Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника у лютому 2021 року звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-АВТО-АЛЬЯНС» (далі - перший відповідач), [PERSON] (далі - другий відповідач), третя особа: Приватне акціонерне товариство «ІСУЗУ-АТАМАН Україна», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення з першого відповідача на користь позивача матеріальний збиток завданий внаслідок дорожньої-транспортної пригоди, яка мала місце 15 липня 2020 року у розмірі 34 173,06 грн, стягнення з другого відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 15 липня 2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій пошкоджено належний автомобіль марки Renault Megane Scenic, державний номерний знак [NUMBER] . Даний факт підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2020 року у справі № 754/12826/20, відповідно до якої винним у скоєні ДТП визнано водія [PERSON] , [INFO] , водія автомобіля марки «Ataman А-092н6» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності ПрАТ «Ісузі-Атаман-Україна». Цивільну відповідальність [PERSON] було застраховано в ТОВ «СК «Арсенал» відповідно до полісу № АР 004333311. ТОВ «СК «Арсенал страхування» на особистий рахунок ТОВ «КИЙ АВТО ЦЕНТР» (компанія яка виконувала ремонтні роботи автомобіля) було перераховано 38 462,04 грн, однак вказана сума не перекриває завданих збитків позивача. Позивач звернувся із заявою до ПрАТ «СК Арсенал страхування» з приводу доплати страхового відшкодування. ПрАТ «СК Арсенал страхування» повідомило позивача листом про відмову у перерахуванні суми страхового відшкодування. Автомобіль «Ataman А-092н6» [NUMBER] , який належить на праві власності ПрАТ «Ісузі-Атаман-Україна» та перебуває у користуванні у ТОВ «ЄВРО-АВТО-АЛЬЯНС». Позивач звертався до ПрАТ «Ісузу-Атаман-Україна» із заявою про відшкодування завданих збитків, відповідно до відповіді ПрАТ «Ісузу-Атаман-Україна» автомобіль марки «Ataman А-092н6» [NUMBER] перебуває у правомірному володінні іншої юридичної особи та водій [PERSON] не перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «Ісузу-Атаман-Україна». Після цього, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-АВТО-АЛЬЯНС» із заявою про відшкодування завданих збитків, однак відповіді на неї не отримав. Громадянин [PERSON] , працівник ТОВ «ЄВРО-АВТО-АЛЬЯНС» керуючи колісним транспортним засобом (далі - КТЗ) марки «Ataman А-092н6» [NUMBER] виконував службові обов`язки Незважаючи на той факт, що цивільно-правова відповідальність гр. [PERSON] , була застрахована ПрАТ «Ісузу-Атаман-Україна» в ПрАТ «СК Арсенал страхування», поліс АР 004333311, виплати страхової компанії, відповідно до розрахунків суми виплати з урахуванням коефіціенту фізичного зносу запасних частин та у порівнянні з виставленими рахунками за відновлювальний ремонт компанією ТОВ «КИЙ АВТО ЦЕНТР» від 30.12.2020 року, не покривають суми витрат в результаті нанесеної позивачу шкоди гр. [PERSON] , а також не включають суми франшизи. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Renault Megane Scenic, державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до акту виконаних робіт ТО200723063 від 30.12.2020 р. склала 59 160,38 грн, акту виконаних робіт ТО201202039 від 30.12.2020 р. склала 12 602,38 грн, акту виконаних робіт ТО201204082 від 30.12.2020 р. склала 872,34 грн - загальна вартість відновлювального ремонту становить - 72 635,10 грн. ТОВ «СК «Арсенал страхування» на особистий рахунок ТОВ «КИЙ АВТО ЦЕНТР» було перераховано 38 462,04 грн. За таких обставин, позивачу залишились невідшкодовані матеріальні збитки у розмірі 34 173, 96 грн. Також позивач посилається на завдання діями другого відповідача позивачу моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. Враховуючи наведене, позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.03.2021 року (суддя Усатов Д.Д.) відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 24.04.2021 року до суду від представника третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» надійшли пояснення щодо позовної заяви № 210421-224/ю від 21.04.2020 року, згідно яких останнім зазначив, що страховик не відшкодовує потерпілій особі вартість відновлювального ремонту на підставі наданих потерпілою особою рахунків чи актів виконаних робіт, оскільки до обов`язку страховика входить здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого повинен бути розрахований відповідно до ст.ст. 12, 22, 29, 36 Закону. Якщо позивачу не вистачало коштів страхового відшкодування для відновлення свого порушеного права, він має право вимагати відшкодування шкоди в повному обсязі від особи, яка завдала шкоди, в загальному порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, зокрема ст.ст. 1166, 1188, 1194 ЦК зважаючи на те, що страховик несе обмежену відповідальність виключно на умовах та в межах спеціального Закону. Враховуючи викладене, представник третьої особи просив врахувати дані пояснення, розгляд справи проводити без його участі. 13.07.2021 року від представника третьої особи Приватного акціонерного товариства «ІСУЗУ-АТАМАН Україна» надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи, яка задоволена судом. Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. № 510 від 06.10.2021 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/2375/21 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В. Ухвалою суду від 07.10.2021 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні 20.01.2022 року позивач та його представник підтримали задоволення позовних вимог повністю, представник другого відповідача заперечив проти задоволення позовних з урахуванням поданих пояснень щодо заявленого позову. Представник першого відповідача у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Як вказує позивач та встановлено судом, 15 липня 2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій пошкоджено належний автомобіль марки Renault Megane Scenic, державний номерний знак [NUMBER] . Даний факт підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2020 року у справі № 754/12826/20, відповідно до якої винним у скоєні ДТП визнано водія [PERSON] , [INFO] , водія автомобіля марки «Ataman А-092н6» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності ПрАТ «Ісузі-Атаман-Україна». Цивільну відповідальність [PERSON] було застраховано в ТОВ «СК «Арсенал» відповідно до полісу № АР 004333311. ТОВ «СК «Арсенал страхування» на особистий рахунок ТОВ «КИЙ АВТО ЦЕНТР» (компанія яка виконувала ремонтні роботи автомобіля) було перераховано 38 462,04 грн, однак вказана сума не перекриває завданих збитків позивача. Позивач звернувся із заявою до ПрАТ «СК Арсенал страхування» з приводу доплати страхового відшкодування. ПрАТ «СК Арсенал страхування» повідомило позивача листом про відмову у перерахуванні суми страхового відшкодування. ПрАТ «СК Арсенал страхування» ПрАТ «СК Арсенал страхування» ПрАТ «СК Арсенал страхування» ПрАТ «СК Арсенал страхування» Автомобіль «Ataman А-092н6» [NUMBER] , який належить на праві власності ПрАТ «Ісузі-Атаман-Україна» та перебуває у користуванні у ТОВ «ЄВРО-АВТО-АЛЬЯНС». Позивач звертався до ПрАТ «Ісузу-Атаман-Україна» із заявою про відшкодування завданих збитків, відповідно до відповіді ПрАТ «Ісузу-Атаман-Україна» автомобіль марки «Ataman А-092н6» [NUMBER] перебуває у правомірному володінні іншої юридичної особи та водій [PERSON] не перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «Ісузу-Атаман-Україна». Після цього, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-АВТО-АЛЬЯНС» із заявою про відшкодування завданих збитків, однак відповіді на неї не отримав. Громадянин [PERSON] , працівник ТОВ «ЄВРО-АВТО-АЛЬЯНС» керуючи колісним транспортним засобом (далі - КТЗ) марки «Ataman А-092н6» [NUMBER] виконував службові обов`язки Незважаючи на той факт, що цивільно-правова відповідальність гр. [PERSON] , була застрахована ПрАТ «Ісузу-Атаман-Україна» в ПрАТ «СК Арсенал страхування», поліс АР 004333311, виплати страхової компанії, відповідно до розрахунків суми виплати з урахуванням коефіціенту фізичного зносу запасних частин та у порівнянні з виставленими рахунками за відновлювальний ремонт компанією ТОВ «КИЙ АВТО ЦЕНТР» від 30.12.2020 року, не покривають суми витрат в результаті нанесеної позивачу шкоди гр. [PERSON] , а також не включають суми франшизи. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Renault Megane Scenic, державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до акту виконаних робіт ТО200723063 від 30.12.2020 р. склала 59 160,38 грн, акту виконаних робіт ТО201202039 від 30.12.2020 р. склала 12 602,38 грн, акту виконаних робіт ТО201204082 від 30.12.2020 р. склала 872,34 грн - загальна вартість відновлювального ремонту становить - 72 635,10 грн. ТОВ «СК «Арсенал страхування» на особистий рахунок ТОВ «КИЙ АВТО ЦЕНТР» було перераховано 38 462,04 грн. За таких обставин, позивачу залишились невідшкодовані матеріальні збитки у розмірі 34 173, 06 грн (72 635,10 грн - 38 462,04 грн). Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України). Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» відшкодувало 38 462,04 грн ремонту, позивачу залишились невідшкодовані матеріальні збитки у розмірі 34 173,06 грн (72 635,10 грн - 38 462,04 грн), вимога позивача про стягнення 34 173,06 грн матеріального збитку завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, які підтверджуються відповідними належними та наявними у справі доказами є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом. Доводи представника другого відповідача щодо можливості стягнення всього розміру заподіяної шкоди з страхової компанії суд оцінює критично, оскільки якщо позивачу не вистачало коштів страхового відшкодування для відновлення свого порушеного права, він має право вимагати відшкодування шкоди в повному обсязі від особи, яка завдала шкоди, в загальному порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, зокрема ст.ст. 1166, 1188, 1194 ЦК зважаючи на те, що страховик несе обмежену відповідальність виключно на умовах та в межах спеціального Закону. Також позивач просить суд стягнути з відповідача 20 000 грн моральної шкоди. Частиною першою статті 23 Цивільного кодексу України закріплено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини другої ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зібраними у справі доказами неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між будь-якими моральними стражданнями позивача та фактом сплати коштів на користь відповідача. Оскільки позивач не надав суду жодного доказу спричинення йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заявленою моральною шкодою в розмірі 20 000 грн, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди. Також позивачем у позовній заяві зазначено про компенсацію адвокатських витрат у розмірі 15 000 грн. На підтвердження зазначеної вимоги позивачем надано суду ордер на надання правничої допомоги від 18.12.2020 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи те, що позивачем не надано суду договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, доказів на підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката, суд дійшов висновку про відмову у покладенні на відповідачів витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з першого відповідача на користь позивача 572,78 грн судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial