Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі в сторін народився син [PERSON] - [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, а тому рішенням суду від 01.11.2018 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 08.11.2018 року було ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка зазначає, що на даний час син пішов у школу та навчається в 3 класі Бережницької гімназії, перебуває на повному утриманні та вихованні позивачки. Окрім аліментів, відповідач інших коштів на утримання та забезпечення дитини не надає, незважаючи на те, що дитина росте, відповідно зростають її потреби та витрати на утримання, зокрема, дитина потребує відповідного харчування та забезпечення. Окрім того син відвідує гуртки та репетиторів, тобто витрати на утримання дитини суттєво зросли. Відповідач є фізично здоровою і матеріально забезпеченою особою, тривалий час періодично виїжджає в країни Західної Європи, де працює на високооплачуваних роботах та отримує стабільно високий дохід, інших утриманців не має, а тому він має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач подав відзив на позов. Наголошує, що основним мотивом для зміни розміру аліментів є покликання позивачки у позовній заяві на те, що він тривалий період часу працює на високооплачуваних роботах за кордоном, де має стабільний та високий заробіток. Проте такі доводи позивачки є суто її припущеннями, які не підтверджено жодними доказами. Відповідач вказує, що не має змоги їздити за кордон (в 2021 року був за межами України тільки один раз), оскільки має піклуватися про свою хвору матір, яка є особою пенсійного віку, лікується від онкозахворювання та у зв`язку із цим потребує матеріальної та моральної допомоги і підтримки. Відповідач вказує, що і на час прийняття рішення про стягнення з нього аліментів в 2018 році він періодично їздив за кордон, де отримував мінливий дохід, ця обставина була врахована судом при визначенні розміру аліментів. Відповідач стверджує, що його дохід, порівняно з 2018 роком, навпаки зменшився і надалі є мінливим та непостійним. Враховуючи його майновий стан, стан його здоров`я та здоров`я позивачки, наявність на його утриманні непрацездатної матері, відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 1600,00 грн., щомісячно. Також відповідач вказує, що зазначений позивачкою розмір витрат на професійну правничу допомогу у 1200,00 грн. належним чином не обґрунтований, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Вважає, що стягнення на користь позивачки 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію розумної необхідності цих витрат. Позивачка подала відповідь на відзив. Просить врахувати, що у зв`язку із інфляційними процесами в економіці держави, на сьогоднішній день суттєво зросли ціни на продукти харчування, предмети першої необхідності та вжитку, комунальні послуги,а відповідач готовий сплачувати аліменти тільки в розмірі 1600,00 грн., що є абсолютно недостатнім для хоча б частково мінімального забезпечення першочергових та невідкладних потреб їхнього сина. Позивачка вказує, що вона працює в КНП «Калуська ЦРЛ», де отримує мінімальний розмір заробітної плати, який є недостатнім для належного забезпечення дитини та утримання сім`ї. Позивачка просить врахувати, що їхній з відповідачем син [PERSON] на даний час навчається в 3-му класі Бережницької гімназії. У зв`язку із навчанням сина витрати на його утримання суттєво зросли, але відповідача це не цікавить. Твердження відповідача про те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати пенсійного віку, яка хворіє та проходить лікування, позивачка просить розцінювати як намагання відповідача уникнути належного забезпечення свого сина. Оскільки мати отримує пенсію, останній раз перебувала на лікуванні у 2017 році та більше не хворіє. Окрім того мати відповідача працює листоношею у с.Підмихайля та, відповідно, має додатковий дохід. Позивачка наголошує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем, враховуючи інфляційні процеси та відсутність достатнього заробітку, а також ситуацію в державі,пов`язану з пандемією COVID-19, значно погіршився її майновий стан, що значно ускладнило утримання їхнього з відповідачем сина. Тому позивачка була змушена звернутися до суду та просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач своїм правом подати заперечення не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 01.11.2018 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 7-8). Зі свідоцтва про народження [PERSON] - [INFO] вбачається, що його батьком є відповідач [PERSON] (а.с. 9). Син проживає разом із позивачкою, про що свідчить довідка від 10.11.2021 року, видана Підмихайлівським старостинським округом (а.с.11). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.11.2018 року (а.с.10) було постановлено стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу наведених норм слідує, що батьки мають рівні права та обов`язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку. У силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей, віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитині на утриманні позивача; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін. Суд бере до уваги майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с. 26), відповідач здійснював перетин державного кордону. Водночас сам факт перебування відповідача за кордоном не свідчить про його офіційне працевлаштування та високий рівень доходів. При цьому суд враховує, що відповідач може офіційно працевлаштуватися в Україні та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. До того ж факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При цьому суд відхиляє покликання відповідача щодо перебування на його утриманні матері [PERSON] , оскільки вона є пенсіонером, отримує пенсію (а.с. 37), а отже не може вважатися такою, що повністю перебуває на утриманні відповідача. До того ж відповідачем не надано відповідних належних доказів щодо надання матері матеріального утримання. Водночас суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3500,00 грн., є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Отже, враховуючи матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 2300,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання сина [PERSON] - [INFO] , до досягнення ним повноліття. Виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у визначеному судом розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 597,00грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 789,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с. 12-15, 43), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed