Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач 21.07.21 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, що надійшов до суду 27.07.21 р.; просить визнати недійсними електронні торги з реалізації вилученого конфіскованого майна при примусовому виконанні у виконавчому провадженні № 60438052 (далі - ВП), а саме: дизпалива в кількості 6 300 л на користь держави згідно з постановою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 03.09.19 р. у справі № 159/3 435/19, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що проведені відповідачем - ДП «Сетам» 17.05.21 р.; визнати недійсним протокол проведення електронних торгів № 538 998 від 15.05.21 р., складений за результатами проведення вказаних вище електронних торгів; визнати недійсним акт про проведені електронні торги з реалізації конфіскованого майна від 31.04.21 р., що складений ст. держвиконавцем Ковельського В ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) Веселухою Ю.В., затверджений в. о. начальника Ковельського В ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) Голярчук О.О.; стягнути з відповідача - Ковельського В ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) - на його користь грошові кошти, сплачені за лотом № 477 275 на електронних торгах 17.05.21 р., у розмірі 64 787 грн, 96 коп.; стягнути з відповідача - ДП «СЕТАМ» на його користь суму гарантійного внеску і додаткової винагороди у розмірі 3 409 грн, 59 коп.. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він 17.05.21 р. взяв участь у електронних торгах на сайті відповідача - ДП «СЕТАМ», сплативши останньому гарантійний внесок у розмірі 3 310 грн, 58 коп., по лоту № 477 275 - за конфісковане майно - дизпаливо в кількості 6 300 л, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зробивши найвищу ставку за лот в сумі 68 197 грн, 85 коп, він став переможцем електронних торгів, про що був складений протокол проведення електронних торгів № 538 998 від 17.05.21 р.. він повністю розрахувався за дизпальне шляхом перерахування на депозитний рахунок відповідача - Ковельського В ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) - грошових коштів в сумі 64 787 грн, 96 коп.. З врахуванням суми гарантійного внеску в розмірі 3 310 грн, 58 коп., ним було сплачено кошти в розмірі 68 098 грн, 54 коп.. Крім того ним було сплачено відповідачеві - ДП «СЕТАМ» - 99 грн, 31 коп. додаткової винагороди як організатору торгів. 31.04.21 р. ст. держвиконавцем Ковельського В ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) Веселухою Ю.В. було складено акт про проведені електронні торги з реалізації вилученого конфіскованого майна при примусовому виконанні у ВП, а саме: дизпалива в кількості 6 300 л на користь держави за вказаною вище постановою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 03.09.19 р.. Конфісковане майно належало на праві власності боржнику у ВП - [PERSON] - третій особі у справі. 18.06.21 р. він разом з держвиконавцем прибув за придбаним на електронних торгах майном - дизпальним, що мало знаходитись за вказаною вище адресою. Однак на місці виявилось, що майно відсутнє. Про це держвиконавцем було складено відповідний акт від 18.06.21 р. з поясненнями позивача про неможливість отримання придбаного на електронних торгах та оплаченого майна. Відповідач - Ковельський В ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) - за виявленим фактом звернувся в РУП ГУ НП у Волинській області. Покликаючись на ст. 655, ч. ч. 1, 4, 5 ст. 656, 658, ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України, судову практику, Закон України «Про виконавче провадження», Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом МЮ України від 29.09.16 р. № 2 831/5 (далі - Порядок), зазначає, що на час проведення торгів реалізоване 17.05.21 р. йому на електронних торгах майно боржникові [PERSON] вже не належало, так як було реалізоване іншій - невстановленій особі - у зв`язку з чим держвиконавцем було порушено процедуру і порядок проведення торгів. Покликаючись на ч. 1 ст. 216 ЦК України, п. п. 1, 4 Розд. Х Порядку, зазначає, що його права на придбане майно були порушені. Покликаючись на ст. 16 ЦК України, просить позов задовольнити та стягнути з відповідачів на його користь 2 724 грн судових витрат, що полягають у сплаті судового збору; 10 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу. За ухвалою судді від 30.07.21 р. відкрито провадження у справі. Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем - Ковельським В ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) (далі - відповідач В ДВС), отримано під розпис 03.08.21 р.; відповідачем - ДП «СЕТАМ» - 09.08.21 р., третьою особою - [PERSON] - 10.08.21 р.. Вчасно, а саме: до 19.08.21 р. відповідачем - В ДВС - відзиву на позовну заяву до суду не подано. Тому поданий цим відповідачем до суду лише 18.10.21 р. відзив на позовну заяву суд до уваги не приймає. 26.08.21 р. відповідачем - ДП «СЕТАМ» - подано та до суду надійшов 30.08.21 р. - відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що позовних вимог не визнає у повному обсязі. Зазначає, що 17.05.21 р. відбулись електронні торги з реалізації спірного майна за лотом № 477 275, за результатом яких було складено оспорюваний протокол проведення електронних торгів; переможцем було визнано учасника № 14 - позивача у справі. Ціна продажу склала 68 197 грн, 85 коп.. Він відповідно до наказу МЮ України від 29.03.19 р. № 1 008/5 «Про визначення організатора електронних торгів, торгів, торгів за фіксованою ціною», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮ України від 29.09.16 р. № 2 831/5 (далі - Порядок реалізації) є організатором електронних торгів і уповноважений на здійснення заходів із створення та супроводу програмного забезпечення системи електронних торгів, техзабезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання ін. функцій, передбачених Порядком реалізації. Електронні торги по реалізації спірного майна відбулись з дотриманням чинного законодавства. Позивачем не наведено доводів на протиправність його дій під час проведення електронних торгів. Визнає, що між відповідачами та позивачем у справі було укладено договір купівлі - продажу. Покликаючись на ч. 1 ст. 368, ч. ч. 1, 2 ст. 640, ст. 650 ЦК України, Порядок реалізації, судову практику, зазначає, що електронні торги є аукціоном, саме акт про проведені електронні торги є документом - договором, що підтверджує виникнення у позивача права власності на спірне майно. Покликаючись на ст. 655 ЦК України, п. 9 Роз. Х Порядку реалізації зазначає, що акт про проведенні електронні торги є підставою для одержання майна у зберігача. Передача ж предмета договору є виконанням договору, а останнє не є підставою для визнання договору недійсним. Покликаючись на ч. ч. 1, 2 ст. 665, ст. 620 ЦК України, ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що держвиконавець може вирішити питання про передання майна, на яке накладено арешт, на зберігання і іншій, відмінній від боржника, попереднього зберігача, особі. він не має жодного стосунку до зберігання майна. Позивачем не надано доказів того, що на момент проведення електронних торгів майна у зберігача було відсутнє; що він звертався до зберігача чи до В ДВС з приводу отримання майна. Чинне законодавство передбачає відповідальність за незаконні дії щодо переданого на зберігання майна, тому його зникнення після проведення електронних торгів не є підставою для визнання їх недійсними. Встановлення моменту зникнення спірного майна є прерогативою правоохоронних органів. Вважає, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту свого права. Жодних порушень під час проведення електронних торгів не було. Покликаючись на ч. 1 ст. 215 ЦК України, судову практику, просить у задоволенні позову відмовити. Копію відзиву на позовну заяву відповідача - ДП «СЕТАМ» - було отримано під розпис позивачем 08.09.21 р.. За станом на 11.01.22 р. відповіді на відзив, пояснення третьої особи до суду учасниками справи не подано. У судовому засіданні 30.11.21 р. позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позов задовольнити та надав суду пояснення, аналогічні доводам позовної заяви. Третя особа попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У судовому засіданні 30.11.21 р. представники відповідача - В ДВС - позову не визнали у повному обсязі та суду пояснили, кожен зокрема, що дії відповідача - В ДВС - по виконанню судового рішення про конфіскацію майна, діючи відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Тому В ДВС було повідомлено у поліцію про незбереження переданого на відповідальне зберігання майна третьою особою у справі; провадиться досудове розслідування. Просять у задоволенні позову відмовити. У судове засідання 11.01.22 р.. учасники справи не з`явились, хоча, кожен зокрема, є належно повідомленими. Про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе 11.01.22 р. розглядати справу у відсутності осіб, які не з`явились. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні та не підлягають до повного задоволення з огляду на наведене нижче. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За копією протоколу проведення електронних торгів № 538 998 від 17.05.21 р., позивач виявився переможцем електронних торгів, що визнані такими, що відбулись. Найменування майна, що стало лотом - дизпаливо в кількості 6 300 л, що розташоване у [ADDRESS] . Акт про проведені електронні торги у відкритому виконавчому провадженні № 60438052 по виконанню постанови у справі № 159/3 435/19 від 03.09.19 р., виданої Ковельським міськрайсудом Волинської області, про конфіскацію вилученої продукції - дизпалива в кількості 6 300 л у боржника - [PERSON] як належне йому, було складено відповідачем - В ДВС 31.04.21 р., торги було проведено 17.05.21 р., переможцем торгів став позивач, що стверджується копією такого акта. Тобто вказане вище майно за судовим рішенням, що набрало законної сили та звернуто до виконання, підлягало конфіскації у третьої особи у розглядуваній справі. Вказана вище обставина учасниками справи не оспорюється. Та обставина, що позивачем як переможцем електронних торгів було належно та повно сплачено спірні суми: кошти за лот в сумі 64 787 грн, 96 коп.; суму гарантійного внеску і додаткової винагороди в розмірі 3 409 грн, 89 коп., учасниками справи також не оспорюється. Однак 18.06.21 р. відповідачем - В ДВС - було у присутності позивача як переможця торгів складено акт про відсутність за адресою: [ADDRESS] дизпалива в кількості 6 300 л, що стверджується копією такого акта. За змістом ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. За змістом ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування. Порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна. Та обставина, що на виконанні у відповідача - В ДВС - у відкритому виконавчому провадженні № 60438052 - перебувало судове рішення про конфіскацію майна, а саме: дизпалива в кількості 6 300 л і це майно було таким, що передано на відповідальне зберігання третій особі у справі аж до виявлення 18.06.21 р. його відсутності, учасниками справи не оспорюється. Доказів протилежного позивачем та його представником - адвокатом суду не надано. Як встановлено судом, відповідачем - В ДВС - подано заяву у поліцію щодо незбереження майна третьою особою у справі, якій майно було передано на відповідальне зберігання. Вказану вище обставину учасники справи не оспорюють. Доводи ж позивача про те, що вже за станом на дату проведення торгів лот - майно - було фактично відсутнім - є голослівними. Відповідно до наказу МЮ України від 29.03.19 р. «Про визначення організатора електронних торгів, торгів за фіксованою ціною" та реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮ України від 29.09.16 р. № 2 831/5 (далі - Порядок реалізації арештованого майна), відповідач - ДП «Сетам» - є організатором електронних торгів та уповноважений на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, а також виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. З дати складання акта про проведені електронні торги після складання протоколу про їх проведення державний виконавець затверджує акт про проведені електронні торги у начальника В ДВС та саме акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує право власності переможця торгів на придбане майно. Тому позивач з дати складання вказаного вище акта став власником придбаного майна. Суд погоджується з доводами позивача про виникнення у нього права власності на спірне майно відповідно до ст. 656 ЦК України. Акт, що складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України. Однак будь - яких доводів та доказів того, що електронні торги, за результатами яких позивач був визнаний їх переможцем та на яких було реалізовано майно, відбулись не згідно з нормами чинного законодавства, позивачем суду не надано. Підстав для визнання електронних торгів недійсними з підстав, вказаних позивачем, суд не вбачає. Відповідно, немає підстав для задоволення і похідних вимог позивача - про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акта про проведені електронні торги, та про стягнення з відповідачів спірних грошових коштів. Суд вважає, що, з врахуванням моменту виникнення у позивача права власності на придбане ним майно, він має право як власник майна пред`являти вимоги до особи, на чиєму відповідальному зберіганні перебувало майно - зберігача, яким є третя особа у справі, чи до іншої особи, у якої спірне майно перебуває без належної правової підстави, а також вимагати відшкодування збитків особою, чиїми неправомірними діями такі спричинено позивачеві у зв`язку з неможливістю отримати власне (придбане) майно з огляду на виявлену його відсутність у зберігача майна тощо. Однак доказів того, що у факті відсутності у зберігача майна за станом на 18.06.21 р. є винуватість відповідачів, чи ними було порушено законодавство, яким врегульовувалась їх діяльність в ході виконання судового рішення про конфіскацію спірного майна, в ході проведення електронних торгів, судом не встановлено. Тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог з наведених вище мотивів, та з врахуванням того, що відповідач - В ДВС - у правовідносинах, що склались, виступає як орган державної виконавчої служби, що проводить примусове виконання судового рішення та власником спірного майна не є, а відповідач - ДП «Сетам» - як організатор проведення електронних торгів за встановленою законодавством спеціальною процедурою. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed