Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача. 16.12.2021 року позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про споживчий кредит, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №18856 від 04.10.2018 року в розмірі 19320,13 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.10.2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №18856, відповідно до якого останній надано кредит в сумі 50000 грн. зі сплатою 56% річних на споживчі потреби на строк 60 місяців. Відповідно до п.2.4.1. Кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних, які згідно з п.2.4.2. договору нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного Кредитним договором. Пунктом 3.2.1. кредитного договору передбачено, що банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку (п.3.1. Договору). Згідно з п.3.3.2 Договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником відповідно до графіку платежів або достроково в порядку, визначеному Договором, але не пізніше терміну остаточного повернення кредиту. Відповідно до п.3.3.3. Кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 833,33 грн. та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів у послідовності, визначеній Кредитним договором. Якщо сума коштів, що надійшла на рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.3.3.3. договору, несплачений платіж та нараховані проценти, які мали бути сплачені, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п.8.2 договору (п.3.3.4 Договору). Відповідно до п.3.9.1 кредитного договору, банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених договором, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно за умови настання наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та(або) процентів за користування кредитом на один календарний місяць; неподання на вимогу банку документів, що стосуються фінансового стану позичальника. Згідно з п.п.4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 кредитного договору, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе зобов`язання; в обумовлені строки повернути кредит, своєчасно сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за договором; у випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити штрафні санкції і відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Позичальник зобов`язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з договору (п.4.3.4 Договору). Завдані банку збитки позичальник зобов`язується відшкодувати в повному обсязі понад неустойку, пеню та штрафи, несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном. За порушення взятих на себе зобов`язань позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу (п.8.3 Договору). Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов`язання, передбачені щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Відповідач [PERSON] продовжує порушувати умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 01.11.2021 року за ним рахується заборгованість в розмірі 19320,13 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 15208,46 грн.; процентів за користування кредитом - 2863,10 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту - 355,17 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 53,94 грн.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу - 729,20 грн.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 110,26 грн. При обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на норми ст.ст.526, 536, 625, 629, 1052 ЦК України. 2.Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 21.12.2021 року (а.с.35-36), яка отримана відповідачем 30.12.2021 року (а.с.38). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Відповідно до п.1 прохальної частини позовної заяви представник позивача за довіреністю від 13.01.2021 року (а.с.27-28) адвокат Лобанов О.О. просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.3, на звороті). 2. Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою суду від 21.12.2021 року позовну заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення боргу за договором про споживчий кредит прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 20.01.2022 року без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.35-36). 2. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Частиною 8 статті 178 ЦПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] ухвала суду про відкриття провадження з пропозицією надати відзив на позов отримана 30.12.2021 року, що вбачається із зворотного рекомендованого поштового повідомлення (а.с.38), то суд вважає, що відзив ним не подано без поважних причин. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.8 ст.178 ЦПК України. 3. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 04.10.2018 року договору про споживчий кредит №18856 між ПАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого, згідно з відомостями з ЄДРПОУ є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (а.с.39-44), в особі керуючого ТВБВ №10001/0112 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» Завадського М.Е. та [PERSON] (а.с.20-25). Згідно з вказаним Договором, відповідач отримав у позивача споживчий кредит на суму 50000 грн. на строк шістдесят місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 04 жовтня 2023 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 56 % річних (п.п.2.2., 2.4.1. Договору) (а.с.20 на звороті). Договір про споживчий кредит від 04.10.2018 року за №18856 підписаний відповідачем [PERSON] (а.с.20-24), оскільки заперечень щодо вказаної обставини відповідач не зазначив, не подавши відзиву на позовну заяву із викладенням заперечень, при їх наявності. Кошти в сумі 50000 грн. надані відповідачу [PERSON] одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів 04.10.2018 року на поточний рахунок позичальника (банківську платіжну картку - БПК), відповідно до п.3.2.1. Договору, що вбачається із виписки по рахунках [PERSON] (а.с.5). Відповідно до п.3.3.3. Договору за №18856 від 04.10.2018 року позичальник - [PERSON] зобов`язаний здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 833,33 грн. та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної кредитним договором. Пунктом 2.4.1. договору про споживчий кредит встановлено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом (п.2.4.2 Договору). Якщо сума коштів, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.3.3.3. договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, які мали бути сплачені, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п.8.2 Договору (п.3.3.4. Договору). Відповідно до п.3.4.1 Договору про споживчий кредит за №18856 від 04.10.2018 року, погашення зобов`язання здійснюється в наступній послідовності: 1) погашення простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом (якщо прострочення буде мати місце); 2) погашення прострочених процентів за користування кредитом; 3) погашення строкової заборгованості за основною сумою боргу за кредитом; 4) погашення нарахованих строкових процентів за користування кредитом; 5) сплата пені за непогашення в строк платежів по кредиту (якщо непогашення буде мати місце); 6) сплата штрафів, передбачених договором; 7) сплата інших платежів відповідно до договору. Відповідно до п.3.9.1 Кредитного договору, банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених договором, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно за умови настання наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та(або) процентів за користування кредитом на один календарний місяць; неподання на вимогу банку документів, що стосуються фінансового стану позичальника. Позичальник зобов`язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з договору (п.4.3.4 Договору). Завдані банку збитки позичальник зобов`язується відшкодувати в повному обсязі понад неустойку, пеню та штрафи, несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном (п.8.1 Договору). За порушення взятих на себе зобов`язань позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу (п.8.3 Договору). Відповідач [PERSON] допускав порушення внесення щомісячних платежів по погашенню споживчого кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.16-17), у зв`язку із чим позивач 11.08.2021 року направляв йому вимогу про повернення кредиту протягом тридцяти календарних днів з дня її одержання та повідомляв про можливість вжиття заходів захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством (а.с.26). Проте, [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов`язання по договору про споживчий кредит №18856 від 04.10.2018 року, внаслідок чого станом на 01.11.2021 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 19320,15 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 15208,46 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом - 2863,10 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 355,17 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 53,94 грн.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 729,20 грн.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 110,26 грн. Даний факт підтверджений розрахунком заборгованості по договору споживчого кредиту за основним боргом, пенею, та 3% річних та інфляційних втрат (а.с.16-17). З вказаного розрахунку вбачається, що позивачем не нараховується відповідачеві пеня. Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] не висловив, оскільки відзиву на позов до суду не надіслав. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем [PERSON] не доведено, то право Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу... Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст.1050 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за договором споживчого кредиту від 04.10.2018 року за №18856. Крім того, між відповідачем та банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач - боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем [PERSON] не доведено, то право АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. (а.с.1).

Outcome: approved