Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

До суду надійшов вищевказаний позов, що поданий представником позивачів [PERSON] . Позивачі просили суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] у таких частинах: [PERSON] , в тому числі враховуючи частку у спільному майні подружжя, - 7/12; [PERSON] - 1/12; [PERSON] - 1/12; [PERSON] - 1/12; [PERSON] - 1/12; [PERSON] - 1/12. Позовні вимоги позивачі обґрунтували наступним. Зазначають, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок належав спадкодавцю на підставі рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 27.06.2008р., справа №2-4011, зареєстровано КП "Миколаївське ММБТІ" від 24.07.2008р. Єдиними спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України є позивачі. Починаючи з 1960 року і по день смерті спадкоємці мешкали разом зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , зазначене підтверджується будинковою книгою. У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася з заявою до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, але державний нотаріус зазначив, що право власності на спадкове майно було зареєстроване після смерті спадкодавця, а тому рекомендував звернутися до суду із позовом про визнання права на спадщину. Зазначають, що розмір часток майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, визначається судом за правилами ч.1 ст.70 СК України, згідно з якою частки майна дружини та чоловіка у спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, позивач [PERSON] окрім спадкування частки житлового будинку в порядку спадкування за законом має право на частку у спільному майні подружжя, оскільки житловий будинок був побудований позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] у період шлюбу, який був укладений 21.09.1978 року. Зазначають, що отримати свідоцтво право власності на частку у майні подружжя не має можливості, іншим шляхом захистити своє право на отримання спадщини не в судовий спосіб не можливо, тому пред`явлення цієї позовної вимоги є ефективним способом захисту прав. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.03.2021 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням розгляду справи по суті. У судове засідання позивачі не з`явилися, в судовому засіданні 05.07.2021р. представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у судове засідання 18.01.2021р. не з`явилася, просила розглядати справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до наступного. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 22.10.2007р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.09.1978р. [PERSON] є дружиною [PERSON] . Згідно наданих суду свідоцтв про народження батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , - є [PERSON] . Згідно відомостей будинкової книги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на час смерті [PERSON] позивачі були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 27.06.2008р. за [PERSON] визнано право власності на самовільно побудовані будови, а саме: житловий будинок літ.А(13,50*6,95), загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м., житлову прибудову літ.А-1 (4,30*2,90) житловою площею 8,6кв.м., загальною площею 8,6кв.м., сіни літ. а(3,0*2,40+3,80*2,0) загальною площею10,8кв.м., сіни літ. а-1(1,60*1,80) загальною площею 1,6 кв.м., сіни літ. а-2 (2,47*5,80) загальною площею 11,3 кв.м., котельню літ. а-3 (1,90*2,47) загальною площею 2,8 кв.м., навіс М (3,04*4,02), погріб з шиєю літ. Ипд. (3,36*2,0+4,0*3,0), гараж літ. К (4,25*5,45), вбиральня літ. Е (1,22*1,23), літня кухня літ.Б (3,18*3,61), сарай літ.В (1,85*3,30), сарай літ. Г (1,95*1,70), баня літ.ж (2,06*2,92), альтанка літ. З (4,95*2,33), які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Желєзнякової О.В. від 14.02.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] у зв`язку з тим, що рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 27 червня 2008 року по справі №2-4011/2008р. видане на ім`я спадкодавця вже після його смерті, що порушує вимоги ст.ст. 25,346 ЦК України, відповідно до яких смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Зазначено, що правовстановлюючий документ повинен видаватись особі та реєструватися на ім`я особи, яка має цивільну правоздатність та цивільну дієздатність. Як видно з матеріалів спадкової справи, з метою реалізації своїх прав на спадкове майно лише [PERSON] 15.04.2008р. звернулася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також [PERSON] надала нотаріусу заяву, в якій зазначено, що про видачу свідоцтва про право власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя вона не претендує, а також зазначає, що крім неї ще є інші спадкоємці - діти померлого [PERSON] . У матеріалах спадкової справи наявна довідка від 16.11.2016р. №542 видана [PERSON] про те, що її чоловік [PERSON] мешкав в [ADDRESS] з 1985р. по день смерті [INFO] , але постійно був зареєстрований по [ADDRESS] з 01.02.1960 року до 17.10.2007р. У довідці зазначено, що разом з ним на час смерті мешкала і не була зареєстрована його дружина [PERSON] . Таким чином, згідно цієї довідки підтверджується те, що померлий [PERSON] проживав за іншою адресою ніж та, що зазначена у позовній заяві ( [ADDRESS] ), а саме - [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті саме не розподілив спадщину між ними. Таким чином, враховуючи вищевказані положення закону, суд приходить до висновку, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] лише [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини, та [PERSON] і [PERSON] (які були на час відкриття спадщини були неповнолітніми). Згідно вимог ст..1278 ЦК України їх частки у спадщині є рівними, тобто кожній особі у спадковому майні належить 1/3 частина, що не узгоджується із вимогами позовної заяви, що є підставою для відмови у позові. При цьому, окрім [PERSON] , до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини інші позивачі не зверталися. У абз.2 п.23 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008р. №7 вказано, що за наявності умов одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягає. У листі ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013р. вказано, що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Оскільки, інші позивачі, окрім [PERSON] , до нотаріуса не зверталися та їм не було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , тому відсутні підстави вважати, що їх право на спадщину порушено, у зв`язку із чим подання позову про визнання права власності в порядку спадкування є передчасним. Крім того, позовні вимоги [PERSON] також не можуть бути задоволені з тих підстав, що відповідачами за її позовом повинні бути спадкоємці, які прийняли спадщину ( [PERSON] , [PERSON] ), а не виконком Миколаївської міської ради. Відповідно ст. 140 Конституції України органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. При цьому, суд враховує, що виконком Миколаївської міської ради є виконавчим органом ради, а не органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини - Миколаївською міською радою, що вказує на наявність підстав для відмови у задоволенні позову. Враховуючи викладене, позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed