Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

28 грудня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20 квітня 2011 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 13000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 22 листопада 2021 року складає 10317,31 грн, з яких: 8271,78 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2045,53 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у своїй заяві також просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю (вх. 310/22-вх 19.01.2022). У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 20 квітня 2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 13 000,00грн на платіжну картку "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0%, тобто 36,00% річних, на суму залишку заборгованості за кредитом пільговим періодом до 30 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 24, 25). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку (а.с. 14-21). Протягом дії договору Банком було видано п`ять кредитних карток, остання з яких має термін дії до 05/22 (а.с. 23). 20 квітня 2011 року [PERSON] . Банком було встановлено кредитний ліміт у сумі 300,00 грн, який у подальшому збільшувався та зменшувався: 25 липня 2011 року до 800,00 грн; 24 серпня 2011 року до 900,00 грн; 25 січня 2013 року до 2 500,00 грн; 10 квітня 2017 року до 6 000,00грн; 20 липня 2017 року до 8 000,00 грн; 19 жовтня 2017 року до 10 000,00 грн; 26 червня 2018 року до 11 000,00грн; 07 червня 2019 року до 13 000, 00 грн; 15 червня 2020 року до 13 000,00грн; 30 червня 2020 року до 13 000,00 грн; 13 липня 2020 року до 13 000,00 грн; 24 липня 2020 року до 13 000,00 грн; 06 серпня 2020 року до 0,00 грн (а.с. 22). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі. Згідно зі ст. ст. 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідач належним чином умов договору не виконував. На погашення кредитних коштів оплату проводив частково та з порушенням термінів. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед Банком за вказаним кредитним договором станом 22 листопада 2021 року складає 10317,31 грн, з яких: 8271,78 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2045,53 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, конкретні умови кредитування, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості у заявленому розмірі знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов`язання, відповідач суду не надав, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, у розмірі 1135,00грн, решта 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved