Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Представник позивача - адвокат Боденко Д.О. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 20.11.2020 року № 98408, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів у розмірі 28803,50 гривень та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 1362,00 гривень, витрати на правову допомогу - 5000 гривень . В обґрунтування позову зазначає, що позивач не згоден з оскаржуваним виконавчим написом, вважає, що його було вчинено з грубим порушенням норм діючого законодавства, в тому числі, Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій; посилається на відсутність доказів безспірності суми заборгованості. Заперечує наявність будь-якої заборгованості перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої присутності, на задоволенні позову наполягали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, відзиву на позов не надав, заяву про відкладення не надав. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не прибув, письмово повідомив, що в результаті слідчих дій в його конторі вилучені документи нотаріального діловодства та архів на підставі ухвали слідчого судді. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не прибув, пояснень не надав. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю її учасників. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, вчинений виконавчий напис за реєстровим № 98408 про стягнення з позивача [PERSON] за кредитним договором № 891778344 від 16 травня 2020 року, укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» , правонаступником якого є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Онлайн Фінанс», на користь відповідача за даним позовом - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошових коштів у розмірі 28803,50 гривень. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.11.2020 року до 04.11.2020 року. На підставі оскаржуваного виконавчого напису від 20.11.2020 року № 98408 постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. від 25.03.2021 року у виконавчому провадженні ВП № 64966873 відкрито виконавче провадження. Розв`язуючи спір, суд враховує такі норми права. За приписами ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями ст.39 Закону України «Про нотаріат» визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», якою визначені умови вчинення виконавчих написів, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За пп.3.2 п.3 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік №1172). Відповідно до п.1 Переліку №1172 стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а саме, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також суд зазначає, що розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» п.2 Переліку №1172 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано; визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. За приписами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи наведене, суд приймає до уваги, що оскаржений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 20.11.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Приймаючи до уваги викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідач на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 908 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 гривень, всього 1362 гривень. В частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду між позивачем [PERSON] та адвокатом Боденком Д.О. було укладено Договір від 15.09.2021 року про надання правової допомоги. Відповідно до п. 1.1 Договору, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання за гонорар надавати правову допомогу Клієнту відповідно до умов даного Договору та в порядку, передбаченому чинним законодавством України, що надається Адвокатом Клієнту згідно з умовами даного Договору. Згідно положень п. 1.1 Договору, правова допомога надається щодо подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса від 20.11.2020 року №98408 таким, що не підлягає виконанню, в суді І інстанції. Пунктами 3.1., 3.2 Договору, за надання Правової допомоги, визначеної пунктами 1.1 цього Договору, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Адвоката Гонорар в національній валюті України, визначений в додатках до даного Договору. Оплата Гонорара Адвоката здійснюється Клієнтом в готівковій формі. Розмір Гонорару фіксований та погоджений Сторонами, та становить 5 000,00 грн. Також до позовної заяви додано акт приймання-передачі послуг № б/н від 54.09.2021 року з переліком наданих адвокатом послуг, що полягають у складенні та поданні позовної заяви до суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, усна консультація, складання клопотання про витребування доказів, складання заяви про забезпечення позову. Вартість наданих послуг відповідно до акту приймання-передачі послуг становить 5 000 грн, сплата клієнтом зазначеної суми підтверджується меморіальними ордерами АТ КБ «Приватбанк» від 20.09.2021 року № @2РL729529 та № @2РL499982 по 2500 гривень кожен, всього на 5 000 гривень. Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Outcome: approved