Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

16.04.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила поділити спільне майно подружжя, виділити у власність [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині земельної ділянки № [NUMBER] розміром 0,393га, з кадастровим номером 4810136300:08:048:0007, що розташована в СТ «Вчитель» м.Миколаїв, Велика Корениха. В обґрунтування позову зазначила, що в період з 20.02.2016 року по 03.11.2020 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу відповідач придбав земельну ділянку № [NUMBER] , розміром 0,393га, з кадастровим номером 4810136300:08:048:0007, що розташована в СТ «Вчитель» м.Миколаїв, Велика Корениха, від поділу земельної ділянки категорично відмовляється. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.05.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.10.2021 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням розгляду справи по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п.3 ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснено в п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі Постанова) - вирішуючи між подружжям спір про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до ч.ч.2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Судом було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2016 року. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 листопада 2020 року у справі №484/3235/20 шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час перебування у даному шлюбі 18.12.2017 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,0393 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка № [NUMBER] з кадастровим номером 4810136300:08:048:0007, внаслідок укладення якого відповідач придбав у власність (купив) цю земельну ділянку. Договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Т.Є. за реєстровим номером №1100. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.12.2021 р. земельна ділянка для індивідуального садівництва площею 0,0393 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка № [NUMBER] з кадастровим номером 4810136300:08:048:0007 належить на праві власності [PERSON] (підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер 1100, виданий 18.12.2017р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є.). Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, якщо один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Разом із тим, будь-яких доказів, які б спростовували презумпцію спільності придбаного у шлюбі майна, суду не надано, а отже спірна земельна ділянка є спільною сумісною власністю і підлягає поділу, з визначенням рівності їх часток. За такого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved