Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

08.11.2021 р. позивач звернувся у суд з позовом до [PERSON] , у якому просить: 1) зменшити розмір стягнення аліментів та стягувати з ньогов користь відповідачки аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 04.11.2019 р. (справа №459/2961/19), з нього стягуються аліменти у користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно. Від сплати аліментів він не ухилявся, заборгованість відсутня. Також зазначив, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , та разом із ним проживає і перебуває на утриманні їх спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , і на її утримання необхідно значних витрат. Зазначив, що його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі визначеному вказаним вище судовим наказом, оскільки у нього відсутні офіційні доходи, при цьому він займається утриманням і вихованням дочки, яка є ученицею школи та потребує значних витрат. Вважає, що його матеріальний стан дозволяє сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходів) щомісячно. Покликаючись на ст.ст. 182, 192 СК України просить позов задовольнити. Ухвалою від 18.11.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 17.12.2021 року з повідомленням сторін, який відкладено на 17.01.2022 р.. Сторони скористались своїми правами визначеними ст.ст. 178, 179, 181 ЦПК України, зокрема: 31.12.2021 р. відповідачка подала відзив на позовну заяву; 14.01.2022 р. позивач подав відповідь на відзив; 17.12.2021 р. третя особа подала пояснення щодо позову. Представник позивача у судове засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Ствердив, що позивач разом із третьою особою проживають у м. Львові однією сім`єю, у 2010 р. у них народилася дочка, проте офіційно позивач був записаним батьком дитини у лютому 2021 р.. В судовому наказі не встановлювалися обставини з приводу того, що позивач є батьком двох дітей, при цьому минули строки звернення до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, відтак єдиним можливим способом захисту прав позивача було звернення до суду з даним позовом про зменшення розміру аліментів. Зазначив, що зміни у сімейному стані позивача та скрутне матеріальне становище, зумовлене хворобою дочки, витратами на її утримання, відсутністю офіційної роботи, унеможливлюють сплату ним аліментів в розмірі визначеному вказаним вище судовим наказом. Відповідачка та її представник у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Відповідачка зазначила, що у 2019 році їй було щодо батьківства позивача відносно дитини, матір`ю якої є третя особа. Проте, оскільки позивач не був офіційно записаним батьком тієї дитини, тому в заяві про видачу судового наказу про дані обставини вона не вказувала. Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2009 р., який заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05.03.2013 року було розірвано. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідачка), що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 18.11.2015 р. Згідно судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 04.11.2019 р. (справа №459/2961/19), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.10.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. На виконанні у Червоноградському ВДВС у Червоноградському районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) перебуває виконавче провадження №60634345 з примусового виконання судового наказу №459/2961/19, виданого 04.11.2019 р. Червоноградським міським судом Львівської області. Згідно копії розрахунку заборгованості у даному виконавчому провадженні, заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , станом на 21.10.2021 р. становить 2 954,88 грн.; розмір нарахованих аліментів за увесь період перебування судового наказу на примусовому виконанні становить 65 776,88 грн., при цьому сума сплачених аліментів за вказаний період становить 62 822,00 грн.. Окрім цього, позивач є батьком - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про її народження з позначкою «Повторно» серії [NUMBER] від 10.02.2021 р. та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 11.01.2022 р. за №00034528164. Згідно копій медичних документів долучених позивачем до матеріалів справи встановлено, що дочка позивача у 2015 р. перенесла онкологічне захворювання, лікування якого відбувалось методом хірургічного втручання; дитина продовжує лікуватись та проходить щорічні обстеження. Відповідно до копії довідки відділу реєстрації Червоноградської міської ради від 19.07.2018 р. за №15370, позивач [PERSON] з 11.07.2014 р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач разом із своєю дочкою [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини у своїх поясненнях підтвердила матір дитини - [PERSON] (третя особа), яка також зазначила, що їхня дочка повністю перебуває на утриманні позивача. Згідно копії довідки Відділу обслуговування громадян №5 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області від 21.01.2021 р. за №360, позивач не перебуває на обліку в управлінні та пенсійних виплат не отримує. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.ч. 1, 3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом . Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази дають підстави для висновку про те, що на момент присудження у 2019 р. аліментів на сина [PERSON] , на утриманні позивача перебувала дочка [PERSON] , таким чином ухвалення судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину в 1/4 частці його заробітку (доходу), спричинило зміни його майнового стану у гіршу сторону, оскільки останній не в змозі забезпечити справедливі/рівні умови утримання для обох своїх дітей, у відповідності до вказаних вище норм сімейного законодавства України. У зв`язку з цим, суд вважає переконливими доводи позивача про те, що така зміна впливає на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Виходячи з фактичних обставин справи, аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог. За загальним правилом аліменти на двох неповнолітніх дітей присуджуються у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, тобто окремо на кожну дитину підлягають до стягнення аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) позивача, на думку суду, будуть достатніми для належного утримання дитини, і їх задоволення не призведе до істотного погіршення прав сторін, сприятиме розумному збалансуванню їхній майнових інтересів. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню у користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог,у розмірі 454,00 грн.. Окрім цього, за правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на відповідачку.

Outcome: partial