Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , в якій зареєстровані відповідачі. Відповідачі не проживають у даній квартирі понад 13 років, участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не беруть. При цьому, вона особисто не знає відповідачів, ні підстав, згідно яких вони зареєстровані у її квартирі. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського муськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачі належним\~чином повідомлялися\~про час\~та місце\~судового розгляду,\~зокрема шляхом\~розміщення оголошення\~на офіційному\~сайті Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області,\~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~відзиву на\~позов не\~надали,\~тому, згідно\~з ч.\~4\~ст.\~223,\~ст.\~280\~ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що стверджується Договором купівлі-продажу, посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Магдич О.О. 28 лютого 2008 року. Згідно відповіді Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 28.07.2021 №1323/28-03, згідно облікових записів та картотеки переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012 по 31.03.2016 та за період виконання повноважень з 04.04.2016 по 28.07.2021, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 27.01.1992; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована 08.01.1988; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21.04.1958; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована 10.05.2008. Як вбачається із акту обстеження житлових умов від 31.08.2021, встановлено, що на даний момент в квартирі проживають дві особи [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї №40 від 14.07.2021 виданої ТОВ «МЖК ІрЛАГА», виданої власнику квартири [PERSON] , про те, що до складу сім`ї входять: [PERSON] (власник) та [PERSON] (чоловік). У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідачів у спірному житлі. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , однак більше одного року за вказаною адресою не проживають, останніми не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, тому позов є підставним та підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved