Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У листопаді 2021 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєверодонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 387. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя неможливе, оскільки усі спроби зберегти сім`ю та владнати все мирним шляхом ні до чого не привели, так як погляди на життя у подружжя різні. Стосунки між сторонами погіршились одразу ж після народження дитини. Фактичні шлюбні відносини між подружжям відсутні, спільне господарство не ведеться та проживають сторони окремо. Ухвалою від 25.11.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 17.01.2022. Представник позивача подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. У своїх заявах сторони просили провести розгляд справи без їх участі. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.10.2004 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєверодонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 387 (а.с. 8). Подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на результат розгляду справи та визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті,суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за вимогу про розірвання шлюбу, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved