Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у якому просить стягнути з відповідача на його користь користь різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та лімітом відповідальності страховика у розмірі 115 930,85 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн., витрати на замовлення та проведення експертної майнової оцінки в розмірі 1 200,31 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 12.04.2021 року о 18 год. 10 хв., по вул. Полярна, 12 м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Ford Scorpio» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Ford C-Max» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цього ж дня [PERSON] на місці ДТП відшкодував у якості частини відшкодування майнової шкоди 2000 доларів США позивачу, що станом на 12.0.42021 року згідно курсу НБУ становить 55 800 гривень. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.05.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача була зареєстрована в ТДВ «Міжнародна страхова компанія», згідно договору обов`язковового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) №АР/0299420, страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 130 000,00 грн. Розмір франшизи згідно вищезазначеного полісу складає 2 600 гривень. Отже, ліміт відповідальності страховика складає 127 400 гривень. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку №59-D/88/4 від 20.05.2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 299 130,85 грн. Позивач звернувся до ТДВ «Міжнародна страхова компанія», однак виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика на момент подання позовної заяви здійснено не було. Оскільки, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача у зв`язку з його пошкодженням з вини відповідача перевищує ліміт відповідальності страховика, то саме з нього, як винної особи у завданні шкоди, підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту вищевказаного транспортного засобу та лімітом відповідальності страховика. [PERSON] на місці ДТП частково було відшкодовано збитки у розмірі 55 800 грн. З цих підстав просить стягнути з відповідача 115 930,85 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди, 1 200 грн. витрат на проведення експертної майнової оцінки, 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 1 171,30 судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло, відзиву на позовну заяву не подано. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 12.04.2021 року о 18 год.10 хв., у місті Києві по вул.. Полярна 12, [PERSON] керуючи транспортним засобом ««Ford Scorpio» д.н.з. [NUMBER] виконуючи розворот через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні шляхи протилежних напрямків не надав перевагу в русі транспортному засобу «Ford C-Max» д.н.з. [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , що рухався в зустрічному напрямку та скоїв з ним зіткнення. В результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На місці ДТП відповідач відшкодував у якості частини майнової шкоди 2000 доларів США позивачу, що станом на 12.0.42021 року згідно курсу НБУ становить 55 800 гривень. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.05.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Цивільно-правова відповідальність відповідача відповідно до полісу обов`язкового страхування №АР/0299420 застраховано у ТДВ «Міжнародна страхова компанія», відповідно до якої страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 130 000,00 грн., розмір франшизи згідно вищезазначеного полісу складає 2 600 гривень. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №59-D/88/4 від 20.05.2021 року, проведеного ФОП « [PERSON] » вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 299 130,85 грн. (а.с. 29-49). Витрати на замовлення та проведення експертної оцінки відповідно до акту-рахунку № ВН-88594 від 25.05.2021 року складають 1200 грн. (а.с. 50-51). Позивач звернувся до страховика з вимогою про відшкодування шкоди. Поліс відповідача укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 130 000 грн. включно та встановлено франшизу у розмірі 2 600 грн. Отже, ліміт відповідальності страховика складає 127 400 гривень. 30.06.2021 року у зв`язку з ліквідацією ТДВ «Міжнародна страхова компанія» була направлена заява про включення до реєстру кредиторів для отримання страхового відшкодування за вищевказаним випадком у розмірі 127 400 грн. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Також, згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Визначаючи розміри збитків, суд, враховуючи вимоги ст.1192 ЦК України, вважає, що позивачу підлягають відшкодуванню збитки, розмір яких має бути визначено відповідно до реальної вартості втраченого майна, що складає 299 130, 85 грн за вирахуванням страхового платежу, у розмірі 127 400 грн. та .55 800 грн. - суми часткового відшкодування майнової шкоди сплаченої відповідачем позивачу на місці ДТП. Враховуючи вищевикладене фактична сума яка підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування завданої шкоди становить 115 930,85 грн. Крім того з відповідача підлягає стягнення 1 200 грн. витрат на проведення експертної майнової оцінки. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження фактично понесених витрат представником позивача надано Договір про надання професійної правничої правової допомоги № 01Б-1/190 від 16.04.2021 року, Додаткову угоду №1 до Договір про надання професійної правничої правової допомоги № 01Б-1/190 від 16.04.2021 року, акт виконаних робіт та квитанцію про сплату послуг з професійної правничої допомоги у загальному розмірі 10 000грн. Також надано детальний погодинний розрахунок за проведені роботи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 10 000 грн. є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1 171,31 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved