Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 20.09.2019 року, за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, було стягнуто з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання їхньої дитини, в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку державного виконавця від 06.10.2021 року заборгованість відповідачки зі сплати аліментів становить 63 747 грн. 50 коп., за період з 01.07.2019 р. по 01.08.2021 р. У вересні 2021 року дану заборгованість відповідачкою було повністю погашено. Позивач зазначає, що борг виник з вини відповідачки та на підставі ст.196 СК України він має право на стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів, а тому просив суд стягнути з відповідачки на його користь неустойку за прострочення сплати аліментів у вказаному вище розмірі. Ухвалою суду від 18.11.2021 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленям учасників справи. В судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, просив ла розглянути справу без його участі, позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду даної справи була повідомлена належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направила та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , являються сторони по справі. (а.с.5). За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2019 року, було стягнуто з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання їхньої дитини, в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. (справа №357/7633/19 2-357/3471/19 ). (а.с.7-9). Виконавчий лист з виконання вказаного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2019 року за №357/7633/19 2-357/3471/19 знаходиться на примусовому виконанні в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби ЦМУМЮ (м. Київ). Згідно довідки-розрахунку державного виконавця від 06.10.2021 року №93106, заборгованість відповідача станом на 01.08.2021 року зі сплати аліментів становила 63 747 грн.50 коп. Однак, станом на 27.09.2021 року заборгованість по аліментам відсутня (а.с.11). Позивач наводить свій розрахунок неустойки по аліментах, зазначаючи, що загальна заборгованість по сплаті аліментів за період невиплати аліментів з 01.07.2019 року по 01.08.2021 року становить 63747,50 грн., а неустойка за прострочення сплати аліментів за вказаний період становить 19 440,70 грн. При цьому, позивач послався на формулу розрахунку пені та правову позицію ВП ВС у справі № 333/6020/16 від 03.04.2019 року. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному Кодексі України. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Отже, така відповідальність може бути застосована лише за наявності вини боржника, яку необхідно довести. Тобто, якщо заборгованість виникла з незалежних від останнього обставин (хвороба, помилка бухгалтера, фактична неможливість здійснювати виплати з інших поважних причин), пеню на неї нараховувати не можна. Відповідач погасила заборгованість по аліментам у вересні 2021 року, але з липня 2019 року по серпень 2021 року відповідачкою не було вчинено жодної оплати та не пояснено такого порушення свого зобов`язання по щомісячній виплаті аліментів на утримання дитини. В даному випадку, суд виходить з того, що відповідачем не надано жодного доказу відсутності її вини щодо виникнення боргу по аліментах. Відповідач не заперечила позов. А тому, вимоги позивача про стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2019р. по 01.08.2021 р., включно, підлягають до задоволення, однак здійснений позивачем розрахунок пені є невірним. Відповідно до постанови КЦС ВС від 20.07.2020 по справі № 362/4462/16 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, з урахуванням даних щодо заборгованості по аліментам, що були надані Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби ЦМУМЮ (м. Київ), та враховуючи наведену формулу розрахунку, загальна сума пені за зобов`язаннями відповідачки по сплаті коштів на утримання дочки [PERSON] , за вказаний вище період буде становити значно більшу суму, оскільки, лише, за липень 2019 року розмір неустойки становитиме 16832 грн. (2209грн. х 762 дні х 1 % = 16832 грн.) Тобто, очевидним є, що розмір пені, розрахований у відповідності до наведеної формули та прикладу, буде значно більшим, ніж сума самої заборгованості по аліментам за період з липня 2019 року по серпень 2021 року. Але відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір пені обмежено 100 % заборгованості, тобто, в даному випадку не може бути більшим від самої суми боргу станом на 01.08.2021 р. - 63 747 грн. Позивач не ставить вимогу про стягнення пені в розмірі суми боргу по аліментам, а просить стягнути з відповідачки меншу суму (19440,70 грн.) від розміру заборгованості по аліментам (63747 грн.). Позивач не позбавлений права вимоги на стягнення неустойки в меншому розмірі. Суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в меншому розмірі, ніж передбачено нормами ст.196 СК України, враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, виходячи з положень ст.13 ЦПК України. Згідно ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в сумі 19 440 грн. 70 коп. На підставі ст.141 ЦПК України в дохід держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved