Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

09.07.2021 року [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Курахівської міської ради, Курахівська міська рада про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини та здійснення реєстрації без згоди батька. В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач зазначає наступне. 10.07.2017 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб згідно рішення суду. Від шлюбу сторони по справі мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розлучення донька залишилась проживати з позивачем, спір з цього питання із батьком дитини не виникав. У 2017 році позивач уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». З 2019 року зареєстроване місце мешкання позивача разом з неповнолітньою дитиною за адресою: [ADDRESS] , у гуртожитку, але фактично з 2017 року вони мешкають у батьків позивачки за адресою: [ADDRESS] , власницею домоволодіння якого є її мати. Відповідач, батько дитини зареєстрований на території непідконтрольній українській державі та з 2012 року у вихованні та утриманні доньки участі не приймає. На звернення до колишнього чоловіка з проханням надати згоду на реєстрацію доньки - проявив повну байдужість до цього питання з відмовкою самостійного вирішення позивачем виниклої проблеми. Позивач звернулась з заявою про зняття з реєстрації місця проживання доньки, проте їй було відмовлено з підстав відсутності письмової згоди батька дитини на зняття дитини з місця реєстрації та реєстрацію за новим місцем проживання. На теперішній час позивач не може отримати від відповідача вказаний дозвіл у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з позовною заявою. Відповідач надав до суду заяву про визнання ним позовних вимог позивача, просив задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що наведені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позивних вимог не заперечували. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 грудня 2012 року (а.с. 17). З копії рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 10.07.2017 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 19). Зміна прізвища позивача позивачки на « [PERSON] » відбулася в зв`язку із заміжжям, - 26.07.2017 року укладено шлюб [PERSON] із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.07.2017 року (а.с. 20). Згідно довідки Сектора з питань ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання фізичних осіб Курахівської міської ради № 927/12-09 від 06.04.2021 року - [PERSON] , [INFO] з 10.04.2019 року перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] . Суд вбачає, що вказана адреса також є адресою реєстрації місця проживання позивача [PERSON] , що підтверджується довідкою Курахівської міської ради № 421/12-09 від 10.04.2019 року. Як вбачається, вказане житлове приміщення у гуртожитку на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 12.05.2021 року органом приватизації Курахівської міської ради належить [PERSON] (а.с.23). З копії паспорта серійний номер [NUMBER] (стор. 15) вбачається, що відповідач [PERSON] з 16.06.2009 року перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки від 04.06.2021 року [PERSON] , діючи в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , 2012 року народження звернулася до Сектора з питань ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання фізичних осіб Курахівської міської ради із заявами про зняття з реєстрації місця проживання у зв`язку з вибуттям до нової адреси: [ADDRESS] , на що, позивачка отримала відмову з причини не подачі всіх необхідних документів, а саме відсутня згода батька на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до довідки Сектору з питань реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання фізичних осіб Курахівської міської ради № 1342/12-16 від 08.06.2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається, домоволодіння за вказаною адресою на підставі договору дарування належить [PERSON] - матері позивачки. Як вбачається з копії заяви [PERSON] від 11.08.2021 року, останній визнає позов. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Курахівської міської ради є доцільним надати дозвіл на зняття з з реєстрації за місцем проживання та здійснення реєстрації без згоди батька малолітньої [PERSON] Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 11, 18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207 також передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому законом порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику (п.11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207). Згідно п. 26 вказаних вище Правил у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] , який є батьком малолітньої дитини, однією сім`єю з матір`ю дитини [PERSON] не проживає, приймаючи до уваги те, що для дитини також є зміцнення сімейних зв`язків із дідусем та бабусею, суд, враховуючи також позицію органу опіки та піклування вважає за необхідне надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини за адресою: [ADDRESS] з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , що цілком відповідатиме інтересам дитини та забезпечить досягнення повноцінного догляду, виховання та піклування про дитину. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved