Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування позову зазначивши наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.02.2014 року Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 21. Сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, розбіжності в характерах, систематичні сварки, внаслідок чого позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. На початку жовтня 2021 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У зв`язку із втратою почуття любові та взаємоповаги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, позивач просить шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою суду від 19.11.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, згідно якої на розірванні шлюбу наполягає, просила позов задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не надав, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Від представника відповідача двічі надходили заяви про відкладення розгляду справи, призначеного на 16.12.2021, 05.01.2022 року через зайнятість представника відповідача у судовому засіданні у іншому суді, проте доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст.223 ЦПК України, розгляд справи, призначений на 16.12.2021 року було відкладено. Разом з клопотанням про перенесення розгляду справи, призначеного на 05.01.2022 року, відповідачем та його представником безпосередньо в час, призначений для судового засідання, подано клопотання про надання сторонам строку для примирення. У зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача і його представника та позицією позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу, про що надала письмову заяву, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.02.2014 року Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 21, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 3). Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 28.03.2019 року, актовий запис № 553 (а.с. 4). Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя являється непорозуміння, а також різні погляди на життя, втрата почуття любові та взаємної поваги. На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, про те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, зазначає про втрату почуття любові та поваги до відповідача, що призвело до фактичного розпаду сім`ї і примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved