Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

22 вересня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якої просив:залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецьку Оксану Олександрівну (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська,б.46, прим. 54, адреса ел. пошти: [INFO] ); визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3019 виданий 09.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем та стягнути з відповідача на його користь всі судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач в своїй позовній заяві зазначив, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем був вчинений виконавчий напис №3019 від 09.03.2021 року про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором від 27.07.2007 року № 0301/0707/88-313, що був укладений між позивачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк» у розмірі 173962 грн. 08 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської областіРусецькою Оксаною Олександрівною від 10.08.2021 року було відкрите виконавче провадження №66438675. На теперішній час виконавче провадження триває. Вважає виконавчий напис незаконним, а тому таким, що підлягає скасуванню. Перш за все, з 22.02.2017 року нотаріуси України не мають права вчиняти виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально. В даному випадку відсутній нотаріально посвідчений іпотечний договір. До того ж в оскаржуваному написі, враховуючи декілька етапів правонаступництва, відсутні відомості про первинний банк, з яким він укладав кредитний договір, а саме: АКБ «ТАС-Комерцбанк». Крім того, позивачу не була надіслана засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання та матеріали виконавчого провадження не містять розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про порушення виконання зобов`язання. Також в підтвердження уступлення боргу не долучено до оскаржуваного напису договорів уступлення права вимоги і є незрозумілим яким чином перейшла заборгованість від банку до відповідача. Крім того, відсутня довідка фінансової установи про ненадходження платежу. До того ж, він не отримував від відповідача та від приватного нотаріуса вимоги про наявність заборгованості та погашення боргу, не був проінформований про існування заборгованості та її розмір, чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення відповідачу чи нотаріусу. Звернув увагу на відсотки і комісії у розмірі 139135,74 грн., які зазначені у виконавчому написі. Проте, у виконавчому написі не зазначено за який період вони нараховані. Вважає, що Виконавчий напис №3019 від 09.03.2021 р. вчинено без правових на те підстав, у зв`язку із чим, він є незаконним та не підлягає виконанню. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2021 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 27 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року залучено до участі у справі за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецьку Оксану Олександрівну. Протокольною ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича. Позивач у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до поданої заяви просив суд розглядати справу без його участі та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надавав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. в судове засідання не з`явилася. Про час і місця слухання справи повідомлялась належним чином. Заяв клопотань до суду не надійшло. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. в судове засідання не з`явився. Про час і місця слухання справи повідомлявся належним чином. Заяв клопотань до суду не надійшло. Відповідно до Наказу Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ) від 15.04.2021 року №85/4 припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича припинено. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2007 року між Акціонерним комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №0301/0707/88-313 про надання грошових коштів у вигляді кредиту у розмірі 31400,00 дол. США на строк з 27 липня 2007 року по 20 липня 2017 року та на умовах, передбачених у договорі. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5% річних за весь строк фактичного користування кредитом (п.1.3). Кредитні кошти призначені на споживчі цілі (п.1.4). Відповідно до п.2.1 Договору забезпеченням виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов даного договору та інших виплат Банку, пов`язаних з одержанням виконання, виступає іпотека: квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 09 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, за реєстровим № 3019 було вчинено виконавчий напис, яким стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» заборгованість, що виникла за Кредитним договором №0301/0707/88-313 від 27.07.2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Публічним Акціонерним Товариством «СВЕДБАНК» (правонаступник: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «СВЕДБАНК» за вказаним кредитним договором є ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на підставі Договору №б/н про відступлення прав вимоги від 25.05.2012, правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору відступлення права вимоги №2306/К від 23.09.2020 року. Строк платежу за Кредитним договором 0301/0707/88-313 від 27.07.2007 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.09.2020 року по 05.03.2021 року. Сума заборгованості складає 173 962,08 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 34 826,33 грн.; сума заборгованості за відсотками та комісіями складає 139 135,74 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 1 500,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 175 462,08 грн. 10.08.2021 року Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни відкрито виконавче провадження №66438675 з примусового виконання виконавчого напису №3019, виданого 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 175462,08 грн. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 137/1666/16-ц міститься правовий висновок про те, що: «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами додаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документ, що встановлює прострочення виконання. Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин подаються: оригінал документа, по якому провадиться стягнення; засвідчена стягувачем виписка з особового рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 300/470/17, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів. Відповідно до правил статті 78 ЦПК про допустимість доказів обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 81, 82 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов`язків по доказуванню між сторонами. За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, неповідомлення боржника про заміну кредиторів за договором, враховуючи декілька етапів правонаступництва, відсутність відомостей про первинний банк - АКБ «ТАС-Комерцбанк», не отримання [PERSON] від відповідача та від приватного нотаріуса вимоги про наявність заборгованості та письмової вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору,спірність заборгованості, не зазначення періоду нарахування відсотків та комісії у розмірі 139135,74 грн., суд вважає, що виконавчий напис від 09 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 3019, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованості в сумі 175462,08 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати зі сплатою судового збору в сумі 908,00 грн. за звернення до суду з позовною заявою та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн., що документально підтверджено . На підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне в зв`язку із задоволенням позову стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1362,00 грн.

Outcome: approved