Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 14.09.1996 року Станично-Луганським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис №59. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.09.1996 року Станично-Луганським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №59. Від даного шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружні стосунки з відповідачкою не склалися через відсутність взаєморозуміння. З вересня 2020 року подружжя разом не проживає. Крім того, позивач зазначає, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу не можливо та суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Спір щодо поділу спільного майна між подружжям відсутній. Позивач в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву щодо розгляду справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 14.09.1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Станично-Луганським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис №59, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Станично-Луганським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області 14.09.1996 року. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції Луганської області 06.09.2004 року. З матеріалів справи вбачається, що родина фактично розпалась, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, майнова суперечка не виникла, з приводу проживання дитини досягнута згода, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що позивач, звертаючись до суду з позовом, не заявляв вимог про стягнення з відповідачки на його користь судового збору, а тому вважає судові витрати залишити за його рахунок. На підставі викладеного і

Outcome: approved