Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликалася на те, що на її адресу надійшла постанова державного виконавця Гопей В.І. № ВП 66847064 від 16.09.2021 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з неї на користь АТ «Ідея Банк» суми заборгованості, у розмірі 65624,28 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис від 19.08.2021, зареєстрований у реєстрі за № 4297, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Зазначила, що даний виконавчий напис вчинений всупереч вимогам ст.88 Закону України «Про нотаріат» та в порушення п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Звернула увагу, що вона будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від АТ «Ідея Банк» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про порушення кредитних зобов`язань не отримувала,чим відповідач позбавив її права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмові заперечення. Оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи, як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. В даному випадку при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Сазоновою О.М. порушено вимоги Закону, оскільки договір не є документом, який підтверджує безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. Крім того, в паспорті споживчого кредиту за договором № Z07.00210.006223639 від 16.01.2020 в п.7.4. (стовпець 10 розрахунку) банк вказав інформацію "інші послуги банку", і як вбачається з графіка платежів - нараховує щомісяця невідому плату, яку вона вважає несправедливою і неправомірною. Положеннями абзацу третього ч.4 cт.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодателю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі, тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Таким чином, банк, встановивши щомісячну плату, не вказав, за які саме послуги стягується плата, що є незаконним, не відповідає вимогам справедливості і суперечить положенням частини першої ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів». Також зазначила, що належними доказами, які б підтверджували наявність або відсутність заборгованості, а також б встановлювали розмір заборгованості позичальника були б саме первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 за № 996, але такі первинні документи відсутні. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, та не підтверджує існування такої заборгованості. Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірила наявність доказів належного направлення та отримання нею письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Також відповідач перед вчиненням виконавчого напису не направляв їй вимогу, на адресу зазначену в кредитному договорі, про усунення порушення виконання зобов`язання, а також немає стверджень, чи надавав нотаріусу докази направлення цієї вимоги. У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 19.08.2021, зареєстрований у реєстрі за № 4297, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак 12.01.2022 подала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов просить задовольнити. 27.10.2021 від представника Акціонерного товариства «Ідея Банк» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено договір кредиту та страхування №Z07.00210.006223639 від 16.03.2020 відповідно до якого банк надав кредитні кошти у розмірі 50000,00 грн. на термін 60 календарних місяців під процентну ставку 11,99 % річних, а позичальниця отримала такі та зобов`язалась повернути їх разом з іншими встановленими кредитним договором платежами, в порядку та на умовах передбачених договором. АТ «Ідея Банк» належним чином виконано обов`язки, передбачені кредитним договором. З іншої сторони [PERSON] було порушено договірні зобов`язання, внаслідок чого у неї виникла кредитна заборгованість, що станом на 06.07.2021 становила 63724,28 грн., з яких: 44334,89 грн. - строковий основний борг; 3535,95 грн. - прострочені проценти; 291,28 грн. - строкові проценти; 1646,70 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 13915,46 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту. Враховуючи вищевказане, на адресу боржниці кредитором було надіслано вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань та довідку - розрахунок заборгованості. АТ «Ідея Банк» з метою вчинення нотаріусом виконавчого напису було подано відповідні документи, у тому числі: заяву про вчинення виконавчого напису №12.4.2/56943 від 16.08.2021, вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань №12.4.2/Z07.00210.006223639 від 06.07.2021, довідку про ненадходження платежів №12.4.2/57462 від 16.08.2021, довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z07.00210.006223639 від 16.01.2020, станом на 06.07.2021, виписку по рахунку боржниці за період із 16.01.2020 по 16.08.2021, договір кредиту та страхування №Z 07.00210.006223639 від 16.01.2020, опис вкладення у цінний лист, список №3 ф.ЮЗ, фіскальний чек АТ «Укрпошта», список від АТ «Укрпошта», детальний розрахунок заборгованості [PERSON] відповідно до умов кредитного договору. Вище перелічені документи були надані нотаріусу в оригіналі та були достатньою правовою підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Помилковими є висновки позивачки щодо того, що виконавчий напис вчиняється виключно на підставі одержаних нотаріусом первинних документів. Верховний Суд України у постанові від 20.05.2015 по справі №6-158цс15, що також врахована Верховним Судом під час прийняття постанови від 16.05.2018 у справі №320/8269/15-ц підтвердив вищевказане, зазначивши: «безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов 'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відтак, банком було надано усі необхідні документи, які б підтверджували наявність та безспірність заборгованості позивача, і отримання первинних бухгалтерських документів від позивача чи відповідача про видачу кредиту для вчинення виконавчого напису не передбачено вимогами законодавства». Підписанню кредитного договору передувало ознайомлення та погодження всіх його умов, в тому числі щодо розмірів та строків погашення грошових зобов`язань позичальницею, відповідальності за порушення договірних умов кожною із сторін. Так, підписавши кредитний договір позивачка зобов`язалась погашати кредит щомісячно до 16 числа календарного місяця, в період з 16.02.2020 по 16.12.2024, в сумі не менше 2592,00 грн., а в період із 17.12.2024 по 16.01.2025 в сумі 2556,93 грн. Разом з тим, виписка по рахунку боржниці містить інформацію про те, що погашення кредитної заборгованості [PERSON] здійснювались лише в період, з 14.02.2020 по 18.12.2020. Отже, боржниці було достовірно відомо про наявність у неї кредитної заборгованості перед кредитором та доцільність погашення такої. В матеріалах нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису знаходяться докази направлення позивачці вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язаннь, а саме: опис вкладення у цінний лист, список №3 ф.103, фіскальний чек АТ «Укрпошта», список від АТ «Укрпошта». Боржниця у позовній заяві зазначила про те, що їй не відомо, що включає в себе поняття «інші послуги банку», незаконність та несправедливість пунктів договору які встановлюють такі платежі. При цьому, обґрунтовуючи свою позицію в даному питанні [PERSON] посилається на норму законодавства що на момент укладення кредитного договору втратила свою чинність (абзац 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Плата за «інші послуги банку» стосується передбаченої умовами кредитного договору послуги з обслуговування кредиту (кредитної заборгованості). Відповідно до пункту 3.2. кредитного договору нанесенням власноручного підпису під цим договором позичальник погоджується з тим, що ДКБОФО (договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб), тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими до цього договору та зобов`язується виконувати його умови. Представник відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просить справу слухати у його відсутності. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., в судове засідання не з`явилась, однак 05.01.2022 подала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Третя особа, державний виконавець Стрийського відділу державної виконавчої служби у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гопей В.І. в судове засідання не з`явилась, однак 08.10.2021 подала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви, клопотання учасників справи. 27.09.2021 позивач [PERSON] подала на адресу суду заяву про забезпечення позову. 12.01.2022 позивач [PERSON] подала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності. 05.01.2022 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу без її участі. 08.10.2021 державний виконавець Стрийського відділу державної виконавчої служби у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гопей В.І. подала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 28.09.2021 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Ухвалою від 01.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 18.11.2021 вирішено відкласти судове засідання, призначене на 12.01.2022, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як вбачається із постанови державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гопей Віри Ігорівнипро відкриття провадження, серії ВП №66847064 від 16.09.2021, на підставі виконавчого напису № 4297, виданого 19.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором /а.с.7/. Відповідно до копії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 19.08.2021, звернуто стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», невиплачені в строк грошові кошти на підставі договору кредиту та страхування №Z07.00210.006223639 від 16.01.2020, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 16.01.2021. Боржницею прострочено заборгованість за період з 16.02.2021 по 06.07.2021, з якої 44334,89 грн. - строковий основний борг; 3535,95 грн. - прострочені проценти; 291,28 грн. - строкові проценти; 1646,70 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 13915,46 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту, 1900,00 - плата за вчинення виконавчого напису, на загальну суму 65624, 28 грн. /а.с.8/. 10.09.2021 представник АТ «Ідея Банк» звернувся до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з заявою про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. № 4297 від 16.07.2021 про стягнення на користь банку з боржниці [PERSON] заборгованості в сумі 67524, 28 грн. /а.с.9/. Як вбачається з постанови державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гопей Віри Ігорівни про арешт майна боржника, серії ВП № 66847064 від 16.09.2021на підставі виконавчого напису № 4297, виданого 19.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. накладено арешт на майно, що належить боржнику [PERSON] /а.с.10/. Відповідно до договору кредиту та страхування №Z07.00210.006223639 від 16.01.2020, такий укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 договору № 1 як «інші послуги банку». Дата повернення кредиту 16.01.2025. Банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 45662, 10 грн. /а.с.11/. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вчиненням нотаріусом за заявою кредитора виконавчого напису про стягнення з позичальниці суми заборгованості за договором кредиту. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Закону України «Про нотаріат», Цивільного кодексу України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно із пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно п.2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису-вчинення виконавчого напису вразі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцятиднів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню». Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис від 19.08.2021, яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», невиплачені в строк грошові кошти на підставі договору кредиту та страхування №Z07.00210.006223639 від 16.01.2020, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] на загальну суму 65624, 28 грн. Окрім цього встановлено, що державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гопей Вірою Ігорівною16.09.2021 відкрито виконавче провадження, на підставі виконавчого напису № 4297, виданого 19.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Також встановлено, що постановою державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гопей Віри Ігорівни від 16.09.2021накладено арешт на майно, що належить боржнику [PERSON] , на підставі виконавчого напису № 4297, виданого 19.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Слід зазначити, що згідно договору кредиту №Z07.00210.006223639 від 16.01.2020, такий укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 договору № 1 як «інші послуги банку». Згідно договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 45662, 10 грн. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тобто відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Водночас, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший - підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). При цьому, недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17. Відповідно до норм статті 88 Закону України «Про нотаріат» безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Відповідно, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню. При цьому, слід зазначити, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16. Суд звертає увагу, що позивачка звертаючись до суду з позовною заявою зазначила, що її заборгованість перед АТ «Ідея Банк» не є безспірною. Окрім цього, жодних письмових звернень від відповідача, щодо виконання будь яких зобов`язань позивачка не отримувала та не погоджувала ані суми боргу, ані суми штрафних санкцій. Встановлені в судовому засіданні обставини вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивачка звернулась одразу до суду після початку стягнення з неї заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечила наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Згідно із статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд в постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц зазначив, що суд, встановивши відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, дійшов обґрунтованого висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17, в якій вказано що посилання заявника в касаційній скарзі на те, що не отримання вимоги про усунення порушень за кредитним договором не є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є безпідставним. Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Зважаючи на вищенаведене суд не бере до увагу доводи позивачки, що вона будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від АТ «Ідея Банк» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про порушення кредитних зобов`язань не отримувала, чим відповідач позбавив її права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмові заперечення, оскільки такі спростовуються доказами наданими відповідачем до позовної заяви. Крім того, суд звертає увагу на те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Разом із цим, ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі № К/800/6492/17 залишено постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року - без змін, якою в свою чергу визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині пункту 2 змін, яким Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Як вбачається з матеріалів справи, оскаржений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 19.08.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 і Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про нотаріальне посвідчення кредитного договору, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, що також свідчить про його вчинення за відсутності передбачених для цього підстав. Доказів протилежного відповідач чи треті особи суду не надали. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити та визнати виконавчий напис від 19 серпня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, яким звернуто стягнення з [PERSON] , яка є божником за кредитним договором №Z07.00210.006223639 від 16.01.2020, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , на загальну суму 65624, 28 грн., таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908, 00 грн в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі статей 49, 87, 88, 91 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: approved