Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним. У серпні 2021 року вона дізналася, що у приватного виконавця Чубарева О.О. перебуває на примусовому виконанні виконавчий напис про стягнення з неї на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості у розмірі 13440,00 грн. на підставі виконавчого напису № 89958 від 05.04.2021 року, який був виданий приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріусом не перевірена безспірність заборгованості, зазначена у виконавчому написі, тому просить визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного позивач просила визнати вищевказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються з витрат на сплату судового збору за подання позову та витрат на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. Ухвалою суду від 31.08.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. 28.09.2021 року до суду надійшов відзив ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», у якому відповідач проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначив, що 12.02.2020р. між позивачем і відповідачем був укладений Договір про надання коштів у позику №00-615987, внаслідок невиконання позивачкою своїх кредитних зобов`язань, в останньої виникла кредитна заборгованість на суму 13440,00 грн. разом з витратами щодо проведення примусового стягнення. Оскільки позивач не погасила дану заборгованість, відповідач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Відповідач вважає, що даний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом відповідно до вимог законодавства. Заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу вважає завищеним та необгрнутованим. В зв`язку з вищевказаним, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду було здійснено заміну третьої сторони приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. на належну третю особу - приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Я.К., якою був вчинений спірний виконавчий напис. Треті особи пояснень щодо позову не надали. Позивач і його представник у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Кривякін О.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи та надані суду письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12 лютого 2020 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» і [PERSON] був укладений Договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-615987. Даний договір підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. За умовами договору, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» зобов`язався надати позичальнику кошти у розмірі 4800,00 грн., а позичальник повинен повернути ці кошти протягом 30 днів та сплатити за користування кредитними коштами проценти у розмірі 720%. Загальна вартість кредиту складає 7680,00 грн. 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 89958 про стягнення з позивача на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості за договором №00-615987 від 12 лютого 2020 року у сумі 13440,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 4800,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 8640,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. здійснюється примусове виконання вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса (ВП № 65888942). За загальним правилом статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Приватним нотаріусом Головкіною Я.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано наступне. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, пункт 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172«Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», на момент вчинення виконавчого напису діяв наступній в редакції «….Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Відповідно до\~ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч. 2\~ст. 14 КАС України,\~\~судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили, опублікована на офіційному сайті Верховної ради України. В\~Постанові Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», та в\~Постанові КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», які містяться на офіційному сайті Верховної ради України, є посилання на вищевказану постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, та ухвалу Вищого адміністративного суду № К/800/6492/17 від 01.11.2017 р., якою дана постанова залишена без змін. З аналізу вищевказаних судових рішень, вбачається, що після 01.11.2017 р. (дата набрання законної сили Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14), нотаріуси не мають право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Головкіною Я.В. 05.04.2021 р., після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-510189 від 12 листопада 2019 року , який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. З огляду на вищевказне, приватним нотаріусом Головкіною Я.В. недотримані умови вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, передбачені Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому наявні підстави для визнання цього виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 172/1652/18. Позивач вказує на те, що виконавчий напис взагалі не містить інформації про надані нотаріусу документи, на підставі яких нотаріус дійшов висновку про безспірність заборгованості і наявності підстав для вчинення виконавчого напису. Дійсно, з виконавчого напису від 05.04.2021 року взагалі не вбачається, що нотаріусу були надані документи, які б свідчили про наявність заборгованості і її безспірність, а також документи, які б підтверджували направлення вимоги про погашення заборгованості боржнику і отримання ним такої вимоги. Не надано суду таких документів і відповідачем у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про визнання оскаржуваного виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору за пред`явлення позову у розмірі 908,00 грн. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд враховує наступне. Згідно з положенням пункту 1 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя\~статті 133 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Відповідно до\~статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З огляду на зазначене, положеннями\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. З доданих до позову документів, вбачається, що між позивачем та адвокатом Кривякіним О.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №596 від 26.01.2007 р.), 26.08.2021 р. укладений договір про надання правової допомоги. Згідно з актом про надання та сплату послуг на правничу допомогу від 26.08.2021р., підписаним обома сторонами, [PERSON] сплатила адвокату гонорар у розмірі 4500,00 грн. за послуги на правничу допомогу, які складаються з: - надання юридичної консультації - 250,00 грн.; - складання заяви про забезпечення позову 750,00 грн.; - складання позовної заяви 1500,00 грн.; - представництво інтересів позивача у Бердянському міськрайонному суді Запорізької області 2500,00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Разом з цим, судом встановлено, що у даній справі заява про забезпечення позову не подавалася, адвокат участі у судових засіданнях у цій справі не приймав. Таким чином, витрати на правничу допомогу, за підрахунком суду, становлять 1750,00 грн. ( надання юридичної консультації - 250,00 грн. і складання позовної заяви 1500,00 грн.), які підлягають стягненню з відповідача. В іншій частині заявлені позивачем вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають. Загальний розмір судових витрат, який підлягає стягненню становить 2658,00 грн. (908,00 +1750).

Outcome: approved