Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] в селі Олександропіль Білокуракинського району Луганської області померла бабуся позивачки [PERSON] . На день смерті разом із нею була зареєстрована відповідачка, а померлої донька та рідна матір позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки загальною площею 2,6560 га, земельної ділянки загальною площею 8,0133 га й земельної частки (паю). Нещодавно позивачка дізналась про те, що на випадок своєї смерті, відносно належного їй майна померла бабуся зробила розпорядження у вигляді 2-х заповітів, за одним з яких належну їй земельну ділянку та земельну частку (пай) вона заповіла на сестру позивачки, а відповідачку по справі, а іншу земельну ділянку заповіла на позивачку. Про наявність складеного на її користь заповіту вона не знала. Лише нещодавно дізнавшись про заповіт, позивачка звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено через пропущений шестимісячний строк. Унеможливлення подальшого оформлення спадщини і спонукало її звернутися до суду. У зв`язку з цим позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, терміном два місяці. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в заяві просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяву про визнання позову, проти задоволення позову не заперечували, просили розглянути справу без їх участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 78 років в селі Олександропіль Білокуракинського району Луганської області померла [PERSON] , [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області було зроблено актовий запис за № 211 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження матері серії [NUMBER] та укладення шлюбу матері серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивачка [PERSON] є рідною онукою померлої - [PERSON] (а.с.16,17,19.20). Відповідно до довідки № 63 від 26.04.2021 року померла [PERSON] була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] та на момент смерті разом із нею була зареєстрована відповідачка [PERSON] (а.с.8). Згідно заповіту від 29.10.2009 р., посвідченого Хоружиною М.А., секретарем Олександропільської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 35 вбачається, що належну їй земельну ділянку № [NUMBER] загальною площею 8,0133 га кадастровий номер 4420981000:06:001:0044 й земельну частку (пай) померла бабуся заповіла іншій онуці, відповідачці по справі [PERSON] , яка його оформила у встановленому законом порядку та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.11-а.с.12). Відповідно до заповіту від 08.09.2015р., посвідченого Хоружиною М.А, секретарем Олександропільської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 7, іншу належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 2,6560 га кадастровий номер 4420981000:12:002:0135 вона заповіла позивачці по справі (а.с.9). Із державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК № 536617 вбачається, що померлій на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 2,6560 га кадастровий номер 4420981000:12:002:0135 (а.с.10). Із постанови приватного нотаріуса Сватівського (Білокуракинського) районного нотаріального округу Жукова О.М. №63 від 23.04.2021р., вбачається, що після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №15/2016, але у видачі свідоцтва відмовлено через пропущений нею строк (а.с.6). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У частинах першої та другої статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Позивачка в розумінні ст.ст.1233,1235 ЦК України, є спадкоємицею за заповітом. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини через поважність причин, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд визнає зазначені обставини поважною причиною та вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved