Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовом та до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що із відповідачем не досягнуто згоди щодо його участі в утриманні доньки. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, з підстав, викладених в ньому. Пояснила, що із відповідачем вона перебуває в шлюбі та має доньку. На цей час [PERSON] не в достатній мірі бере участь у матеріальному утриманні спільної доньки. Їй відомо, що він тривалий час працював в Республіці Польща, а зараз влаштувався на роботу в місті Тернополі. Відповідач повідомлявся про час та місце слухання справи, однак в судове засідання не явився, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Розглянувши справу, суд дослідив такі докази та встановив такі обставини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 04 травня 2011 року Ладичинською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області України, про що зроблений актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04 травня 2011 року. У цьому шлюбі народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 листопада 2012 року Ладичинською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області України. Дочка [PERSON] проживає разом з позивачем та навчається в Ладичниській гімназії у 3 класі. Позивачка працює в ТзОВ «СЕБН-УА» та розмір її заробітної плати за період з 01.04.2021 року по 01.08.2021 року становить 55765,28 грн. Суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу вимог статті 182\~СК суд,\~при визначенні\~розміру аліментів,\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно статті\~183\~Сімейного кодексу\~України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Зважаючи на матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, який має тимчасові заробітки за кордоном, не має інших утриманців, те, що він працездатний, суд доходить переконання, що аліменти на утримання доньки слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісяця, що приблизно відповідає мінімальному рекомендованому розміру встановленому статтею 182 Сімейного кодексу України - прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також ј середньої заробітної плати по Тернопільській області, за листопад 2021 року - 12224 грн . Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання доньки та забезпечення її рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивачка не довела, що відповідач має можливість платити аліменти в більшому розмірі. Тому позов підлягає до часткового задоволення. На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial