Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 22.08.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець (Приватне підприємство «Ліза») передав, а позичальник ( [PERSON] ) отримав грошові кошти в сумі 157000 грн. на умовах їх повернення у строк до 21.08.2020 року. Грошові кошти передано шляхом перерахування їх на банківський рахунок позичальника. Відповідач грошові кошти за договором позики не повернув. Представник позивача просить стягнути з відповідача 57000 боргу за договором позики, судовий збір в сумі 2 355 грн. Ухвалою від 02.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав свої повноваження представнику, який подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином. В судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.08.2019 року між Приватним підприємством «Ліза» та [PERSON] укладено договір позики. Згідно умов договору [PERSON] позичив у Приватного підприємства «Ліза» грошові кошти в сумі 157 000 терміном до 21.08.2020 року. Згідно платіжного доручення №48694962 від 22.08.2019 року перераховано грошові кошти в сумі 157000 грн. в надання поворотньої позики, згідно договору від 22.08.2019 року. Відповідач у добровільному порядку в строк не виконав умови договору позики та не повернув кошти в строк встановлений законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором. Судом встановлено, що сума позики в розмірі 157 000 відповідачем, в строк, встановлений в договорі позики, не повернута, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 355 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved