Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно до досягнення малолітніми дітьми трьох років. Позовні вимоги мотивує тим, що 27\~липня 2013\~року між\~нею та\~відповідачем було\~зареєстровано шлюбу виконкомі Т.Пасіцької сільській раді Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 03. Від цього шлюбу в них народилося четверо дітей донька [PERSON] , [INFO] , та сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що причиною звернення з цією позовною заявою до суду послужило те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а саме матеріально не забезпечує малолітніх дітей, хоча досить не погано заробляє, у зв`язку з чим має змогу утримувати їх спільних дітей. Крім цього позивачка зазначає, що наразі вона перебуває у відпустці по догляду за малолітніми дітьми, зокрема [PERSON] та [PERSON] , однак відповідач, будучи відповідно до Сімейного кодексу України зобов`язаним надавати матеріальну допомогу на її утриманні та утримання їхніх дітей, не надає. У зв`язку з наведеним позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути аліменти на її утримання та утримання малолітніх дітей, зокрема, синів \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] . Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Також встановлено, що сторони в справі мають чотирьох малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] , та синів [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень на кожну дитини щомісяця, починаючи з 08 грудня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття, з індексацією суми аліментів відповідно до закону. Малолітні діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 816 від 15 липня 2021 року. При цьому, суду не надано доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , які потребують таку для їх повного і гармонійного розвитку. Не надано суду також інформації стосовно матеріального стану сторін. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), в усіх\~діях щодо\~дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачкою докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки такі містять в собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Отже, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати своїх малолітніх синів до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно до статті 182 СК України, враховує: -стан здоров`я та матеріальне становище дітей; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -відсутність у матеріалах справи доказів про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -відсутність у матеріалах справи доказів про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; -відсутність у матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. У цих правовідносинах розмір аліментів необхідно визначити в твердій грошовій сумі, що відповідає приписам ч. 1 ст. 184 СК України. За таких обставин, суд вважає, що з [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання малолітніх синів в розмірі по 2\~000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з 09 листопада 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Що стосується заявленої [PERSON] позовної вимоги про стягнення аліментів на її утримання, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Право на аліменти в дружини-матері може виникнути лише в разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині-матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу. (Постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Позивачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дітьми [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , до досягнення такими трирічного віку, тому одержати будь-які додаткові доходи позбавлена можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач добровільно утримує дружину як таку, що здійснює догляд за дітьми, які не досягли трьох років. За таких обставин, суд, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також з урахуванням потреб дружини, вважає, що з [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 09 листопада 2021 року і до досягнення дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, що відповідає вимогам ст.\~141 ЦПК України З огляду\~на наведене\~та

Outcome: approved