Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання власності на земельні ділянки. В обґрунтування позову зазначав, що на підставі розпорядження голови Сумської райдержадміністрації Сумської області від 23 квітня 2004 року № 231 йому було виділено земельні ділянки і він отримав Державний акт на право власності на земельні ділянки серії СМ № 093465 земельні ділянки: кадастровий номер 5924788700:01:003:0194, площею 1,8712 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0032, площею 1,3459 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0033, площею 0,3266 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0239, площею 0,3658 га, загальною площею 3,9095га. Проте, в установленому законом порядку він не зареєстрував своє право власності. Вказав, що державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Деркомземі України, правонаступником якого на території Сумської області є Головне управління Держгеокадастру у Сумській області та його структурні підрозділи у районах, які на даний час не можуть здійснити реєстрацію його державного акту. Зазначив, що формально він є власником спірних земельних ділянок, але позбавлений можливості в повній мірі розпоряджатись ними. А тому, просив суд визнати право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Червоненської сільської ради ( на даний час Нижньосироватської сільської ради) Сумського району Сумської області, загальною площею 3,9095 га: кадастровий номер 5924788700:01:003:0194, площею 1,8712 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0032, площею 1,3459 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0033, площею 0,3266 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0239, площею 0,3658 га. Короткі зміст відзивів Головне управління Держгеокадастру у Сумській області в особі міськарйонного управління у м. Суми та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області посилається на те, що вони є неналежними відповідачами у даній справі, оскільки не мають повноважень здійснювати розпорядження землями приватної власності Нижньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області при вирішенні спору, поклалась на розсуд суду. Позиція суду Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що згідно розпорядження голови районного державної адміністрації від 23 квітня 2004 року № 231 «Про затвердження технічної документації по складенню державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних ділянок часток (паїв)» затверджена технічна документація по складенню державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] із земель спільної часткової власності КСП «Червоненське» на території Червоненської сільської ради , що підтверджується архівним витягом № 432 від 14 вересня 2021 року (а.с. 6) Згідно Державного акту на право власності на земельні ділянки серії СМ № 093465 земельні ділянки: кадастровий номер 5924788700:01:003:0194, площею 1,8712 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0032, площею 1,3459 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0033, площею 0,3266 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0239, площею 0,3658 га, загальною площею 3,9095га належать [PERSON] (а.с. 7). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в особі міськрайонного управління у м. Суми та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області відомості про реєстрацію права власності на підставі Державного акту на право власності за земельну ділянку серії СМ № 093465 на ім`я [PERSON] в Управлінні відсутні . Запис про реєстрацію Державного акту на право власності на земельну ділянку СМ № 093465 в Книзі реєстрації державних актів на прав власності на землю громадян Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області - відсутні (а.с. 8) Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за [PERSON] зареєстровані земельні ділянки: кадастровий номер 5924788700:01:003:0194, площею 1,8712 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0032, площею 1,3459 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0033, площею 0,3266 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0239 (а.с. 42-49) Згідно листа - роз`яснення приватного нотаріуса СМНО Сумської області Ворошиної Л.В., від 07 грудня 2021 року № 406/01-16, Державний акт на право власності за земельну ділянку серії СМ № 093465 на ім`я [PERSON] не містить дати видачі і відсутні відомості про його державну реєстрацію , а тому відсутні відомості , які підтверджували право власності на земельні ділянки кадастровий номер 5924788700:01:003:0194, площею 1,8712 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0032, площею 1,3459 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0033, площею 0,3266 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0239 (а.с. 40-41) Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно положень ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За приписами ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Положеннями ч. 1 ст. 374 ЦК України визначено, що суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. За нормами ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 2 ст. 158 Земельного Кодексу України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. За змістом ст. 140 Земельного Кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ)відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Нормами ст. 126 Земельного Кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» затверджено форму державного акта на право власності на земельну ділянку. Видавалися державні акти вказаного зразка державними органами земельних ресурсів при місцевих державних адміністраціях або органах місцевого самоврядування, підписувались головою місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, а також начальником державного органу земельних ресурсів. Постановами Кабінету Міністрів України від 16жовтня 2008 року №926, від 12листопада 2008 року №1019 були змінені форми державного акта на право власності на земельну ділянку. До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно ст. 1 ч. 1 п. 11 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки. За нормами ч. 3 та ч. 4 ст.79-1 Земельного Кодексу України, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Положеннями п. 2 розділу 10 Земельного Кодексу України визначено, що у разі, якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, крім випадків, визначених статтею 79-1цього Кодексу, здійснюється за такою технічною документацією. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Висновки суду Суд дійшов висновку, що у [PERSON] на законних підставах отримав земельні ділянки: кадастровий номер 5924788700:01:003:0194, площею 1,8712 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0032, площею 1,3459 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0033, площею 0,3266 га; кадастровий номер 5924788700:04:004:0239, які в установленому законом сформовані та підлягають державній реєстрації. З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved