Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ) про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано у 2020 році. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачем. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.08.2020 з позивача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/2 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час у нього немає можливості платити визначений рішенням суду розмір аліментів, оскільки він отримує мінімальну заробітну плату, після вирахування аліментів для власних потреб залишається сума, яка є меншою мінімального розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, позивачу за станом здоров`я рекомендовано періодично лікуватися та проходити обстеження, однак через малий дохід він не може це робити. У зв`язку з наведеним позивач просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] з 1/2 частки всіх видів доходів щомісячно на 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що позивач у позовній заяві не вказав жодної із підстав для зменшення розміру аліментів та обставин, які суттєво вплинули на його матеріальний стан. Разом з тим, зазначає, що з часу розірвання шлюбу та стягнення аліментів матеріальний стан позивача покращився, оскільки він придбав автомобіль. Крім того, у його власності є житловий будинок із надвірними будівлями та побутовими спорудами, а також інвентар та знаряддя для господарських робіт, зокрема мотоблок. У відповіді на відзив позивач зазначає, що його матеріальний стан не покращився, оскільки автомобіль він бере в користування у сусіда, а житловий будинок придбали його батьки. Господарський інвентар, в тому числі і мотоблок, також належить його батькам. На підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.08.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведеного слідує, що зміна розміру аліментів за позовом платника аліментів можлива лише за умови доведеності наявності однієї з підстав, а саме: 1) погіршення матеріального стану платника аліментів чи поліпшення матеріального стану їх стягувача; 2) зміна сімейного стану платника аліментів; 3) погіршення здоров`я платника аліментів. Згідно із ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів, позивач посилався на те, що він на даний час отримує заробітну плату, яка є майже мінімальною, та після відрахування аліментів на дитину та сплати податків його дохід є меншим мінімального розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Наведене підтверджується копіями довідки про доходи позивача від 15.10.2021 №00000000050 та копіями квитанцій про сплату аліментів (а.с.9-12). Крім того, позивач зазначає, що за станом здоров`я йому рекомендовано періодично лікуватися та проходити обстеження, однак на підтвердження вказаних обставин не надав суду належних та допустимих доказів. Таким чином, позивачем не доведено, що з часу присудження аліментів погіршився стан його здоров`я. Разом з тим, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що його дохід після сплати обов`язкових платежів (податків) та аліментів у попередньо встановленому розмірі є меншим законодавчо встановленого мінімального розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що свідчить про погіршення його матеріального становища. Відповідачем на підтвердження обставин про покращення матеріального стану позивача та придбання останнім у власність майна, зокрема автомобіля та будинку, не було надано жодного доказу. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність зменшення раніше встановленого розміру аліментів на утримання малолітнього сина з 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів) на 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків від прожиткового гарантованого мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на переконання суду, на належному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, відповідає її матеріальним потребам відповідно до віку, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч. 9 ст. 7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

Outcome: partial