєстрації в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації. Як вбачається із технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який виготовлений ТОВ «МАШБУДТОРГ» станом на 20 липня 2021 року, за адресою [ADDRESS] житловий будинок побудований у 1998 році. Отже, станом на момент зведення спірного будинку та завершення його будівництва відповідно до чинного законодавства і вищевказаного договору для виникнення у [PERSON] права власності на новостворений житловий будинок потрібно було прийняти його в експлуатацію і здійснити його реєстрацію в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації. Суд встановив, що спірний житловий будинок у встановленому законом порядку не прийнятий в експлуатацію, тобто фактично є об`єктом незавершеного будівництва. При цьому суд не є органом уповноваженим на прийняття в експлуатацію новоствореного нерухомого майна чи реєстрацію права власності. Відповідно до частин першої, другої статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Положення частини другої статті 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку з положеннями статті 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає жодних винятків. Як правило, усі об`єкти нерухомого майна в силу своєї специфіки після завершення будівництва підлягають прийняттю в експлуатацію та державній реєстрації. Отже, для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація. Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна). Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права і обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Крім того, як вбачається з технічної документації на будинок, він побудований більшої площі, ніж передбачено проектом забудови. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] позовні вимоги про визнання її прав і обов`язків забудовника не заявляла. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed