Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

28.08.2021 позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності спадкове майно (гараж) в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається зі цегляного гаража № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Мрія», що знаходиться в [ADDRESS] . Таку спадщину було прийнято матір`ю позивача та дружиною [PERSON] - [PERSON] , оскільки на час смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним. [PERSON] 30.11.2007 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, однак юридично не оформивши право власності на таке спадкове майно [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] на усе спадкове майно, в чому числі гараж № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Мрія», відкрилась спадщина. Спадкоємцями за законом окрім позивача є також брати позивача: [PERSON] , [INFO] , який згідно заяви приватному нотаріусу від 28.04.2017, відмовився від прийняття спадщини, та [PERSON] , [INFO] . Позивачем зазначено, що між нею та її братом - [PERSON] , [INFO] , укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна від 12.12.2017, відповідно до змісту якого позивачу переходить у власність гараж № [NUMBER] у гаражному кооперативі «Мрія» у [ADDRESS] . Вказано, що з метою оформлення спадкових прав позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, однак в зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на даний гараж, їй було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії. Таким чином позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. На підставі наведеного [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме: гараж № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Мрія», що знаходиться у [ADDRESS]. Ухвалою від 31.08.2021 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. На запит суду 09.12.2021 від приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Кушнір С.Є. надійшла копія спадкової справи №06/2017 заведеної 28.04.2017 після смерті [PERSON] 05.10.2021 до суду також надійшла заява представника відповідача Луцької міської ради про розгляд справи у відсутності їхнього представника за наявними матеріалами справи, при вирішення справи покладаються на розсуд суду. 05.10.2021 представником третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - головою гаражного кооперативу «Мрія» Рудчиком Л.У. заявлено про розгляд справи у його відсутності, заперечень щодо позовних вимог не має, про що повідомив суд відповідною заявою. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена судом про час, дату та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України (в редакції від 16 січня 2003 року), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України (в редакції від 16 січня 2003 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 1 січня 2013 року), державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Положення ст.328 Цивільного кодексу України (в редакції від 16 січня 2003 року) передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що згідно копії Державного акту про право постійного користування землею серії 1-ВЛ №000560 від 15.12.1999 (р.н. 519), гаражному кооперативу «Мрія», що за адресою: [ADDRESS] , надано у постійне користування 2,20 га землі в межах згідно з планом землекористування, для обслуговування гаражів відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської Ради народних депутатів від 25.03.1999 №129 (а.с.10). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №500 від 29.12.2004 п.3 копії Додатку №1 до рішення міськвиконкому, [PERSON] дозволено побудувати цегляний гараж № [NUMBER] у гаражному кооперативі «Мрія» по [ADDRESS], та зобов`язано після завершення будівельних робіт здати гараж в експлуатацію та оформити державну реєстрацію права власності (а.с.18-19). Окрім того, згідно копії довідки голови правління гаражного кооперативу «Мрія» №127 від 04.05.2017, [PERSON] дійсно був членом ГК «Мрія» і йому належав гараж № [NUMBER] . Заборгованості по сплаті внесків немає (а.с.9). Одночасно з цим, відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. П. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Зважаючи на вищенаведене та враховуючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку про те, що у [PERSON] не зважаючи на відсутність державної реєстрації в порядку, визначеному законом, все ж виникло право власності на цегляний гараж № [NUMBER] у ГК «Мрія», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, а тому, в цьому випадку, спадкування здійснюється за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Суд встановив, що до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] входить зокрема цегляний гараж № [NUMBER] у ГК «Мрія», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] (а.с.5). Статтями 1268 та 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до копії довідки про зняття з реєстрації місця проживання від 19.12.2016, [PERSON] постійно і до дня своєї смерті проживала за адресою: [ADDRESS] (зворот а.с.49). Окрім того, згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №107182267 від 12.12.2017, [PERSON] здійснила спадкування нерухомого майна, що залишилось після смерті [PERSON] (а.с.65-67). Належним чином прийнявши спадкове майно - гараж № [NUMBER] у ГК «Мрія» по [ADDRESS] , [PERSON] не оформила щодо нього права власності та померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.49). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємцями після її смерті є її діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (зворот а.с.45). Згідно копії [PERSON] , [INFO] , приватному нотаріусу Луцького міського нотаріального округу у Волинській області Кушнір С.Є. від 28.04.2017, останній вказав, що не претендує на спадкове майно, що залишилось після смерті його матері - [PERSON] та відмовляється від нього (зворот а.с.52). Спадкоємці [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] шляхом звернення до нотаріуса з відповідними заявами та 12.12.2017 уклали Договір про поділ спадкового майна, посвідчений та зареєстрований за №1560 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кушнір С.Є. (а.с.59-60). Відповідно до змісту даного договору (п.3), спадкоємці домовились, що [PERSON] перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину право власності на гараж № [NUMBER] , що знаходиться на території ГК «Мрія» по [ADDRESS] (зворот а.с.60). [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кушнір С.Є. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, у чому їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно (а.с.87). Таким чином, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в зв`язку з тим, що в неї немає правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом, яка належно прийнята спадщину, бажає отримати спадщину, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, які засвідчують право власності на таке майно, то суд дійшов висновку, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved