Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

11.06.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 18.12.2019 в с.Іванківці відповідачка [PERSON] , керуючи автомобілем OPEL CORSA, номерний знак [NUMBER] , рухаючись в напрямку м.Дунаївці, не впоралась з керуванням та допустила зіткнення ззаду із автомобілем ЗАЗ 110217, номерний знак [NUMBER] , із причепом АМС 500 СТАРКОНЬ, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На місці події сторони вирішили скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) з умовою, що відповідачка самостійно швидко відремонтує автомобіль позивача, а останній в свою чергу поверне кошти, які будуть виплачені страховою компанією. У оформленому повідомленні про ДТП [PERSON] визнала свою винуватість у скоєному. Після здійснення експертом фіксації пошкоджень автомобіля [PERSON] відповідачці повідомили про можливість проводити ремонті роботи автомобіля, однак остання відмовилась ремонтувати автомобіль до отримання оцінки експерта. Після узгодження розміру страхового відшкодування між ТДВ "СК "Гардіан" та позивачем, останньому було виплачено страхове відшкодування за вирахуванням 1300 грн франшизи, яку [PERSON] пообіцяла сплатити до 31.01.2020, однак до дня звернення до суду не сплатила. Вказав, що оскільки відповідачкою не було вчасно виконано грошове зобов`язання, з неї також підлягають стягненню 3% річних з прострочений період з 18.12.2019 по 01.05.2020 у сумі 14,00 грн. Крім того, позивач зазначив, що має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав, оскільки діями відповідачки йому було завдано значних душевних страждань. Вказане мотивує тим, що являється особою з інвалідністю другої групи, страждає на серцево-судинні хвороби, має велику сім`ю та, зокрема, дружину, яка також має інвалідність другої групи, дітей інвалідів з дитинства, а автомобіль з причепом використовував як додаткове джерело доходу, однак отримані у ДТП пошкодження не дозволяли користуватись транспортним засобом, а у зв`язку з відмовою відповідачки ремонтувати автомобіль до оцінки експерта у нього виник пригнічений стан, знервованість та безсоння, вільний час змушений був витрачати на подолання негативних наслідків ДТП, а використання іншого транспорту для потреб сім`ї привело до додаткових матеріальних витрат та незручностей у життєвих ситуаціях. А тому звернувся до суду і просить стягнути з відповідачки на його користь 1314,00 грн франшизи з урахуванням 3% річних; 10000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому діями відповідачки, та витрати, понесені у процесі складання позовної заяви, у розмірі 495,00 грн. Відповідачка [PERSON] направила до суду відзив на позов, у якому просила у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та судових витрат відмовити повністю у зв`язку з їх безпідставністю, а провадження в частині стягнення суми франшизи з урахуванням 3% річних в сумі 1314,00 грн закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки вказану суму було переказано позивачу, на підтвердження чого надала квитанцію. Також вказала, що розмір моральної шкоди, зазначений позивачем, не є співмірним завданій шкоді, а стягнення такої шкоди не може бути засобом отримання доходу; крім того. являється особою з інвалідністю третьої групи, отримує пенсію, інших доходів не має, вважає, що грошова компенсація в розмірі 1000,00 грн відповідатиме засадам розумності і справедливості, а вказані позивачем витрати, понесені у процесі складання позовної заяви, жодного відношення до пред`явленого позову не мають. У визначений строк позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, у якому позовні вимоги підтримав частково, просив стягнути з відповідачки лише моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн та судові витрати, понесені у процесі складання позовної заяви, у розмірі 578,00 грн, на підтвердження яких надав суду розрахунок судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у якому вказав такими витратами: оплату поштового відправлення СК "Гардіан" заяви на отримання копії страхового полісу (ТОВ "Нова пошта") 66,00 грн; оплату поштового відправлення на отримання у страхової компанії фотознімків (ПАТ "Укрпошта") - 29,00 грн; копіювально-розмножувальні послуги позовної заяви та додатків до неї 400,00 грн; оплату запиту за отримання відомостей про відповідачку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій 83,00 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, просив стягнути з відповідачки 10000,00 грн моральної шкоди та 578,00 грн витрат, понесених у процесі складання позовної заяви. Відповідачка [PERSON] \~у судове\~засідання також\~не з`явилась,\~ подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позивачем вимоги визнала частково, просила стягнути моральну шкоду у мінімальному розмірі, при визначенні розміру моральної шкоди покладається на розсуд суду, а у задоволенні вимоги про стягнення судових витрат просила відмовити повністю. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.12.2019 в с.Іванківці відповідачка [PERSON] , керуючи автомобілем OPEL CORSA, номерний знак [NUMBER] , рухаючись в напрямку м.Дунаївці, не впоралась з керуванням та допустила зіткнення ззаду із автомобілем ЗАЗ 110217, номерний знак [NUMBER] , із причепом АМС 500 СТАРКОНЬ, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Факт зіткнення вказаних вище транспортних засобів сторонами по справі не оспорюється. На час вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність власниці автомобіля марки OPEL CORSA, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] була застрахована в ТДВ "СК "Гардіан" на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/4375116, копія якого міститься у матеріалах справи. Вказаний поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну в межах до 130000,00 грн, франшиза - 1300,00 грн. На місці події сторонами було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), на підставі якого 21.01.2020 Страхова компанія "Гардіан" та позивач [PERSON] уклали акт про узгодження розміру страхового відшкодування у сумі 15000,00 грн за вирахуванням франшизи в розмірі 1300,00 грн. Вказане підтверджується копіями повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 18.12.2019 та акту про узгодження розміру страхового відшкодування від 21.01.2020. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Із п.33.2 ст.33 вказаного Закону вбачається, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п.36.6 ст.36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст.9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Із наведеного вбачається, що обов`язок щодо відшкодування таких збитків покладається на винуватця дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку на відповідачку [PERSON] , яка визнала свою винуватість під час складання повідомлення про ДТП. Також встановлено, що відповідачка у добровільному порядку франшизу у розмірі 1300,00 позивачу на момент звернення до суду не сплатила, проти чого остання не заперечила. Згідно наведеного [PERSON] у позовній заяві розрахунку за період з 18.12.2019 по 01.05.2020 (135 днів) у зв`язку з простроченням сплати франшизи у відповідачки станом на 01.05.2020 також виник обов`язок сплати 3% річних від простроченої суми в розмірі 14,00 грн (1300 х (3% / 100%) х (135/365) = 14). Так, згідно ч.2 ст.265 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак встановлено, що після звернення позивача до суду [PERSON] перерахувала останньому кошти в сумі 1314,00 грн в рахунок відшкодування франшизи з урахуванням 3% річних, що підтверджується квитанцією від 03.08.2020, проти чого сторони не заперечують, в зв`язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За правилами ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Окремо суд акцентує увагу на тому, що розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.12.2020 в справі 752/17832/14-ц. Обставини справи свідчать про те, що [PERSON] дійсно було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях, які він зазнав внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу; неможливості певний час користуватись останнім, що порушило звичайний ритм життя його сім`ї, призвело до незручностей у повсякденному житті, додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусиль для організації свого життя, відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків. Проте, суд не може погодиться з розміром компенсації такої шкоди, яка визначена позивачем в сумі 10000,00, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що позивачу було завдано моральну шкоду у розмірі, визначеному останнім. У зв`язку з відсутністю таких фактичних даних, що свідчили б про наявність обставин, які мають істотне значення для вирішення питання щодо обґрунтованості заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди саме в розмірі, який визначений [PERSON] , суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Враховуючи не тривалий період моральних страждань потерпілої особи - позивача, відсутність негативних явищ на даний час, а також вимоги розумності і справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2000,00 грн. Однак не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення на його користь вказані ним у позовній заяві витрати, понесені у процесі складання позовної заяви, у розмірі 578,00 грн, які згідно наданого суду розрахунку складаються з: оплати поштового відправлення СК "Гардіан" заяви на отримання копії страхового полісу (ТОВ "Нова пошта") 66,00 грн; оплати поштового відправлення на отримання у страхової компанії фотознімків (ПАТ "Укрпошта") - 29,00 грн; оплати копіювально-розмножувальних послуг позовної заяви та додатків до неї 400,00 грн; оплати запиту за отримання відомостей про відповідачку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій 83,00 грн. Так, згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так,\~витрати на\~оплату поштових\~відправлень адресованих\~СК "Гардіан"\~та здійснювались\~за бажанням\~позивача,\~задовго до\~подання позову,\~і ніяким\~чином не\~пов`язані\~з предметом\~позову,\~оскільки вчинялись\~для направлення\~страховій компанії\~заяв на\~отримання копій\~страхового полісу,\~фотознімків,\~актів огляду\~автомобіля.\~Крім того, витрати позивача на копіювання документів та оплату запиту\~за отримання\~відомостей про\~відповідачку з\~Єдиного державного\~реєстру юридичних\~осіб,\~фізичних осіб\~підприємців та\~громадських організацій в сумі 400,00 грн. взагалі ніяким чином не підтвердженні позивачем. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню лише в частині стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн, в іншій частині позов є необґрунтованим та відповідно задоволенню не підлягає. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. Згідно п.1 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення до суду 11.06.2020 становило 840,80 грн. Згідно п.9 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Встановлено, що позивач [PERSON] являється особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10ААБ №574319, в зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору. Так, порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ч.6 ст.141 ЦПК України, згідно якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). Вказане також зазначено у п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17.10.2014. Так, позовні вимоги позивача задоволено частково - на суму 2000,00 грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 141,42 грн, відповідно до наступного розрахунку: 2000,00 грн х 100/ 11892,00 =16,82 % 840,80 грн х 16,82 % / 100% = 141,42 грн (де 2000,00 грн - сума задоволених позовних вимог; 11892,00 - сума заявлених позовних вимоги, з яких 1300,00 грн - франшиза, 14,00 грн - 3% річних; 10000,00 - моральна шкода, 578,00 грн - судові витрати; 840,80 грн - сума судового збору, яка підлягала сплаті). Судовий збір в розмірі 699,38 грн (840,80 грн - 141,42 грн) слід компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial