Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

22 вересня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягнути з [PERSON] , на власну користь, аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Державному професійно - технічному навчальному закладі «Київське вище професійне училище водного транспорту» розпочавши стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, а саме з 22 вересня 2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2000 року, який 14 травня 2009 року розірвано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Від шлюбу сторони мають спільних дітей : доньку, [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Донька [PERSON] з вересня 2020 року навчається у Державному професійно - технічному навчальному закладі «Київське вище професійне училище водного транспорту» за професією кухар, на денній формі навчання (бюджет). Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилась. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду також не з`явився, відзив на позовну заяву, клопотань до суду не направив. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач. Суд, дослідивши заяву позивача, повно і всебічно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 16 вересня 2000 року [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] зареєстрували шлюб у Хотинівській сільській раді Коростен-ського району Житомирської області. Наведене підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей : доньку, [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 13 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції у Житомирській області та серії [NUMBER] виданого 22 травня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області. Згідно довідки за № 207 від 25 серпня 2021 року, [PERSON] навчається у Державному професійно - технічному навчальному закладі «Київське вище професійне училище водного транспорту» на денній формі навчання за професією кухар. Термін навчання з 01 вересня 2020 року до 30 червня 2023 року. Зважаючи на вказане суд вважає, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У частині 1 ст. 199 СК України зазначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожитко-вого мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання [PERSON] судом не встановлено, про них також не повідомлено сторонами у справі. В той же час, відповідач не спростував факт щодо наявності стабільного заробітку, не повідомив про наявність інших осіб, які перебувають на його утриманні, не зазначив та не надав відповідних доказів щодо скрутного фінансового становища, незадовільного стану здоров`я, тощо, які могли б вплинути на призначення та визначення розміру аліментів судом. В ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15 травня 2006 року зазначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максималь-ного розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року за № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно ч. 1 ст. 13 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У зв`язку з наведеним вище суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а тому розмір аліментів на утримання повнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчатись, слід визначити у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 22 вересня 2021 року і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2023 року, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved