Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Представник позивача в липні 2021 звернувся до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] , Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" з вищезазначеним позовом в якому просить стягнути з ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" матеріальну шкоду в сумі 49 035,51грн. , витрати пов`язані з проведенням експертизи розмірі 2500грн.; стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 10 000грн. В обґрунтування позову зазначив, що 01.11.2020 року на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 220 км+500м АЗС «WOG» № 20-03 з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi outlander» реєстраційний номер [NUMBER] на паркувальному майданчику, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Land rover range rover» реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу, чим завдав матеріальні збитки. Постановою суду від 01.12.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Цивільно правова відповідальність [PERSON] на день ДТП була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АРКС». Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, згідно висновку експерта № 6927 від 23.01.20021 року становить 240 253,73грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля становить 93 925,89грн. Позивач в березні 2021 року звертався до відповідачів з вимогою сплати вартості завданого матеріального збитку на що отримав лист від страхоовї компанії , що відсутні підстави для здійснення страхового відшкодування за вказаною подією. 26.05.2021 року ПАТ «Страхова компанія «АРКС» виплатила позивачу 44 890,38 грн. страхового відшкодування. В зв`язку з тим, що страхове відшкодування сплачено позивачу частково, він змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.07.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі була направлена позивачу та відповідачу. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 22.09.20.21 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог до [PERSON] оскільки позивач мотивував спричинену йому моральну шкоду несвоєчасною виплатою страхового відшкодування, порушенням зобов`язань за договором , що призвело до душевних хвилювань вплинуло на його особисті, сімейні стосунки. Позивачем не доведено неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини відповідача у вчиненні моральних страждань. Крім того затягування виплати страхового відшкодування виникли внаслідок несвоєчасного звернення потерпілої особи до відповідних установ. Вважає відсутні підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди. 22.12.2021 року на адресу суду від представника ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі оскільки відсутні правові підстави для виплати позивачу страхового відшкодування. Страховик посилається на п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». відповідно до яких підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Розрахунок виплати страхового відшкодування ПрАТ «СК «АРКС» було проведено на підставі висновку № 5552 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику т/з «Land rover range rover» реєстраційний номер [NUMBER] зробленого на замовлення ПрАТ «СК «АРКС» зробленого 08.12.2020 року [PERSON] на підставі договору добровільного страхування, 25.06.2021 року отримав від ПрАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в сумі 44 890,338грн. ПрАТ «УПСК» 27.08.2021 року у повному обсязі виконало зобов`язання, передбачені полісом АР-9006213, сплатило ПрАТ «СК «АРКС» суму страхового відшкодування у розмірі 29 584,93 грн., які виникли в порядку суброгації перед страховою компанією позивача. Висновок експерта Федотова Ф.В. № 6927 не може слугувати для ПрАТ «УПСК» підставою для розрахунку страхового відшкодування, оскільки акт огляду складання висновку був проведений 17.12.2020 року, при тому, що ДТП пригода сталася 01.11.2020 року, а акт огляду № 5552, був проведений протягом 3 днів з моменту ДТП. Здійснити огляд пошкодженого автомобіля ПрАТ «УПСК» було позбавлено можливості оскільки на момент звернення автомобіль [PERSON] вже був відремонтований. В ремонтній калькуляції до висновку № 6927 включені запасні частини необхідні для ремонту, які відсутні в ремонтній калькуляції до висновку № 5552, ціни суттєво відрізняються, оскільки визначені через півтора місці з моменту ДТП. Оскільки позивачем заявлено вимоги про відшкодування йому шкоди, пов`язаної із ремонтом автомобіля, який вже відремонтований, то він має право на відшкодування фактично понесених витрат які є обґрунтованими належними доказами. В матеріалах справи відсутня інформація про вартість ремонту , не надано доказів суми понесених реальних збитків (витрат). Таким чином вважає вимоги позивача, які обґрунтовуються висновком № 6927 є безпідставними , реально понесених збитків на ремонт автомобіля позивачем не надано. Відповідь на відзив на адресу суду не надходила. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представників відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просили відмовити у задоволенні позовних вимог до [PERSON] . Представник відповідача - страхової компанії в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником транспортного засобу «Land rover range rover» реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску з 05.09.2017 року. 01.11.2020 року об 13-00 год на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 220 км+500м АЗС «WOG» № 20-03 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi outlander» реєстраційний номер [NUMBER] на паркувальному майданчику, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Land rover range rover» реєстраційний номер [NUMBER] , який був припаркований, чим порушив вимоги 10.9 ПДР України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.12.2020 року справа № 766/18072/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення. В судове засідання [PERSON] з`явився, вину визнав. Згідно висновку експерта № 6927 складеного 23.01.2021 року ( експерт Федотов Ф.В. свідоцтво МЮУ № 851 від 23.08.2013 року)вартість відновлювального ремонту автомобіля «Land rover range rover» реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, яка сталася 01.11.2020 року становить 240 253,73грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля - 93 925,89грн. Вартість проведення вказаної експертизи становить 2500,00 грн., що підтверджується рахунком № 117 від 11.12.2020 року та квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.1944582503.1 від 16.12.2020 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-9006213 від 18.09.2020 року. 03.03.2021 року представник позивача звертався до [PERSON] з претензією в якій просив відшкодувати вартість завданого матеріального збитку в сумі 93 925,89 грн. на що отримав відповідь з пропозицією звернутися до страхової компанії, яка відповідає за це в розмірі ліміту відповідальності. 12.03.2021 року представник позивача звертався до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в якій застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 93 925,89 грн за фактом ДТП яка сталася 01.11.2020 року на що отримав відповідь про те, що на вимогу надати транспортний засіб «Land rover range rover» реєстраційний номер [NUMBER] для огляду, [PERSON] було надано відновлений автомобіль, що є порушенням п.33.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ». Таким чином не має правових підстав для здійснення страхового відшкодування за вказаною подією через унеможливлення визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Листом СОД ФОМ «[PERSON]» від 12.04.2021 року ПрАТ «УПСК» повідомлено про неможливість виконати огляд з фотофіксацією пошкоджень згідно замовлення від 22.03.2021 року, оскільки автомобіль «Land rover range rover» реєстраційний номер [NUMBER] , станом на дату заявки було відремонтовано власником. Таким чином судом встановлено, що оскільки транспортний засіб позивача, на момент звернення до відповідача з претензією , був відремонтований, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» це послугувало підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Згідно договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №61219гд0оа від 17.09.2020 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП застрахована в АТ «Страхова компанія «АРКС». АТ «Страхова компанія «АРКС» 25.06.2021 року сплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 44 890,38 грн. Згідно платіжного доручення № 17837 від 27.08.2021 року ПрАТ «УПСК» сплатило ПрАТ «СК «АРКС» суму страхового відшкодування у розмірі 29 584,93 грн., які виникли в порядку суброгації згідно полісу добровільного страхування цивільно-правової відповідальності АР-9006213. Сума такого відшкодування розрахована на підставі висновку № 5552 експертного автотоварознавчого дослідження зробленого 08.12.2020 року ФОП [PERSON] на замовлення АТ «СК «АРКС» від 01.12.2020 року та підтверджена страховим актом ПрАТ «УПСК» № 044/037/012929/21/1 від 29.07.2021 року. У висновку № 5552 визначено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Land rover range rover» пошкодженого внаслідок ДТП станом на 01.11.2020 року складає 29 584,93 грн. Згідно п. 33.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961 ) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Саме на страховика, у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» покладено обов`язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому транспортному засобу З урахуванням наведеного слід звернути особливу увагу на те, що право потерпілого самостійно визначити розмір завданої йому шкоди виникає виключно у випадку наявності однієї умови, а саме, якщо страховик протягом визначеного законом строку (10 днів з дня повідомлення йому про страховий випадок) не направить свого представника для визначення розміру збитків. Іншими словами, законодавець передбачив обов`язкову умову для виникнення у потерпілого права самостійно визначати розмір завданої йому шкоди, без настання якої, такого права у потерпілого не виникає. Тобто, потерпіла особа має право вимагати виплати їй страхового відшкодування у розмірі визначеному експертом за замовленням самого потерпілого, як і витрат понесених потерпілим у зв`язку з замовленням такого дослідження, виключно у тому випадку, якщо страховик протягом визначеного законом строку (10 днів) не направить свого представника для визначення розміру збитків завданих потерпілому. На замовлення ПрАТ «СК «АРКС» від 01.12.2020 року зроблено висновок № 5552 від 08.12.2020 року експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику т/з «Land rover range rover» реєстраційний номер [NUMBER] .З даного висновку вбачається, що огляд представленого для дослідження автомобіля проводився 04.11.2021 року в присутності [PERSON] , зауважень до акту не мав та правом на залучення експерта або аварійного комісара не скористався. Таким чином, страховик, відреагував на повідомлення позивача про ДТП, здійснив самостійну оцінку вартості збитку, тому при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля, суд приймає до уваги висновок № 5552, проведений на замовлення заявою ПрАТ «СК «АРКС». Однак, як встановлено судом, позивач, не маючи зауважень до акту огляду транспортного засобу від 04.11.2020, складеного ФОП [PERSON] , в порушення порядку, передбаченого п. 34.3 ст. 34 Закону № 1961, самостійно звернувся 14.12.2021 року ( через півтора місці з моменту ДТП) до обраного ним експерта з заявою про проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, з метою встановлення вартості відновлювального ремонту належного йому автомобіля. 23.01.2021 року експертом Федотовим Ф.В. було складено висновок № 6927, який суттєво різниться з висновком № 5552 від 08.12.2020 року , зробленим за заявою ПрАТ «СК «АРКС». З заявою до ПрАТ «УПСК» про виплату завданих збитків [PERSON] звернувся лише в березні 2021 року. За таких обставин слід дійти висновку, що у випадку дотримання страховиком умов передбачених п. 34.2 ст. 34 Закону № 1961, підстав для відшкодування потерпілому його витрат пов`язаних з необхідністю залучення експерта або спеціаліста для визначення вартості завданої йому шкоди, не виникає, у зв`язку з чим позивачу слід відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення з ПрАТ «УПСК» витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2500,00 грн. Стосовно позовних вимог в частині стягнення з ПрАТ «УПСК» вартості завданих збитків в результаті пошкодження транспортного засобу слід зазначити наступне. У п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961 передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З наведених приписів законодавства очевидним є висновок про те, що шкода, завдана транспортним засобам, визначається у порядку передбаченому саме Законом № 1961, який має пріоритет по відношенню до інших нормативно-правових актів. Про пріоритет Закону № 1961 по відношенню до інших нормативно правових актів зазначено також і у ст. 2 Закону, згідно положень якої визначено, якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до положень ст. 29 Закону № 1961 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Страховиком ПрАТ «СК «АРКС» було виплачено на користь позивача страхове відшкодування у загальному розмірі 44 890,38 грн. У зв`язку із різницею вказаної страхової виплати та вартістю матеріальних збитків, визначених експертом у дослідженні № 6927, зробленому за замовленням позивача, для повного відшкодування завданої шкоди, позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В силу вимог ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У п.35 Постанови Великої Палати ВСУ №755/18006/15-ц від 04.07.2018 року зазначено, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність». Відповідно ст. 1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи викладене, позивач, для відновлення свого порушеного права та відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, має право вимоги до відповідальної за спричинену шкоду особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Суд приходить до висновку , що висновок експерта № 6927 від 23.01.2021 не є належним доказом, оскільки підписаний експертом, який не попереджений про кримінальну відповідальність , виконаний після спливу значного часу після настання ДТП, що вплинуло на визначення вартості запчастин та не виключає наявність інших пошкоджень автомобіля, отриманих за вказаний проміжок часу, крім того виконаний на замовлення позивача з порушенням п.34.3 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В той же час позивачем не зазначена сума фактично понесених ним витрат пов`язаних з проведенням відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Таким чином суд не вбачає стягнення заявленої суми завданих позивачу збитків, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо вартості проведеного ремонту пошкодженого автомобіля , що позбавляє суд можливості встановити різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою страховиком та відновлювальним ремонтом, проведеним позивачем з відновлення автомобіля. За таких обставин суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 2 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. У статті 1167 ЦК України зазначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Відповідач позовні вимоги щодо стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. не визнав. Підсумовуючи все вищенаведене суд констатує, що позивачем не доведено порушення його прав на відшкодування завданої матеріальної шкоди та понесених у зв`язку з цим додаткових витрат з метою відновлення своїх порушених прав, у зв`язку з чим вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що сторона Позивача, не довела своїх позовних вимог в повному обсязі, що є її обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed