Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він є власником нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05.07.2021 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Костенко Н.В., реєстровий номер 426. Під час реєстрації права власності на вказане нерухоме майно позивачу з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 264277173 від 05.07.2021 року стало відомо, що на належне йому нерухоме майно накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4894052, зареєстрований 28.04.2007 року реєстратором Чигиринською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання, без номера, без дати, посвідченого Чигиринською державною нотаріальною конторою. Під час його звернення до Чигиринської державної нотаріальної контори за роз'ясненнями, листом від 14.09.2021 року № 842/01-16 позивачу надано відповідь про те, що він є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05.07.2021 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Костенко Н.В., реєстровий номер 426. Договір довічного утримання на вище вказаний будинок був посвідчений Чигиринською державною нотаріальною конторою 03.04.1990 року, де власником була [PERSON] . Встановити умови та сторони даного договору неможливо, оскільки у нотаріальній конторі зберігаються архівні документи починаючи з 2008 року. Відповідно до листа Черкаського обласного державного нотаріального архіву від 03.09.2021 року № 1264/01-24 надання копії договору довічного утримання від 03.04.1990 року неможливе на підставі глави XVI Правил, тому позивачу рекомендовано для вирішення питання щодо зняття обтяження з будинку звернутися до суду. Посилаючись на те, що наявність цієї заборони перешкоджає йому у реалізації його прав як власника житлового будинку, позивач просить зняти обтяження з вказаного житловго будинку, беручи до уваги, що він не був стороною договору довічного утримання, а тому не є зобов`язаною стороною і будь-які зобов`язання в нього відсутні. В судовому засіданні представник позивача пітримав заявлені вимоги в повному обсязі та прохав їх задовольнити. Відповідач 10.12.2021 року надав суду листа № 1113/01-16 про вирішення позову на розсуд суду та розгляд справи без участі представника відповідача. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та ст. 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно приписів ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978 року №5, правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Як встановлено в судовому засіданні, 27.11.1991 року було укладено договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори Кашицькою О.Г., згідно з яким [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2021 року позивачу приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Костенко Н.В. видано зазначене свідоцтво на спадщину, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] та яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Виходячи з цього, позивач є власником вище вказаного будинку. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 264277173 від 05.07.2021 року вбачається, що на належний [PERSON] накладено обтяження у вигляді заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 4894052, зареєстрований 28.04.2007 року реєстратором: Чигиринською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання, без номера. В той же час, як вбачається з листа Чигиринської державної нотаріальної контори від 14.09.2021 року № 842/01-16 позивачу відмовлено у знятті заборони відчуження даного нерухомого майна та рекомендовано звернутися до суду з тих підстав, що на вище вказаний будинок Чигиринською державною нотаріальною конторою 03.04.1990 року був посвідчений договір довічного утримання, де власником будинку зазначена [PERSON] . Відмітка про зняття заборони в Реєстрі для реєстрації заборон (арештів) на будинки за 1978-2007 роки відсутня. Встановити умови та сторони даного договору неможливо, оскільки у нотаріальній конторі зберігаються архівні документи починаючи з 2008 року. Відповідно до листа Черкаського обласного державного нотаріального архіву від 03.09.2021 року № 1264/01-24 надання копії договору довічного утримання від 03.04.1990 року неможливе на підставі глави XVI Правил. А як передбачено п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна зокрема і за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2013 року № 868, припинення обтяження проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. В той же час, як встановлено судом та вбачається з даних актового заспису про смерть № 68 від 14 травня 1990 року [PERSON] померла [INFO] . З врахуванням того, що документальне підтвердження виникнення та підстави обтяження майна в архівній установі відсутнє, а позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку зняти обтяження з належного йому в порядку спадкування за законом житлового будинку з надвірними спорудами, беручи до уваги, що починаючи з 1990 року до часу розгляду справи судом жодна особа не скористалося своїм правом на звернення стягнення на предмет обтяження, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає необхідним припинити обтяження належного [PERSON] нерухомого майна, що надасть позивачу можливість розпорядитися даним майном на власний розсуд. На підставі викладеного та,

Outcome: approved