Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

11.01.2022 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок захворювання на «Covid-19» батько помер [INFO] , а мати - [INFO] . Місцем смерті обох батьків є тимчасово окупована територія України Луганська Народна Республіка, м. Луганськ. Отримати свідоцтво про смерть у відділ актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом РАЦС, для реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті батьків необхідно їй для вступу у спадщину, а тому з метою захисту своїх прав вона змушена звернутися до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.01.2022 року заяву [PERSON] про встановлення факту смерті залишено без руху. 12.01.2022 року, через канцелярію суду, надійшла письмова заява від заявника на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судове засідання заявник не з`явився, електронною поштою суду направила заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, через канцелярію суду надали листа в якому просили справу розглянути в їх відсутність, проти заяви не заперечують. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.11.2021 року № 3232-5000413667 виданої Управлінням соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15.10.2021 року Артемівським відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 1934. Відповідно до довідки про причину смерті № 1654 від 01.10.2021 року виданої паталогоанатомічним відділом Міністерства охорони здоров`я ЛНР, [PERSON] , помер [INFO] . Причина смерті - «коронавірусна інфекція «Covid-19». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15.10.2021 року Артемівським відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 1935. Відповідно до довідки про причину смерті № 1873 від 11.10.2021 року виданої паталогоанатомічним відділом Міністерства охорони здоров`я ЛНР, [PERSON] , померла [INFO] . Причина смерті - «коронавірусна інфекція «Covid-19». Як встановлено судом, заявник має намір встановити факт смерті батька та матері, оскільки це має юридичне значення, а саме для отримання належного свідоцтва про смерть, та настання наслідків, відповідно до законодавства України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Територія м. Луганськ увійшла до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій на підставі Постанови Верховної Ради України № 254 від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями». Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На сьогоднішній час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України, а також лікарське свідоцтво про смерть видане медичними закладами тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації смерті на території України. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є зокрема: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України. Встановлення факту смерті батька та матері має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту їх смерті та видачі свідоцтва про смерть. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved