Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Кредитна спілка «Косівська» звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] , [PERSON] заборгованість в сумі 9431,44 гривень та судові витрати в сумі 2270 гривні, мотивуючи тим, що згідно заяви №243 від 07.05.2019 року та кредитного договору № ДНП-00027910 від 07.05.2019 року [PERSON] отримав в КС «Косівська» кредит в сумі 17800 грн. на умовах вказаного договору, вступивши в члени кредитної спілки та сплативши вступний внесок. Відповідно до п.1 п.п.1.3. вказаний договір укладено на строк 24 місяці та діє з 07.05.2019 року по 07.05.2021 року. Також, для забезпечення виконання цього кредитного договору було укладено договір поруки №00027910-2П від 07.05.2019 року між КС «Косівська та [PERSON] , який взяв на себе зобов`язання відповідати за зобов`язаннями боржника. Відповідачі добровільно не виконують договірні зобов`язання по кредитному договору: не надали своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення в графіку розрахунків заборгованості, у зв`язку з чим станом на 01.11.2021 року виникла заборгованість у сумі 5410,82 грн. основної суми, 4020,62 грн. заборгованості по процентах (загальна сума - 9431,44 грн.). За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Відповідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Ухвалою судді Косівського районного суду від 07.12.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачам було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідачами не було надіслано до суду будь-яких клопотань. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого КС «Косівська» позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника та поручителя заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні встановлено, що 07.05.2019 року Кредитна спілка «Косівська» та відповідач [PERSON] згідно заяви №243 від 07.05.2019 року та кредитного договору №ДНП-00027910 від 07.05.2019 року отримав кредит в сумі 17800 гривень та зобов`язався в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за його користування в сумі в строки та на умовах визначених договором та графіком погашення кредиту. При укладенні кредитного договору №ДНП-00027910 від 07.05.2019 року для забезпечення виконання його умов було також укладено договір поруки №00027910-2П від 07.05.2019 року, в якому зазначено, що поручитель [PERSON] бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язання Боржника. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.11.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 9431 грн. 44 коп., що складається із простроченої заборгованості в розмірі 5410 грн. 82 коп., заборгованості по процентах в розмірі 4020 грн. 62 коп. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст..610 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто, [PERSON] , ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, порушує своє зобов`язання за договором. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів (ст.554 ЦК України). Враховуючи, що відповідачі умови кредитного договору та відповідного договору поруки виконували неналежним чином, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 9431 грн. 44 коп., що складається із простроченої заборгованості в розмірі 5410 грн. 82 коп., заборгованості по процентах в розмірі 4020 грн. 62 коп., тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача вказаних сум заборгованості в солідарному порядку. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст.76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не виконує взяти на себе зобов`язань за кредитним договором, як і поручитель [PERSON] не виконує взятих на себе за договором поруки зобов`язань. Згідно умов договору поруки відповідачі мають нести солідарну відповідальність щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 554, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved