Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 17.05.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 4420368,00 грн. 28.05.2021 року ухвалою суду провадження по справі відкрито. Ухвалою суду від 31.05.2021 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Ухвалою суду від 18.06.2021 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Ухвалою суду від 13.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за його відсутності. 20.01.2022 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначив, що визнає позов у повному обсязі. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що 18.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, на виконання якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 160000 доларів США, що за курсом НБУ станом на день передачі було еквівалентно 1280000 грн. На підтвердження цього [PERSON] була надана розписка від 18.09.2009 року. У встановлений договором позики термін [PERSON] гроші не повернув, на неодноразові звернення позивача повідомляв, що грошей немає та йому потрібен додатковий час для повернення боргу. По теперішній час відповідач грошей не повернув, чим ухилився від виконання свого зобов`язання. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позов не скористався, напроти в підготовчому судовому засіданні повідомив, що борг визнає, але в рахунок боргу будь-яку суму коштів станом на цей час позивачу не повернув. В подальшому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій також зазначив про визнання позовних вимог. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідно до умов Договору позики від 18.09.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , Позикодавець [PERSON] передає Позичальникові [PERSON] безвідсоткову позику в сумі 160000,00 доларів США готівкою, що на день передачі грошей еквівалентно 1280000,00 грн. за курсом НБУ, а Позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені в даному Договорі /а.с.3/. Пунктом 5 Договору визначено, що повернення суми позики має бути здійснено протягом трьох років з моменту отримання до 18.09.2012 року. Згідно з п. 7 Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до моменту виконання сторонами у повному обсязі своїх обов`язків згідно з цим договором. Відповідно до Розписки від 18.09.2009 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] суму в розмірі 160000,00 доларів США готівкою, що на день передачі еквівалентно 1280000,00 грн. по курсу НБУ на будівництво будинку в Бурлачій Балці Одеської області. Зобов`язався зазначену суму повернути до 18.09.2012 року /а.с.4/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи судом встановлено, що 18.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики в письмовій формі. На підтвердження факту отримання грошових коштів [PERSON] склав відповідну розписку, однак до теперішнього часу умови договору щодо повернення грошових коштів відповідач не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору сума належного до сплати судового збору за позовні вимоги майнового характеру підлягає стягненню з відповідача на користь держави. VІІ. ЗАХОДИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved