Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 23 січня 2018 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Кисилинською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2. Від спільного шлюбу в подружжя є один неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що відповідач в березні 2021 року пішов з її будинку, зараз проживають окремо. Відповідач працює, хоч офіційно не працевлаштований, але надавати допомогу на утримання дитини в добровільному порядку відмовляється. Вона належним чином доглядає та піклується про здоров`я, фізичний та моральний розвиток їх сина, однак, з урахуванням зростання прожиткового мінімуму для дітей, її доходів не вистачає для повноцінного забезпечення дитини. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати свого сина. Вона не має змоги утримувати дитину у повному обсязі, коштів для нормального розвитку дитини їй не вистачає, так як, сама утримує ще двох своїх дітей, сама сплачує комунальні послуги та всіляко допомагає дітям, які навчаються. На неодноразові прохання до відповідача про допомогу їй утримувати спільну дитину, їй було відмовлено у грубій формі. У зв`язку з цим угоди щодо сплати аліментів в добровільному порядку ними не досягнуто. Відповідач отримує прибутки від своєї діяльності, офіційно не оформленої, працює будівельником, а тому має змогу сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2013 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. 17 грудня 2021 року суддею постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, зазначила, що має четверо дітей, двоє з яких є неповнолітніми, в тому числі і спільний з відповідачем син. Має дочку, якій виповнилося 11 років, яка визнана інвалідом. Відповідач коштів на утримання дитини не надає взагалі і нічим не допомагає. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що немає коштів для сплати аліментів, оскільки не працює, роботи не може знайти. З позивачкою проживають окремо, він проживає у батьків у с. Синявка, Ковельського району, хоча зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Має, крім спільного з позивачкою сина, ще дочку від іншого шлюбу, якій виповнилося 7 років, аліментів на її утримання не сплачує, хоча рішенням суду з нього стягнуті аліменти на утримання дочки. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 23 січня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Кисилинською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 5). Сторони у справі мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.2018 року, виданого виконавчим комітетом Кисилинської сільської ради Локачинського району Волинської області (а.с.6). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] №72 від 05.04.2021 року, виданої Затурцівською сільською радою, та Витягу ЄДДР щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , позивач з дитиною зареєстровані за однією адресою, [ADDRESS] (а.с.4,11). З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що на даний час подружніх стосунків вони не підтримують, проживають окремо, спільна дитина проживає з матір`ю. Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання малолітньої дитини. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, має дочку від іншого шлюбу, якій виповнилося 7 років. Неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , здоровий, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом, для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатним, ту обставину, що він має дочку від іншого шлюбу, яка також потребує утримання та стан його здоров`я, який є задовільним, стан здоров`я дитини, матеріальне становище та потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.12.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial