Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 213 600 грн., три відсотки річних у розмірі 9 269,65 грн., інфляційні витрати у розмірі 22 428 грн., всього 245 297,65 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.04.2019 між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 620 на бланку ННЕ № 303282, відповідно до умов якого вона, як позикодавець, передала у власність відповідачу, як позичальнику, грошові кошти у розмірі 213 600,00 грн., що еквівалентно 8 000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ на день укладення договору. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався повернути суму позики не пізніше 17 години 00 хвилин 10.04.2020. Однак на теперішній час відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав. Позивачкою на адресу відповідача направлялася претензія з вимогою виконати зобов`язання за договором, проте відповіді отримано не було. Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою суду від 24.09.2021 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та заборонено відчуження майна, яке належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Ухвалою суду від 27.09.2021 відкрито провадження по цивільній справі за вказаним позовом, справу ухвалено слухати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 10.04.2019 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 620 на бланку ННЕ № 303282, відповідно до умов якого вона, як позикодавець, передала у власність відповідачу, як позичальнику, грошові кошти у розмірі 213 600,00 грн., що еквівалентно 8 000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ на день укладення договору. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався повернути суму позики не пізніше 17 години 00 хвилин 10.04.2020 (а.с. 8-9). У зазначений строк відповідач не виконав своє зобов`язання і не повернув позивачу суму позики у розмірі 213 600,00 грн. На письмову вимогу про необхідність повернути грошові кошти відповідач відповіді не надав. Відповідно до розрахунку заборгованості, який здійснений позивачем у позовній заяві, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 245 297,65 грн., що складається з наступного: заборгованість за основним зобов`язанням 213 600,00 грн.; 3% річних 9 269,65 грн.; інфляційні витрати (збитки) 22 428,00 грн. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості. До теперішнього часу визначені судом суми коштів відповідач не сплатив на користь позивача. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2\~ст.1047 ЦК України\~передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та йото умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За користування чужими грошовими коштами, як зазначено в\~ст. 536 ЦК України, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі\~статтею 611 ЦК України\~в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу за договором позики, 3% річних та інфляційних витрат, що становить 245 297,65 грн. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь загальну суму боргу за договором позики у розмірі 245 297,65 грн., що складається з наступного: заборгованість за основним зобов`язанням 213 600,00 грн.; 3% річних 9 269,65 грн.; інфляційні витрати (збитки) 22 428,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку \~ст. 141 ЦПК України. Таким чином, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 452,99 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved