Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач в листопаді 2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову вказує, що 21 березня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений кредитний договір № ML-009/059/2007. За умовами кредитного договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 20 000 доларів США. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16.04.2015 року по справі №754/20770/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором № ML-009/059/2007 у розмірі 15 305,39 доларів США, що еквівалентно 353410,09 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3690, 51 грн. 01.07.2015 року Деснянським районним судом м.Києва ухвалено додаткове рішення у справі № 754/20770/14-ц, відповідно до якого було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пеню в розмірі 151120,58 грн. З метою виконання зобов`язання за кредитним договором між Банком та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір іпотеки № РСL-009/059/2007 від 21 березня 2007 року. За умовами договору іпотеки, а саме п.1.1 для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником боргових зобов`язань, іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За умовами договору іпотеки, а саме: п.2.1 Іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеним протягом терміну його дії. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є новим кредитором за кредитним договором № ML-009/059/2007 від 21.03.2007 року та новим іпотекодержателем за договором іпотеки № PCL-009/059/2007 від 21.03.2007 року. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 року, АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-009/059/2007від 21.03.2007 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 18.03.2011 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого банк передав та відступив фактору сукупність прав за договором іпотеки, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставне майно. Враховуючи, те, що судове рішення не виконано, кредит не погашено, просять суд звернути стягнення на підставі Договору іпотеки №PCL - 009/059/2007 від 21.03.2007 року на нерухоме майно - однокімнатну квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ML-009/059/2007 від 21.03.2007 року в розмірі 15 305,39 доларів США, що еквівалентно 371 079,17 грн. за офіційним курсом НБУ (курс гривні до долара США станом на 15.11.2019 року становить 24,244999) та пені за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 151 120,58 грн., що разом складає 522 199 (п`ятсот двадцять дві тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн. 75 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 05.12.2019 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 28.05.2019 року по справі проведено підготовче судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій зазначає, що позов підтримує та просить провести розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судові засідання не з`являлися, про розгляд справи повідомлялися, як шляхом направлення судових повісток так і шляхом публікації на сайті судової влади. Справа призначалася до розгляду неодноразово, однак від відповідачів поверталися конверти за закінчення терміну зберігання, а в подальшому з відміткою , що адресат відсутній за вказаною адресою. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 21 березня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений кредитний договір № ML-009/059/2007. За умовами кредитного договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 20 000 доларів США. Кредитний договір укладено строком до 21.03.2032 року. (а.с.128-131) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є новим кредитором за кредитним договором № ML-009/059/2007 від 21.03.2007 року та новим іпотекодержателем за договором іпотеки № PCL-009/059/2007 від 21.03.2007 року. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 року, АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-009/059/2007від 21.03.2007 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 18.03.2011 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого банк передав та відступив фактору сукупність прав за договором іпотеки, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставне майно. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16.04.2015 року по справі №754/20770/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором № ML-009/059/2007 у розмірі 15 305,39 доларів США, що еквівалентно 353410,09 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3690,51 грн. (а.с.28-30) 01.07.2015 року Деснянським районним судом м.Києва ухвалено додаткове рішення у справі № 754/20770/14-ц , відповідно до якого було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пеню в розмірі 151120,58 грн. (а.с.31-32) Як убачається з наданих позивачем доказів на даний час судове рішення перебуває на примусовому виконанні. (а.с.137-138) Доказів виконання рішення суду та погашення заборгованості за кредитним договором суду не надано. З метою виконання зобов`язання за кредитним договором між Банком та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір іпотеки № РСL-009/059/2007 від 21 березня 2007 року. (а.с.132-134) За умовами договору іпотеки, а саме п.1.1 для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником боргових зобов`язань, іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За умовами договору іпотеки, а саме: п.2.1 Іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку , як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеним протягом терміну його дії. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81,76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як убачається наданих суду доказів позивачем були направлені відповідачам іпотечні вимоги 08.11.2019 року. Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишилося у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленим іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3.1 ст.3 Договору іпотеки предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.12.2003 року. Відповідно до правової позиції по справі № 6-1080цс15 (Постанова ВС від 03.02.2016 року у справі № 6-1080цс15) ВС зазначає, що відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно із зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням. Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Враховуючи те, що позичальник порушує умови кредитного договору та договору іпотеки, не виконує взятих на себе зобов`язань, що зокрема підтверджується рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 16.04.2015 року у цивільній справі №754/20770/14-ц, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved