Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

21 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) або відповідач) про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування. Вимоги позову\~мотивовано тим,\~що 26\~вересня 2020\~року о\~12\~год.\~20\~хв.\~в м.\~Вінниці по\~вул.\~Київській,\~50А\~водій [PERSON] ,\~керуючи транспортним\~засобом марки\~«TOYOTA\~YARIS»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~рухаючись у\~крайній лівій\~смузі,\~мав намір\~повернути праворуч,\~при цьому\~не надав\~перевагу транспортному\~засобу «КІА\~SP0RTAGE»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~в результаті\~чого здійснив\~зіткнення з\~транспортним засобом\~«КІА SP0RTAGE»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~сина позивача\~ [PERSON] ,\~який рухався\~в крайній\~правій смузі,\~внаслідок чого\~транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків власнику транспортного засобу «КІА SPORTAGE». В той же день, учасниками дорожньо-транспортної події було повідомлено страхову компанію в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність про дорожньо-транспортну пригоду. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ). Ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну потерпілого складає 130 000 грн., франшиза становить 1\~500 грн. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року по справі № 127/22181/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. Згідно акту огляду транспортного засобу від 28 вересня 2020 року, представник Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в присутності учасника ДТП (потерпілого) [PERSON] оглянув транспортний засіб марки «КІА SPORTAGE», д.н.з. [NUMBER] , та зафіксував отриманні під час ДТП пошкодження транспортного засобу. За розрахунком страхового відшкодування, складеного відповідачем орієнтовна сума страхового відшкодування матеріального збитку, завданого транспортному засобу марки «КІА SPORTAGE», становила 38\~000 грн. Оскільки оголошена відповідачем сума була недостатньою для відновлення автомобіля транспортного засобу «КІА SPORTAGE», 12 жовтня 2020 року позивач звернувся до Вінницького відділення КНДІСЕ із проханням провести автотоварознавче дослідження. В той же день відповідача було повідомлено про заплановане проведення огляду транспортного засобу 15 жовтня 2020 року. 15 жовтня 2020 року за заявою позивача, за участі представника страхової компанії та винуватця ДТП, судовим експертом було проведено огляд пошкодженого автомобіля «КІА SPORTAGE», д.н.з. [NUMBER] та складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), за результатами якого підготовлено висновок експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 20 жовтня 2020 року № 6930/20-21. За вказаним звітом вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 179\~392 грн. 88 коп., а вартість матеріального збитку складає 109\~667 грн. 39 коп., без урахування ПДВ. З метою отримання страхового відшкодування 27 жовтня 2020 року позивач звернувся із заявою до відповідача в якій просив виплатити йому належну суму страхового відшкодування, в розмірі, який визначений згідно звіту № 6930/20-21 від 20 жовтня 2020 року. Листом від 11 листопада 2020 року відповідач повідомив позивача, що матеріальний збиток, який завданий останньому, як власнику автомобіля «КІА 3P0RTAGE», згідно звіту № 98-D/76/4 від 17 жовтня 2020 року, складений фізичною особою-підприємцем [PERSON] , без урахування податку на додану вартість на матеріали та складові та без вирахування суми франшизи становить 60\~131 грн. 28 коп., а за вирахуванням франшизи становила 58\~631 грн. 28 коп. Тобто, з моменту отримання вказаного листа, позивачу стало відомо про наявність звіту № 98-D/76/4 від 17 жовтня 2020 року, яким фактично вдвічі було занижена сума страхового відшкодування. Сам звіт позивачу не був наданий та проведення будь-яких додаткових досліджень відповідач не повідомляв та не обґрунтував причин, з яких не було враховано висновок експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 20 жовтня 2020 року № 6930/20-21. На підставі вищезазначеного ПрАТ «СГ «ТАС» здійснено перерахування грошових коштів на рахунок, що відкритий в банківській установі на ім`я позивача в сумі лише 58\~631 грн. 28 коп. Позивач вважає, що звіт № 98-D/76/4 від 17 жовтня 2020 року, на підставі якого відповідачем визначено суму страхового відшкодування та виплату, складений без дотримання вимог чинного законодавства та безпідставно не взято до уваги висновку автотоварознавчого дослідження від 20 жовтня 2020 року № 6930/20-21. З підстав зазначених вище, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 101). У встановлений судом строк від позивача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, так як відповідач діяв в межах норм спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплативши позивачу страхове відшкодування у повному обсязі в розмірі 58\~631 грн. 28 коп. (а.с. 104-105). У відповіді на відзив, представником позивача зазначено, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не спростовано доводи, викладені у позовній заяві (а.с. 136-141). Окрім того, представником позивача надано детальний розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем в розмірі 15\~279 грн. 21 коп. (а.с. 143-151). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником автомобіля марки «КІА SP0RTAGE», номерний знак [NUMBER] , є позивач [PERSON] (а.с. 17). 26 вересня 2020 року о 12 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. Київській, 50А водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA YARIS», номерний знак [NUMBER] , рухаючись у крайній лівій смузі, мав намір повернути праворуч, при цьому не надав перевагу транспортному засобу «KIA SPORTAGE», номерний знак [NUMBER] , в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «KIA SPORTAGE», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в крайній правій смузі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. За наведених вище підстав, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року у справі № 127/22181/20, яка набула законної сили 10 листопада 2020 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. Вказані відомості отриманні судом з Єдиного державного реєстру судових рішень (в порядку повного доступу) станом на день ухвалення судового рішення у даній справі. Постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ), що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР7296662 від 01 червня 2020 року. Ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну потерпілого складає 130\~000 грн. Франшиза згідно вказаного полісу становить 1\~500 грн. (а.с. 106). 28 вересня 2020 року позивач письмово повідомив АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ), в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 126, 127). Згідно акту огляду транспортного засобу від 28 вересня 2020 року, представник відповідача в присутності позивача оглянув транспортний засіб марки «КІА SPORTAGE» та зафіксував отриманні під час ДТП пошкодження транспортного засобу (а.с. 128, 129). Як зазначає позивач, що за розрахунком страхового відшкодування, складеного відповідачем орієнтовна сума страхового відшкодування матеріального збитку, завданого транспортному засобу становила 38\~000 грн. Оскільки оголошена страховою компанією вказана вище сума була недостатньою для відновлення автомобіля транспортного засобу «КІА SPORTAGE», 12 жовтня 2020 року [PERSON] , звернувся до Вінницького відділення КНДІСЕ із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження. В той же день відповідача було повідомлено про заплановане проведення огляду транспортного засобу на 15 жовтня 2020 року (а.с. 91). 15 жовтня 2020 року за участю представника страхової компанії та [PERSON] , судовим експертом було проведено огляд пошкодженого автомобіля «КІА SPORTAGE» та складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) (а.с. 71, 72), за результатами якого підготовлено висновок експертного дослідження від 20 жовтня 2020 року № 6930/20-21 (а.с. 64-70). За вказаним висновком вартість матеріального збитку складає 109\~667 грн. 39 коп. За проведення вказаного дослідження позивач сплатив на користь виконавця 1\~569 грн. 02 коп. (а.с. 89). В подальшому, з метою отримання страхового відшкодування, 27 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся із заявою до відповідача, в якій просив виплатити йому суму страхового відшкодування, встановленої на підставі висновку експертного дослідження від 20 жовтня 2020 року № 6930/20-21, з вирахуванням франшизи (а.с. 22). 11 листопада 2020 року посадовою особою відповідача було затверджено страховий акт № 26100/02/920 зі змісту якого вбачається, що сума страхового відшкодування становить 58\~631 грн. 28 коп. (а.с. 130). Одночасно, листом від 11 листопада 2020 року відповідач повідомив [PERSON] , що матеріальний збиток, який завданий останньому, як власнику автомобіля «КІА 3P0RTAGE», згідно звіту № 98-D/76/4 від 17 жовтня 2020 року, складений фізичною особою-підприємцем [PERSON] , без урахування податку на додану вартість на матеріали та складові та без вирахування суми франшизи становить 60\~131 грн. 28 коп. Розрахункова сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи становить 58\~631 грн. 28 коп. (а.с. 92). Тобто, з моменту отримання вказаного листа, позивачу стало відомо про наявність висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 98-D/76/4 від 17 жовтня 2020 року, складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а.с. 107-116). Матеріалами справи не встановлено, що даний висновок був наданий позивачу та про проведення будь-яких додаткових досліджень відповідач не повідомляв позивача, адже доказів на підтвердження цього відповідачем надано не було. Як зазначає позивач, що на підставі вищезазначеного звіту відповідачем здійснено перерахування грошових коштів на рахунок, що відкритий в банківській установі на ім`я [PERSON] в сумі лише 58\~631 грн. 28 коп. Надаючи оцінку у виниклих правовідносинах, суд виходить з наступного. 12 жовтня 2020 року позивач не погоджуючись із попереднім розрахунком страхового відшкодування, звернувся до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових Експертиз для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КІА SPORTAGE», внаслідок його пошкодження. В той же день відповідача було повідомлено про заплановане проведення огляду транспортного засобу 15 жовтня 2020 року. 12 жовтня 2020 року АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) звернулось до фізичної особи-підприємця [PERSON] із заявою № 21717/02/2020/23, щодо виконання автотоварознавчого дослідження автомобіля «КІА SPORTAGE», з метою визначення вартості матеріального збитку завданого внаслідок його пошкодження при ДТП на дату 29 вересня 2020 року, що підтверджується відомостями, викладених у вступній частині висновку № 98-D/76/4 від 17 жовтня 2020 року. Зі змісту вказаного вище висновку також вбачається, що вирішення поставленого питання проводилось на основі результату огляду майна «КІА SPORTAGE» від 29 вересня 2020 року (а.с. 109). Отже, дослідженням, яке проводилось [PERSON] визначався розмір завданих позивачу збитків станом на момент проведення першого огляду представником відповідача, тобто виключно на підставі наданих відповідачем даних, а саме: кольорових фотографій та акту огляду, тобто, без фактичного огляду транспортного засобу. Висновок автотоварознавчого дослідження від 20 жовтня 2020 року № 6930/20-21 виконаний судовим експертом Вінницького відділення КНДІСЕ Базалицьким B.C. станом на дату проведення ним огляду, тобто 15 жовтня 2020 року з безпосереднім оглядом пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до п.5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 № 142/5/2092 технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт) можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Пунктом 8.5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, встановлено, що умови щодо визначення вартості відновлювального ремонту без технічного огляду КТЗ зазначені в пункті 5.1 цієї Методики. У зазначених у пункті 5.1 розділу V цієї Методики випадках орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), визначає обсяги ремонтних робіт з відновлення КТЗ або характер та обсяг його пошкоджень. На противагу дослідженню [PERSON] , автотоварознавче дослідження, що проводилось на замовлення позивача, виконане у відповідності до вимог п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 та за участі потерпілого, винуватця ДТП і представника страхової компанії, що підтверджується актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 15 жовтня 2020 року. Таким чином, під час проведення автотоварознавчого дослідження № 98-D/76/4 від 17 жовтня 2020 року автомобіль безпосередньо експертом не оглядався, а тому висновки, що в ньому зазначені, не відображають повноти досліджень. Згідно частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Врегулювання відносин у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямованих на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України передбачено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до п. 36.7 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком, відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. За статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Оцінка завданого матеріального збитку власнику транспортного засобу здійснюється на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 № 142/5/2092. Згідно пункту 2.3. Методики вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, колісного транспортного засобу (автомобіля). Пунктом 2.4. Методики встановлено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 5.1. Методики, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. У відповідності до пункту 5.5 під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно підпункту «с» пункту 4.4. Методики, додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження. Пунктом 1.3. Методики визначено, що її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Враховуючи те, що автотоварознавче дослідження, що проведене фізичною особою [PERSON] виконано без огляду транспортного засобу експертом, а лише на підставі фотографій, що подані відповідачем, в самому дослідженні відсутні посилання та до самого дослідження не додано калькуляцію відновлювального ремонту він не міг братись до уваги відповідачем під час визначення розміру страхового відшкодування. Даний звіт, відповідач не надавав позивачу для ознайомлення під час звернення останнього 27 жовтня 2020 року із заявою про страхове відшкодування. З наведеного відповідачем при виплаті страхового відшкодування було взято за основу висновок, який складено із порушенням вимог Методики, натомість висновок експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 20 жовтня 2020 року № 6930/20-21, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «КІА SPORTAGE», д.н.з. [NUMBER] , складає 179 392 грн. 88 коп., а вартість матеріального збитку складає 109 667 грн. 39 коп. є таким, що відповідає вимогам Методики та складений на підставі огляду транспортного засобу за участі позивача, представника відповідача та винуватця ДТП. За наведеного, вимога позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивача суми недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 49\~536 грн. 11 коп. підлягає до задоволення, оскільки знайшла своє підтвердження під час розгляду справи. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Судом встановлено, що 15 вересня 2021 року між позивачем та адвокатом Юрченко Т.П. було укладено договір № 09/21-ц/4 про надання правничої допомоги. У пунктах 3.2. та 3.3. даного договору сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правової допомоги складає 15\~000 грн., який сплачуються в 100 % розмірі впродовж 3 календарних днів з моменту його підписання. На підтвердження спалити гонорара, позивачем надано квитанцію № 09/21-ц/4/1 від 15 вересня 2021 року на суму 15\~000 грн. (а.с. 150). Окрім того, надано детальний розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 145, 146), зі змісту якого вбачається, що: -консультація клієнта (1,5 год); -направлення адвокатського запиту до відповідача (0,5 год.); -вивчення поданих клієнтом та відповідачем документів (1,5 год.); -підготовка та направлення позовної заяви, що включає: здійснення аналізу нормативного матеріалу, пошук і вивчення судової практики, підготовка позовної заяви (5 год.); -вивчення та підготовка пояснення щодо відзиву (3,5 год.); -витрати пов`язанні з отримання документів наданих на підставі адвокатського запиту 279 грн. 21 коп. (за копіювання 41 стор.) (а.с. 94). Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що вони є обґрунтованими, співмірними та відповідають вимогам критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1\~569 грн. 02 коп. (а.с. 89), оскільки відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, є витратами пов`язаними з розглядом справи та судовий збір в розмірі 908 грн. (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved