Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з відповідача на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22 листопада 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції в Київській області, про що складено відповідний актовий запис №111 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03 вересня 2015 року). Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачкою подано позовну заяву до суду про розірвання між ними шлюбу. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір`ю та перебуватимуть на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Крім того, просить суд допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць та звільнити її від сплати судового збору. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 17 червня 2021 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 17 червня 2021 року зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, 07 липня 2021 року подано запит органу реєстрації Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 12 серпня 2021 року надійшла інформація про те, що відповідач зареєстрований за адресою, зазначеною у позовній заяві. Відомості про фактичне місце його проживання - зазначено у позовній заяві. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 30 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 08 годину 30 хвилин 12 жовтня 2021 року. Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі. Відповідачеві разом з ухвалою направлено копію позовної заяви з доданими документами. Одночасно відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позов. 12 жовтня 2021 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та призначено на 10 годину 00 хвилин 10 січня 2022 року. Для участі у розгляді справи сторони були викликані судовими повістками, які поштовим зв`язком надіслані їм за місцем проживання. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Для участі у розгляді справи відповідача було викликано судовими повістками, які поштовим зв`язком надіслані йому за місцем реєстрації. Крім того, про місце, час та дату слухання справи позивачку та відповідача було повідомлено SMS-повідомленнями, відправленими на їх номери телефонів 31 серпня, 12 жовтня та 19 листопада 2021 року , що підтверджується довідками про доставку SMS. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав та будь-яким іншим чином не висловив свою позицію щодо заявленого позову. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними письмовими матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який укладено 22 листопада 2008 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції в Київській області, про що складено відповідний актовий запис №111, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 вересня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 червня 2018 року, виданого Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, та [PERSON] , [INFO] .що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 вересня 2015 року, виданого виконавчим комітетом Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області. Позивачкою подано позовну заяву до Рокитнянського районного суду Київської області про розірвання між ними шлюбу. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з позивачкою та утримуватись за її рахунок. Позивачка зазначає, що витрати на дітей складаються з їх харчування, яке в місяць обходиться близько 3 000 грн., придбання речей 6 000 грн. в місяць (в середньому, оскільки в зимові місяці при придбанні зимових речей їх вартість буде в рази більше, в літні менше), придбання товарів для розвитку дітей: книжки, підручники, канцелярія, розвиваючі іграшки на суму 1 000 грн. в місяць, відвідування гуртків для розвитку дітей на суму 1 000 грн. на місяць, товари для життєдіяльності дитини: постільна білизна та інші постільні приналежності, засоби гігієни та інше на суму близько 1 500 грн. в місяць, лікарські засоби близько 1 500 грн. в місяць. Позивачка вважає, що для належного матеріального забезпечення малолітніх дітей, із відповідача має стягуватися на її користь 7 000 гривень. Відповідач змінив своє ставлення до родини, перестав піклуватись про її добробут, не надає коштів на утримання сім`ї, зароблені гроші витрачає на свій розсуд. Угоди про добровільне утримання та сплату аліментів на дітей між сторонами не досягнуто. Відповідач згідний утримувати дітей лише за рішенням суду. Відповідач [PERSON] є працездатним та працює не офіційно отримуючи дохід в натурі. У зв`язку з чим виникла необхідність стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Інших непрацездатних осіб на утриманні не має, та у відповідності до Сімейного кодексу України зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Висновки суду Між сторонами склалися правовідносини з обов`язку батьків утримувати дитину, і врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Згідно до частини другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17). Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням стану здоров`я та майнового становища сторін, можливості у відповідача надавати таку допомогу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів у твердій грошовій формі на утримання двох дітей, підлягають задоволенню. До суду не надано безспірних доказів, що відповідач непрацездатний чи не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання двох малолітніх дітей та те, що має на утриманні інших осіб. З огляду на це, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Тому за вказаних обставин, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки про стягнення із відповідача на її користь аліментів у твердій грошовій суму на утримання двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Визначений судом розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Щодо судових витрат Згідно з вимогами частини першої статті 140 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Статтею 2 цього закону передбачено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тобто, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату подання позову. Таким чином сума судового збору, яка підлягає сплаті становить 908 гривень. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved