Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради, про визнання права власності на самочинно побудований гараж, внутрішньою загальною площею 24,7м.2, що знаходиться за адресою: вулиця Матросова м. Новгород-Сіверський Чернігівської області. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради №69 від 20 квітня 2000 року йому дозволено на виконання робіт. 27 квітня 2000року архітектором Новгогод-Сіверського архітектурно-планувального проектно-виробничого бюро зроблено виділення в натурі земельної ділянки під збудований гараж. Беручи до уваги рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської Ради народних депутатів № 69 від 20 квітня 2000 року та зважаючи на умови забудови, яка історично склалася та будувалися за раніше чинними нормативами, що об`єкт будівництва(гараж) збудований з дотриманням державних будівельних норм у відповідності до чинного - законодавства Оскільки зважаючи на те, що у позивача відсутня дозвільна документація та належно затверджений проект він змушений звертатись до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудований гараж. Позивач в судове засідання не з`явився хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, але надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Новгород-Сіверської міської ради Петренко І.М. в судове засідання не з`явився хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, але надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва. Звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності, даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право (пункт 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»). Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону. Така правова позиція визначена в постанові Верховного Суду від у справі № 127/18746/15-ц. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником самочинно побудованого гаража по [ADDRESS] , про що свідчить генеральний план земельної ділянки та червоних мереж забудови розроблений на підставі рішення Новгород-Сіверської міської Ради народних депутатів № 69 від 20.04.2000р. Згідно будівельного паспорту виготовленого 27 квітня 2000 року, на забудову земельної ділянки узаконення гаражу по [ADDRESS] , вбачається, що загальна земельної ділянки становить 6 х 4 м. Згідно технічного паспорту загальна внутрішня площа гаражу 24,7м2. Згідно рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської Ради народних депутатів № 69 від 20 квітня 2000 року та зважаючи на умови забудови, яка історично склалася та будувалися за раніше чинними нормативами, що об`єкт будівництва(гараж) збудований з дотриманням державних будівельних норм у відповідності до чинного - законодавства. Оскільки позивач користуються самочинно збудованим гаражем за адресою [ADDRESS] , дане будівництво проведено згідно діючих будівельних норм та санітарних правил, не порушує права інших осіб тому суд прийшов до висновку що позов слід задовольнити.

Outcome: approved