Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що батько позивачки [PERSON] був головою господарства у приватній власності якого був житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За даним домогосподарством закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 0,0500 га та для ведення селянського господарства площею 0, 5800 га. За життя, [PERSON] право власності на житловий будинок не встиг виготовити оскільки його смерть стала несподіваною та передчасною. [PERSON] помер [INFO] . Позивачка звернулася до державного нотаріуса Городенківської РДНК із заявою про прийняття спадщини проте, згідно із змісту постанови позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності у позивача правовстановлюючого документа. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивачка в поданій, через канцелярію суду, заяві просить судове засідання в справі провести у її відсутності та ухвалити судове рішення на її користь, позов задовольнити. Городенківська міська рада на електронну адресу суду подала заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.05.1979 Незвиською с/радою Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 23 грудня 1975 року з [PERSON] , прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON] , актовий запис № 21, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 23.12.1975 виконкомом Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно інформації начальника Городенківського відділу ДРАЦС у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) № 54/24.4.6-19 від 10.12.2021 [PERSON] (мама позивачки), [INFO] , померла [INFO] , актовий запис про смерть складений 16 березня 1992 року виконавчим комітетом Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON] був чинним ЦК УРСР 1963. На день смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] та разом із нею проживали і були зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 9/507 виданою 07.12.2021 Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради. Із повідомлення державного нотаріуса Городенківської РДНК Капріян С.В. № 11/01-16 від 05.01.2022 вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68020072 від 05.01.2022, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. Тато позивачки, [PERSON] помер [INFO] у віці 71 рік в с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 17, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Незвиською с/радою Городенківського району. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Із довідки № 9/217, виданої 06.07.2021 Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) проживав в житловому будинку в [ADDRESS] та разом з ним проживав та вели спільне господарство онук [PERSON] , [INFO] . Довідкою № 9/283 виданою 25.08.2021 Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради підтверджується, що [PERSON] проживала в [ADDRESS] в житловому будинку свого батька [PERSON] , до моменту його смерті без реєстрації. Проведення поховання свого батька, здійснення похоронного ритуалу та встановлення могильного пам`ятника [PERSON] здійснювала за свої кошти. Із копії спадкової справи № 286/2021, яка надана суду Городенківською РДНК, слідує, що 28.07.2021 до Городенківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] звернулася позивачка [PERSON] , від імені якої по довіреності, посвідченій [PERSON] , приватним нотаріусом Коломийського РНО від 09.07.2021 за № 1050 діє [PERSON] , [INFO] , зазначивши в даній заяві, що спадщину вона у встановлений законом (ст.1270 ЦК України) термін прийняла, оскільки вступила в управління спадковим майном, та просить видати їй свідоцтво про право на спадщину на вказане майно. Витяг про реєстрацію в Садковому реєстрі №65780248 від 28.07.2021 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 68053275, номер у нотаріуса 286/2021. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті батька [PERSON] . Проте, Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. № 867/02-31 від 03.08.2021 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з тим, що спадкоємець не надала документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок, оскільки згідно даних БТІ право власності не було зареєстроване. Довідкою про об`єкт нерухомого майна № 77 виданої 09.07.2021 ФОП [PERSON] стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП "МБТІ" станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] - не зареєстровано. З довідки № 9/239 виданої 27.07.2021 Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що в [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 270027405 формованого 11.08.2021 відомості щодо права власності на житловий будинок по [ADDRESS] - відсутні. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами збудовані в 1952 році. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 29,6 кв.м), складеного ФОП [PERSON] на підставі договору № 00880/С від 14.07.2021, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] - станом на 14.07.2021 становить 26 768 грн. Згідно по господарської книги № 4 за 1996-2000 особовий рахунок № [NUMBER] за даним домогосподарством закріплена земельна ділянка розміром 0,6300 га, в т.ч.: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору - 0,0500 га та для ведення селянського господарства - 0,5800 га, що підтверджується довідкою № 9/241 виданої 27.07.2021 Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради. Довідкою № 9/506 виданою 07.12.2021 Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради підтверджується, що господарство в [ADDRESS] , головою якого був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , належить до суспільної групи - колгоспний двір. Із копій по господарської книги по господарству в [ADDRESS] , за 1986-1989рр. особовий рахунок [NUMBER] вбачається, що суспільна група даного господарства - колгоспна, голова сім`ї - [PERSON] , члени сім`ї: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . По господарська книга № 5 за 1991-1995рр Незвиської сільської ради при передачі була втрачена і за вказаний період відсутні відомості, що стверджується довідкою № 9/508 виданою 07.12.2021 Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради. [PERSON] помер [INFO] у віці 51 рік в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 25 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.07.2021 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ). Копією довідки № 540 виданою 14.12.2021 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] в період з 1980 року і на час смерті [INFO] . За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку [ADDRESS] проживав та був зареєстрований голова господарства - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 9/237, виданою 27.07.2021 Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. З вищенаведеного слідує, що батько позивачки [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який відносився до колгоспного двору та станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживав - один. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживав тільки голова двору [PERSON] , то він був єдиним членом колгоспного двору та його частка у вказаному майні становить - 1/1. З матеріалів справи, зокрема копії спадкової справи № 286/2021 щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що його дочка [PERSON] , позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька на належне йому майно. Із довідки № 9/238, виданої Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що на даний час у житловому будинку по [ADDRESS] ніхто не зареєстрований і не проживає. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті батька [PERSON] , позивачка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, однак, через відсутність правовстановлюючого документу про реєстрацію права власність спадкодавця на цей будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved