Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ", приватного нотаріуса Кірюхової Наталії Сергіївни про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис. В обґрунтування позову зазначає, що 11.03.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кірюхова Наталія Сергіївна вчинила виконавчий напис за договором застави транспортного засобу №50015683 від 12.01.2018, який зареєстрований в реєстрі за №502. За змістом виконавчого напису запропоновано стягнути на користь ТОВ "Порше Мобіліті" з [PERSON] предмет застави - автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель GOLF VARIANT, рік випуску 2015, колір білий, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , тип загальний універсал - В, реєстраційний номер [NUMBER] , в рахунок заборгованості за період з 12.01.2018 року по 16.12.2019, яка станом на 11.03.2020 становить 382122,40 гривні, що складається з: несплачених чергових платежів 12671,39 гривні, штрафні санкції - 1118,43 гривні, сума кредиту станом на 16 грудня 2019 року складає 287190,38 гривні, штраф в розмірі 20% від суми кредиту 81142,20 гривні. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає до виконання, оскільки станом на момент здійснення виконавчого напису Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" не підтвердило безспірність суми заборгованості. Так, зокрема 04.01.2020 Позивач отримав від Відповідача вимогу №50015683 від 16.12.2019 за умовами якої останній вимагав у Позивача здійснити погашення заборгованості в розмірі 313306,20 гривні, яка складається з: 287190,38 - дострокове повернення невиплаченої суми кредиту, 24997,39 гривні несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу), 0,00 дострокове повернення наданих та несплачених всіх та будь-яких сум додаткового кредиту, 1118,43 штрафні санкції, відповідно до ст. 8.3 Договору, 0,00 - витрати понесені компанією з метою повернення простроченої суми заборгованості Позичальника відповідно до Договору, 0,00 штраф за порушення вимог щодо страхування майна в розмірі 15% від Суми кредиту, 0,00 компенсація страхових платежів відповідно до ст. 5.6 Договору. Сума всіх та будь-яких додаткових кредитів, що підлягає сплаті до кінця страхового року, якщо передбачено договором - 0,00 грн. У той час Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" здійснило посилання на додаткове стягнення штрафу в розмірі 20% від суми кредиту, що складає 81142,20 грн. + 20% штраф від суми кредиту, що складає 81142,20 гривні. У виконавчому написі нотаріуса запропоновано до стягнення з Позивача у тому числі штрафні санкції за вимоги щодо сплати в розмірі 1118,43 гривні. Згідно з вимогою №50015683 від 16.12.2019 обов`язок сплати вище вказаної суми в Позивача виникає на підставі ст. 8.3 Договору. У ст. 8.3 Договору передбачено регулювання відносин між Позивачем (як Позичальником) та Відповідачем 1 (як Кредитором) щодо права відмови позичальником від договору. Посилання, які містяться в даній статті, не містить жодних підстав для нарахування штрафних санкцій на якій здійснено посилання у вимозі від 16.12.2019 та у оскаржуваному виконавчому написі. Крім того, у виконавчому написі нотаріус здійснює посилання на додатковий кредит в сумі 93313,56 грн, однак заборгованість по цьому кредиту ніяким чином не обґрунтовується в розрізі складових загальної суми заборгованості, що викликає сумніви в законності загальної суми до стягнення. Всупереч Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України серед документів, на підставі яких здійснено виконавчий напис, відсутня виписка з рахунку позивача у кредитора. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" не надало під час здійснення виконавчого напису договору, на підставі якого ним було набуто право вимоги до Позивача. З огляду на наведені вище обставини, вважає, що виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс й очікує понести, у зв`язку з розглядом справи, становить розмір судового збору в розмірі 840,80 гривні та 500 гривень судових витрат на поштові витрати. У зв`язку з наведеним [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Наталії Сергіївни від 11.03.2020 №502 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" суму коштів в розмірі 382122 гривні на підставі кредитного договору від 12.01.2018 року №50015683 та покласти на Відповідачів судові витрати. Ухвалою Рахівського районного суду від 27.05.2020 було відкрито провадження у даній справі та запропоновано Відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, подати суду відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову. Ухвалою суду від 27.05.2020 задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову. До вирішення справи по суті зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП№61913559, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Романом Романом Михайловичем, на підставі виконавчого напису №502, що вчинений 11.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. №502 від 11.03.2020, за яким здійснюється примусове стягнення з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" 02152, м.Київ, пр-т П.Тичини, буд 1 В, код юридичної особи 36422974, розрахунковий рахунок № [NUMBER] , відкритий у філії "КІБ" ПАТ Креді Агріколь Банк", МФО 300379, предмету застави автомобіля марки Volkswagen модель Golf Variant, рік випуску 2015, колір білий, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , тип загальний універсал - В, реєстраційний номер [NUMBER] , за договором застави транспортного засобу №50015683, посвідченого Угрин Л.А., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу 20 січня 2018 року за реєстровим номером №78. Представник Відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ", Мирошніченко І.В., надала відзив, в якому зазначила, що 12.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" та [PERSON] укладено кредитний договір №50015683, у якому зазначено, що Договір між Сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови користування (далі Загальні умови), Графік погашення кредиту (далі Графік), а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні Кредиту. Відповідно до п. 1.1 Загальних умов Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" надало Позивачу суму кредиту в розмірі 405711,00 гривень та суму додаткового кредиту у розмірі 93313,56 гривні зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18.99% на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту - 15.01.2023 року, для купівлі автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель GOLF VARIANT, 2015 року виробництва, кузов № [NUMBER] , з об`ємом двигуна 1968 куб. см. Розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначаються в українській гривні на день укладення кредитного договору. За використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування Позичальник відповідно до п.2.1 Загальних умов сплачує Товариству з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" проценти за умовами Кредитного договору, які сторони визначили на рівні 18.99% на рік. Термін кредитування відповідно до п. 1.4.2 Загальних умов, погоджений сторонами в Графіку погашення кредиту, яким передбачено повернення кредиту частками щомісячно на відповідну дату поточного місяця з кінцевим терміном погашення не пізніше 15.01.2023 року. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні відносини стосовно надання [PERSON] грошових коштів (кредиту) на умовах зворотності, відплатності, строковості та цільового використання. Крім того, відповідно до п.1.6 Загальних умов зобов`язання Позивача перед ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" за Кредитним договором №50015683 від 12.01.2018 забезпечено Договором застави транспортного засобу №50015683 від 12.01.2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А., зареєстрованим в реєстрі за №78 (далі Договір застави), відповідно до умов якого Позивач надав у заставу автомобіль VOLKSWAGEN, модель GOLF VARIANT, 2015 року виробництва, кузов № [NUMBER] , з об`ємом двигуна 1968 куб. см, державний номер [NUMBER] , що належить йому на праві приватної власності. Відповідно до п.1.4.2 та 1.4.3 Загальних умов ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" виставляло Позивачу відповідні рахунки на оплату чергових платежів за жовтень 2019 - грудень 2019 року, які, в порушення норм чинного законодавства та положень укладеного Кредитного договору, залишилися несплаченими Позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість в останнього на суму 12671,39 гривні. Відповідно до п. 3.2 та 3.2.1 Загальних умов 16.12.2019 ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" надіслало [PERSON] вимогу (повідомлення) щодо строкового повернення Кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором, якою вимагало від Позивача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та сплати заборгованості, яка на день направлення вимоги складала 313306 гривні 20 копійок. Дана вимога була направлена та вручена [PERSON] 04.01.2020, проте вона у встановлені ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" строки залишилася проігнорованою, внаслідок чого останнє змушене було звернутися до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису. 11.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. вчинено виконавчий напис №502 про стягнення із заставодавця [PERSON] на користь ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" предмета застави - автомобіля VOLKSWAGEN, модель GOLF VARIANT, 2015 року виробництва, кузов № [NUMBER] , з об`ємом двигуна 1968 куб. см, державний номер [NUMBER] , для задоволення вимог ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" по заборгованості в сумі 382122,40 гривні та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. Для вчинення виконавчого напису ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" надало нотаріусу такі документи: заяву про вчинення виконавчого напису, копії несплачених рахунків, вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплату заборгованості разом з доказами їх направлення [PERSON] , зведену облікову виписку по рахунку клієнта [PERSON] , кредитний договір, графік погашення кредиту, загальні умови кредитування, договір застави транспортного засобу, витяг з державного реєстру обтяжень нерухомого майна та копію свідоцтва власника транспортного засобу. Отже, на підтвердження безспірності заборгованості [PERSON] нотаріусу надані кредитний договір та договір застави, тому приватний нотаріус вчинила виконавчий напис з дотриманням вимоги стосовно наявності документів, якими підтверджується безспірність вимоги. У зв`язку з тим, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років та у зв`язку з тим, що подані нотаріусу документи підтверджують безспірність заборгованості боржника, у нотаріуса були всі підстави для вчинення виконавчого напису, тому просять відмовити у задоволенні позову [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача, [PERSON] , надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій у зв`язку з відсутністю відомостей про проведення справи в режимі відеоконференції просив розгляд справи провести без участі сторони Позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", Мирошниченко Інна Вадимівна , в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що позов [PERSON] є безпідставним, просить відмовити у задоволенні позову з урахуванням заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кірюхова Наталія Сергіївна в судове засідання повторно не з`явилася, відзиву на позов та заяв про відкладення розгляду справи суду не подавала, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12.01.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ", який виступає як Компанія, та [PERSON] , як Позичальником, був укладений кредитний договір №50015683 (далі Договір), за яким Компанія надала Позичальнику кредит в сумі 405711,00 гривень на умовах, передбачених цим договором на строк - 60 місяців, а також додатковий кредит 93313,56 гривні, з процентною ставкою 18.99%, разова комісія за надання кредиту 2,50% від суми кредиту на придбання автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель GOLF SPORTWAGEN, 2015 року виробництва, кузов № [NUMBER] , з об`ємом двигуна 1968 куб. см. Цільове призначення додаткового кредиту - на добровільне страхування наземних транспортних засобів. [PERSON] , як Позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і погасити заборгованість по кредиту та процентах перед банком відповідно до графіку погашення. Забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" та [PERSON] відповідно до п.1.6 Договору є застава майна відповідно до укладеного Сторонами договору застави, а також усім майном Позичальника, на яке може бути звернено стягнення законодавством України. Згідно з Договором застави транспортного засобу №50015683 від 12.01.2018 предметом застави є автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель GOLF VARIANT, 2015 року виробництва, кузов № [NUMBER] , з об`ємом двигуна 1968 куб. см, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER] . Через неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" 11.03.2020 звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Наталії Сергіївни із заявою про вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Кірюхова Наталія Сергіївна , 11.03.2020 вчинила виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №502, про звернення стягнення на рухоме майно, а саме автомобіль марки VOLKSWAGEN модель GOLF VARIANT, рік випуску - 2015, кузов № [NUMBER] , з об`ємом двигуна 1968 куб. см., колір білий, тип - загальний легковий універсал - В, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . За рахунок коштів отриманих від реалізації вищевказаного рухомого майна запропоновано задовольнити вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ", за період з 12 січня 2018 року по 16 грудня 2019 року, сума поточної заборгованості станом на 11 березня 2020 року така: несплачені чергові платежі 12671,39 гривні, штрафні санкції за вимоги щодо сплати - 1118,38 гривні, сума кредиту станом на 16 грудня 2019 року 287190,38 гривні, штраф у розмірі 20% від суми кредиту 81142,20 гривні. Сума до стягнення 382122 гривні. Вказаний виконавчий напис став підставою для відкриття виконавчого провадження ВП61913559, згідно з постановою приватного виконавця Закарпатської області Романа Р.М. від 24.04.2020. Звертаючись до суду з позовом про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач [PERSON] позовні вимоги заявив до двох відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Наталії Сергіївни. У процесі розгляду Рахівським районним судом даної справи статус відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Наталії Сергіївни не змінювався, окремих клопотань щодо зміни свого статусу приватний нотаріус до суду не заявляв. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Аналогічну позицію викладено в пункті 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц. Оскільки позивач та його представник не заявляли клопотання про зміну процесуального становища відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Наталії Сергіївни, тому суд вважає що позов до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Наталії Сергіївни задоволення не підлягає, оскільки пред`явлений до неналежного відповідача. Щодо розгляду позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" суд встановив таке. Згідно з частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У статті 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 2.1 глави 16 Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи;номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Відповідно до пункту 3 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до Переліку №1172 для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17 зроблено висновок, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) вказано, що «вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України «Про нотаріат», слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису. Спір про право, який унеможливлює вчинення виконавчого напису, і, як наслідок, зумовлює певну правову реакцію нотаріуса, міг вбачатися нотаріусом винятково із заяви боржника про зупинення виконавчого провадження, поданої відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про нотаріат» і обґрунтованої тим, що боржник звернувся до суду із відповідною позовною заявою про оспорювання заборгованості, а також на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження його позовної заяви. Але навіть такі обставини свідчили б про існування спору про право, проте не змінювали б правової характеристики цього виду заборгованості як безспірної». Отже, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання кредитором повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Дослідивши оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Наталії Сергіївни, зареєстрованим у реєстрі за №502 від 11.03.2020 встановлено, що вимоги до його оформлення, передбачені чинним законодавством України приватним нотаріусом виконані у повному обсязі та в межах строків загальної позовної давності, оскільки строк повернення кредиту встановлений у договорі до 15 січня 2023 року. Доводи позивача [PERSON] про наявність спору щодо розміру заборгованості є безпідставними. Відповідно до п. 3.2.1 Загальних умов кредитування Компанія має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового повернення кредиту у випадку порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати за користування Кредитом та строк щонайменше 1 календарний місяць. Відповідно до п. 3.3 Позичальник зобов`язаний повернути Компанії у повному обсязі Суму кредиту та Додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Пункт 8.4 Загальних умов кредитування передбачає, що у разі порушення Позичальником терміну повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту, визначеного у статті 3.3, Позичальник сплачує Компанії штраф у розмірі 20% від Суми кредиту. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" надало суду копію листа - вимоги (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором від 16.12.2019, яке було вручене [PERSON] 04.01.2020, у якому [PERSON] було повідомлено про неналежне виконання умов Договору, а саме прострочення термінів сплати платежів, визначених Графіком погашення кредиту, та інших платежів за Договором більше, ніж 1 місяць, у зв`язку з чим ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" вимагало дострокового повернення Суми кредиту в повному обсязі та сплати заборгованості за кредитним договором, що разом на поточну дату становить 313306,20 гривні: дострокове повернення невиплаченої Суми кредиту 287,190,38 гривні, несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 24997,39 гривні, дострокове повернення наданих та несплачених всіх та будь-яких сум додаткового кредиту 0,00 гривні, штрафні санкції відповідно до ст. 8.3 Договору 1118,43 гривні, витрати, понесені Компанією з метою повернення простроченої заборгованості Позичальника 0,00 гривні, штраф за порушення вимог щодо страхування майна в розмірі 15% від суми кредиту - 0,00 гривні, компенсація страхових платежів щодо страхування майна - 0,00 гривні, сума всіх та будь-яких додаткових кредитів - 0,00 гривні. При цьому роз`яснено [PERSON] , що у випадку неповернення Суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати держання вимоги Компанія змушена буде вдатися до примусового стягнення Суми кредиту та заборгованості за рахунок звернення на Автомобіль на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з Умовами Договору за порушення терміну дострокового повернення кредиту на вимогу Компанії до зазначеної суми заборгованості буде додано штраф у сумі 20% від Суми кредиту, що складає 81142,20 гривні. Так, судом встановлено, що сума штрафу, що зазначена у виконавчому написі становить 20% від суми кредиту - 81142,20 гривні, відповідає вимогам умовам Договору, оскільки виконавчий напис вчинено 11.03.2020, а вимогу [PERSON] отримав 04.01.2020, тобто після спливу понад двох місяців з моменту отримання Позивачем вимоги. Оскільки, позивач [PERSON] добровільно не погасив заборгованість перед ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ", останнє збільшило суму штрафу, у зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань за кредитним договором. Посилання Позивача щодо обґрунтування складових заборгованості, яка зазначена в оскаржуваному виконавчому написі як заборгованість за Додатковим кредитом в сумі 93313,56 гривні, є підтвердженою, оскільки саме така сума Додаткового кредиту була отримана [PERSON] , згідно з Кредитним договором №50015683 від 12.01.2018 року та п. 1.3.1 Загальних умов кредитування - на страхування майна, придбання якого є цільовим призначенням кредиту, а також на інші види страхування та графік погашення заборгованості включав погашення заборгованості не тільки за основним кредитом, але й заборгованість за додатковим кредитом і Позивач [PERSON] був ознайомлений з Розрахунком та тривалий час виконував його сплачуючи щомісячні платежі, що підтверджено Графіком погашення кредиту та зведеною обліковою випискою з рахунку клієнта [PERSON] , які місяться в матеріалах справи. ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" надало зведену облікову виписку з рахунку клієнта [PERSON] станом на 11.03.2020, яка містить в собі терміни сплати заборгованості за кредитним договором 50015683, дату та суму сплати, а також суму боргу, де сума заборгованості за Кредитом збігається із сумою, зазначеною у вимозі (повідомленні) щодо дострокового повернення кредиту, яка направлялась [PERSON] та у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Також сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до умов Кредитного договору 50015683 від 12.01'.2018, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса є такою ж, яка зазначена у вимозі (повідомленні) від 16.12.2019. Про стягнення цих сум боржник [PERSON] був повідомлений належним чином, доказів того, що він заперечував щодо цих сум суду не надав, за таких обставин мовчазною згодою погодився з нею, тому вважати, що сума заборгованості не була безспірною у суду немає підстав. Отже, виконавчий напис нотаріуса відповідав всім вимогам, встановленим чинним законодавством для вчинення нотаріусами виконавчих написів, строк давності при вчиненні виконавчого напису порушений не був, оскільки термін дії кредитного договору до 15 січня 2023 року. Позивач, [PERSON] , не надав доказів на підтвердження сплати заборгованості, припинення зобов`язання або відсутності кредитних зобов`язань, та не спростував безспірність заборгованості на момент вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. Враховуючи, що позивач не довів належними та допустимими доказами свої позовні вимоги, порушень процедури вчинення нотаріусом виконавчого напису не виявлено, підстав для визнання оспорюваного позивачем виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відсутні, тому позовні вимоги [PERSON] до ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" не підлягають до задоволення. Також, на підставі ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволені позову, слід скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2020 року. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, понесені Позивачем у зв`язку з розглядом даної справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід залишити за позивачем. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відповідно до ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідач, ТОВ "Порше Мобіліті" у відзиві на позов просив вирішити питання розподілу судових витрат, при цьому у відзиві на позов зазначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, де зазначено 15000 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 500 гривень витрат, пов`язаних з вчиненням дій, необхідних для підготовки справи до розгляду, але на підтвердження цих витрат не надав жодних доказів, тому суд залишає без розгляду питання стягнення судових витрат на користь Відповідача, однак це не позбавляє його звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у визначений законом строк.

Outcome: dismissed