Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах позивачки [PERSON] , просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на нежиле приміщення пілорами загальною площею 429,8 м?, нежиле приміщення гаражу загальною площею 58,7 м?, нежиле приміщення сарай загальною площею 31,80 м?, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] у м. Соледар Бахмутського району Донецької області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] у м. Соледар Бахмутського району Донецької області помер [PERSON] . Позивачка є дружиною померлого [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме: нежиле приміщення пілорами загальною площею 429,8 м?, нежиле приміщення гаражу загальною площею 58,7 м?, нежиле приміщення сарай загальною площею 31,80 м?, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] на підставі дублікату договору купівлі-продажу № 151-Н від 01 жовтня 2004 року біржового контракту № 330-Н (договір купівлі-продажу) від 11 жовтня 2001 року, складеного Артемівською філією Донецької товарної біржі та зареєстрованого 01 жовтня 2004 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно КП БТІ м. Артемівськ за реєстраційним номером 7709615. Позивачка є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає. У терміни, передбачені чинним законодавством України, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно. Проте приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В. 12 грудня 2019 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із наданням документів на нерухоме майно, які не відповідають вимогам законодавства України, а саме з відсутністю нотаріально посвідченого дублікату договору купівлі-продажу № 151-Н від 01 жовтня 2004 року біржового контракту № 330-Н (договір купівлі-продажу) від 11 жовтня 2001, складеного Артемівською філією Донецької товарної біржі. На теперішній час укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна неможливо у зв`язку зі смертю однієї з сторін - [PERSON] . Відсутність нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу на нерухоме майно не дає змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із чим позивачка вимушена звернутися до суду. Позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач Бахмутська міська рада, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, явку свого представника у судове засідання не забезпечила. Від представника Бахмутської міської ради Манекіної А.Є. надійшла заява, в якій вона просила суд розглянути справу без участі представника Бахмутської міської ради та ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29 грудня 1979 року (а.с. 11) та копією паспорту позивачки серії [NUMBER] від 22 травня 1997 року (а.с. 13). Відповідно до копії дублікату договору купівлі-продажу № 151-Н від 01 жовтня 2004 року біржового контракту № 330-Н (договір купівлі-продажу) від 11 жовтня 2001 року, складеного Артемівською філією Донецької товарної біржі та зареєстрованого 01 жовтня 2004 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно КП БТІ м. Артемівськ за реєстраційним номером 7709615, [PERSON] купив у ЗАТ «АМПМК-8» нежилі приміщення пілорами, гаражу та сараю, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Характеристика об`єкту: нежиле приміщення пілорами загальною площею 429,8 м?, нежиле приміщення гаражу загальною площею 58,7 м?, нежиле приміщення сарай загальною площею 31,80 м?. Вартість продажу складає 5346 грн. Майно, що є предметом біржового контракту, належить продавцю на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності, виданого відділом комунального господарства Артемівської райдержадміністрації за реєстровим № 521 від 28 вересня 2001 року та зареєстрованого Артемівським БТІ за реєстровим № 1-178 (а.с. 8). При цьому, у п. 5 вказаного дублікату договору купівлі-продажу зазначено, що цей біржовий контракт є укладеним з моменту його реєстрації в Артемівській філії Донецької товарної біржі та цей контракт підлягає реєстрації в Артемівському БТІ. Дублікат біржового контракту № 330-Н від 11 жовтня 2001 року зареєстрований в Артемівській філії Донецької товарної біржі за реєстровим № 151-Н від 01 жовтня 2004 року. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4924362 від 01 жовтня 2004 року, дублікат договору купівлі-продажу № 151-Н від 01 жовтня 2004 року біржового контракту № 330-Н (договір купівлі-продажу) від 11 жовтня 2001 року зареєстрований Комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Артемівськ за реєстраційним № 7709615 (а.с. 9). Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 276186444 від 22 вересня 2021 року, [PERSON] на праві приватної власності належить нежиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер у м. Соледар Бахмутського району Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 травня 2019 року (а.с. 7). Згідно з довідкою про склад спадкоємців № 934/02-14 від 12 грудня 2019 року, виданою приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В., 19 вересня 2019 року була заведена спадкова справа № 64/2019 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті постійно проживав у [ADDRESS] . Станом на 12 грудня 2019 року склад спадкоємців - дружина [PERSON] , [INFO] (на підставі заяви про прийняття спадщини № 159 від 19 вересня 2019 року) (а.с. 14). 12 грудня 2019 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В. видано постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нежиле приміщення (пілорами), що знаходиться у [ADDRESS] , що належало спадкодавцю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , посилаючись на те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди (а.с. 16). Відповідно до звіту про оцінку майна № IN041021-001 суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] , станом на 12 жовтня 2021 року загальна ринкова вартість об`єкта оцінки складає 192 324 грн. (а.с. 17-18). Статтею 227 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачалась необхідність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу (міни) жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року № 1956-ХІІ (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину) угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Таким чином, на дату укладання біржового контракту № 330-Н (договір купівлі-продажу) від 11 жовтня 2001 року, а також на дату отримання дублікату договору купівлі-продажу № 151-Н від 01 жовтня 2004 року в Артемівській філії Донецької товарної біржі, в законодавстві існували протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору, мала місце колізія норми ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» та норми кодифікованого нормативно-правового акту, а саме ст. 277 ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до абз. 3 п. 2 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, роз`яснено, що у випадку наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають юридичну силу, застосуванню підлягає той, що прийнятий пізніше. В даному випадку, наявна колізія норм матеріального права, що мають однакову юридичну силу, при цьому суд акцентує увагу, що Закон України «Про товарну біржу» було прийнято в 1991 році, а Цивільний кодекс на момент укладання спірного правочину діяв з 1963 року. При вирішенні спору про необхідність чи відсутність необхідності нотаріального посвідчення правочину, укладеного на товарній біржі, суд вважає правомірним застосування положення ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (як нормативного акту, прийнятого пізніше), що дозволяв укладати біржові контракти щодо відчуження житлової нерухомості фізичною особою без нотаріального посвідчення. У судовому засіданні встановлено, що умови біржового контракту № 330-Н (договір купівлі-продажу) від 11 жовтня 2001 року та дублікату договору купівлі-продажу № 151-Н від 01 жовтня 2004 року виконано, однак правочин не посвідчено нотаріально. Крім того, на теперішній час укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна неможливо у зв`язку зі смертю однієї із сторін - [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Згідно зі ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст. 1216 ЦК України. Чинне цивільне законодавство передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Визнання права власності на майно за померлим неможливе, оскільки це право не може бути зареєстроване. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту прав передбачений і відповідає чинному законодавству. Аналіз наведених доказів дозволяє суду зробити висновок, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved