Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Національного університету оборони України імена Івана Черняховського про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що він з 01 серпня 1987 року по 11 жовтня 2010 року проходив військову службу в Збройних Силах України. З 20 серпня 2004 року по 06 квітня 2005 року він був призначений на посаду до складу Українського миротворчого контингенту Багатонаціональних Сил зі створення умов стабільності та безпеки в Республіці Ірак. Відповідно до законодавства України він отримав пільгу на 75-процентну знижку на оплату комунальних послуг. З 01 жовтня 2019 року по 29 лютого 2020 року він користувався безготівковою формою надання пільг. Управління праці та соцзахисту населення міськради на підставі даних Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків у період з 01 жовтня 2019 року по 29 лютого 2020 року нарахувало на його обліковий запис кошти в сумі 10608 гривень 81 копійки. Зазначені кошти 18 березня 2020 року були переказані на рахунок Національного університету оборони України імена Івана Черняховського , який є зареєстрованою постачальною організацією комунальних послуг для пільгових категорій осіб за адресою: м. Київ, вул. Россошанська, 3, корп. 1 . З 01 жовтня 2019 року по 29 лютого 2020 року відповідач нарахував йому 100 % вартості спожитих комунальних послуг на загальну суму 15896 гривень 07 копійок, які він сплатив у розмірі 13233 гривні 49 копійок. Разом з тим, за цей період він мав сплатити вартість послуг у сумі 5287 гривень 26 копійок, проте ним було сплачено 13233 гривні 49 копійок, тобто на 7946 гривень 23 копійки більше. Ним було двічі надіслано вимоги відповідачу щодо повернення безпідставно набутих коштів, проте останнім вимоги були проігноровані. Просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 7946 гривень 23 копійки та нараховані проценти в порядку ст. 536 ЦК України за період з 18 березня 2020 року по 01 серпня 2020 року в сумі 463 гривні 75 копійок. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що 18 березня 2020 року АТ «Ощадбанк» шістьма платежами здійснив переказ пільгових коштів на рахунки університету на загальну суму 731148 гривень 75 копійок. Відповідно до Порядку № 373 інформація про розмір нарахованої грошової пільги надходить саме пільговику, а не управителю. [PERSON] у період з 01 жовтня 2019 року по 29 лютого 2020 року користувався безготівковою формою надання пільг. Відповідно до п. 12 Порядку № 373 під час перерахування коштів з рахунку для виплат пільг н рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг АТ «Ощадбанк» утримує із сум нарахованих пільг комісійну винагороду у розмірі 0,7 відсотка суми платежу. Відповідно до поданих позивачем разом з вимогою № 2 документів, підтверджена сума пільгових коштів за житлово-комунальні послуги за спірний період (з урахуванням утриманої АТ «Ощадбанк» комісії) складала 10535 гривень 07 копійок. Також, за жовтень-грудень 2019 року позивачем було отримано пільгу у розмірі 2662 гривні 68 копійок. Таким чином, поверненню підлягає сума у розмірі 7872 гривні 49 копійок. Університет листом від 29 липня 2020 року повідомив позивача про те, що кошти у розмірі 7872 гривні 49 копійок будуть враховані при проведенні нарахування за користування житлово-комунальними послугами у наступним платежах. Позивачу шляхом перерахунку житлово-комунальних послуг за серпень-вересень 2020 року було повернуто 3301 гривні 08 копійок, що підтверджується довідкою від 05 жовтня 2020 року № 182/7/374/218. позивач за зазначений період оплату за житлово-комунальні послуги не здійснював. Після здійснення перерахунку заборгованості останньому були повернуті пільгові кошти у розмірі 4571 гривні 41 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 29 від 06 жовтня 2020 року. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач з 01 серпня 1987 року по 11 жовтня 2010 року проходив військову службу в Збройних Силах України. З 20 серпня 2004 року по 06 квітня 2005 року він був призначений на посаду до складу Українського миротворчого контингенту Багатонаціональних Сил зі створення умов стабільності та безпеки в Республіці Ірак (а.с. 8). Відповідно до Закону України «Про участь України в міжнародних миротворчих операціях», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач отримав пільгу на 75-процентну знижку на оплату комунальних послуг. Управління праці та соціального захисту населення міськради на підставі даних Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків у період з 01 жовтня 2019 року по 29 лютого 2020 року нарахувало на обліковий запис позивача кошти в сумі 10608 гривень 81 копійки. Зазначені кошти 18 березня 2020 року були переказані на рахунок Національного університету оборони України імена Івана Черняховського , який є зареєстрованою постачальною організацією комунальних послуг для пільгових категорій осіб за адресою: м. Київ, вул. Россошанська, 3, корп. 1 . З позову вбачається, що з 01 жовтня 2019 року по 29 лютого 2020 року відповідач нарахував йому 100 % вартості спожитих комунальних послуг на загальну суму 15896 гривень 07 копійок, які він сплатив у розмірі 13233 гривні 49 копійок. Разом з тим, за цей період він мав сплатити вартість послуг у сумі 5287 гривень 26 копійок, проте ним було сплачено 13233 гривні 49 копійок, тобто на 7946 гривень 23 копійки більше. Просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 7946 гривень 23 копійки. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що 18 березня 2020 року АТ «Ощадбанк» шістьма платежами здійснив переказ пільгових коштів на рахунки університету на загальну суму 731148 гривень 75 копійок (а.с. 120-121). Відповідно до п. 12 Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу у грошовій формі, затвердженого постановою КМУ від 17 квітня 2016 року № 373 під час перерахування коштів з рахунку для виплат пільг н рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг АТ «Ощадбанк» утримує із сум нарахованих пільг комісійну винагороду у розмірі 0,7 відсотка суми платежу. З відзиву вбачається, що відповідно до поданих позивачем разом з вимогою № 2 документів, підтверджена сума пільгових коштів за житлово-комунальні послуги за спірний період (з урахуванням утриманої АТ «Ощадбанк» комісії) складала 10535 гривень 07 копійок. За жовтень-грудень 2019 року позивачем було отримано пільгу у розмірі 2662 гривні 68 копійок. Таким чином, поверненню підлягає сума у розмірі 7872 гривні 49 копійок. Відповідач листом від 29 липня 2020 року повідомив позивача про те, що кошти у розмірі 7872 гривні 49 копійок будуть враховані при проведенні нарахування за користування житлово-комунальними послугами у наступним платежах (а.с. 122). Позивачу шляхом перерахунку житлово-комунальних послуг за серпень-вересень 2020 року було повернуто 3301 гривні 08 копійок, що підтверджується довідкою від 05 жовтня 2020 року № 182/7/374/218 (а.с. 123). Після здійснення перерахунку заборгованості позивачу були повернуті пільгові кошти у розмірі 4571 гривні 41 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 29 від 06 жовтня 2020 року (а.с. 125). Вбачається, що кошти, надміру сплачені позивачем, вже йому повернуті відповідачем. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів задоволенню не підлягає. Позивач також просить стягнути з відповідача нараховані проценти в порядку ст. 536 ЦК України за період з 18 березня 2020 року по 01 серпня 2020 року в сумі 463 гривні 75 копійок. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Разом з тим, між сторонами не виникло зобов`язальних правовідносин, а тому вимога про стягнення з відповідача процентів за період з 18 березня 2020 року по 01 серпня 2020 року на підставі ст. 536 ЦК України задоволенню не підлягає. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed