Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник - Сьомий апеляційний адміністративний суд про відшкодування моральної шкоди завданої невиконанням рішенням суду у справі №2270/14181/11 в період з 30 жовтня 2021 року по 01 листопада 2021 року. На обґрунтування свого позову він вказав, що рішення суду від 12 грудня 2011 року у справі №2270/14181/11 залишається невиконаним з вини працівників відповідача. Неналежне виконання посадовими і службовими особами органів державної влади своїх повноважень, що призвели до порушення його прав , свідчить про невиконання державою головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права. Психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави прав людини є свідченням заподіяння моральної шкоди. Внаслідок невиконання рішення суду - порушені його права та завдано моральні страждання: внаслідок невиконання рішення суду порушено його конституційне право як споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави Україна в частині правомірності та добросовісності, право приватної власності на паспортну книжечку, право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені на відновлення порушених прав, право на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист. Моральну шкоду він оцінює в розмірі 72000000000,00 гривень. Позивач направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Представник відповідача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що Сьомий апеляційний адміністративний суд не приймав жодних рішень та не вчиняв дій чи бездіяльності відносно позивача у справі [PERSON] (щодо виконання рішення суду у справі №2270/14181/11), а тому не може бути відповідачем чи представником відповідача у даній справі. У цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями представляти державу в суді у спірних правовідносинах (постанови Великої палати Верховного суду від 20.11.2018 року у справі №5023/10655/11, від 21.08.2019 у справі №761/35803/16-ц). Таким чином органом у справах про відшкодування шкоди може бути орган рішеннями, діями чи бездіяльністю якого завдано таку шкоду. Сьомий апеляційний адміністративний суд не є учасником спірних правовідносин та не є стороною виконавчого провадження щодо виконання рішення суду у справі №2270/14181/11, а отже не наділений повноваженнями представляти Державу Україна у спірних правовідносинах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник - Сьомий апеляційний адміністративний суд про відшкодування моральної шкоди завданої невиконанням рішенням суду у справі №2270/14181/11 в період з 30 жовтня 2021 року по 01 листопада 2021 року. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.11.2011 року у справі №2270/14181/11, яка залишена в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012 року, адміністративний позов було задоволено частково та зобов`язано Хмельницький відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України [PERSON] , який видати йому на руки та відмовлено в задоволенні позову в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Статтями 167, 170 ЦК України визначено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно ч.2 ст. 30 ЦПК України - позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 38 ЦПК України у вказаній редакції). Відповідачем за позовом про відшкодування шкоди, завданої у процесі здійснення правосуддя, може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/2652/17). У цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (пункт 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 5023/10655/11 від 20 листопада 2018 року). Суд не наділений повноваженнями представляти державу у суді за позовом про відшкодування шкоди, завданої під час здійснення правосуддя, зокрема внаслідок несвоєчасного виконання процесуального обов`язку з вручення судового рішення. На думку позивача моральна шкода заподіяна йому невиконанням рішення в справі №2270/14181/11. Вказаним рішенням суду встановлено, що ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року, що паспорт повинен був знаходитьсь на момент винесення рішення по справі у відповідача, оскільки останнього було зобов`язано видати позивачу паспорт серії [NUMBER] , виданий Хмельницьким УМВС України в Хмельницькій області 27.07.1999 року, а не новий. Внаслідок бездіяльності посадової особи управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (невиконання рішення суду) позивачеві було завдано моральних страждань, що виразились у докладанні додаткових зусиль та часу для організації свого життя, важливість для позивача питань з якими він звертався. А тому вимоги [PERSON] до Держави Україна, представник Сьомий апеляційний адміністративний суд, в частині відшкодування моральної шкоди, завданої йому невиконанням рішення в справі №2270/14181/11 в період з 30 жовтня 2021 року по 01 листопада 2021 року задоволенню не підлягають. Крім того, відповідно до ст.. 1174 ЦК України - шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень . Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Крім того, у пункті 10 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України судам також роз`яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів тому, що невиконанням рішенням суду у справі №2270/14181/11 в період з 30 жовтня 2021 року по 01 листопада 2021 року, йому заподіяно моральну шкоду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed