Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , 2015 р.н., у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що у період спільного проживання із відповідачем у них [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка наразі проживає разом з матір`ю. З 2016 року сторони проживають окремо, вихованням та утриманням дитини займається позивач, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Ухвалою суду від 21.12.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала та прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.6). За змістом позову спільна неповнолітня донька сторін проживає разом із позивачем, вихованням та утриманням дитини займається вона, що відповідачем не заперечувалось. Згідно довідки про доходи [PERSON] , остання працевлаштована на КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Полтавської міської ради» медичною сестрою та її дохід за період з 01.06.2021 по 30.11.2021 складає 91664,13 грн (а.с.7). Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Разом із тим, звертаючись до суду із позовом, [PERSON] прохала стягнути аліменти у розмірі 2500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, нормами ст.184 СК України, не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, зазначати в резолютивній частині про встановлений гарантований мінімальний розмір аліментів. Зазначена вимога покладається на суд виключно в разі розгляду справ порядку наказного провадження за заявами про видачу судових наказів, з огляду на що посилання позивача в цій частині не ґрунтується на нормах Закону. При цьому ст.192 СК України передбачено можливість зміни розміру аліментів, в тому числі, що визначений за рішенням суду. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, факт визнання ним позову, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у сумі 2500 грн щомісячно. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст.141 ЦПК України. З урахування звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду із відповідним позовом, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 908 грн судового збору.

Outcome: approved