Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 23.05.2015 року вони з відповідачем уклали шлюб. Сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Діти знаходяться на повному утриманні позивача та постійно проживають разом з нею. Позивач на даний час не працює, оскільки займається доглядом за дітьми. Відповідач фізично здоровий, працездатний, однак на даний час не працевлаштований, інших осіб на утриманні не має, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі вищевикладеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача -адвокат Андрушко К.П. також в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку та у відповідності до ст. 1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції". У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що з 23.05.2015 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.06.2021 року (а.с. 5- зворотна сторона). Сторони мають трьох спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.6-10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.02.2021 року (а.с.6) батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно копії перекладу з італійської мови на українську мову свідоцтва про народження (акт №1655, частина 1, серія А рік 2009) батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.2014 року (а.с.10) батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . З копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб (а.с.15-18) вбачається, що [PERSON] та її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відомості про стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з 01 січня 2022 року становить 2100 гривень, на одну дитину віком від 6 до 18 років - 2618 гривень. При вирішенні спору, суд враховує, що відповідач не надав доказів на підтвердження того, що він є непрацездатний, має інвалідність чи є пенсіонером, має на утриманні інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, що свідчить про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Враховуючи принцип диспозитивності, беручи до уваги обов`язок обох батьків по утриманню дитини,

Outcome: approved