Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~05 травня 2021 року представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що відповідно до норм Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», Постанови Кабінету Міністрів України № 630 от 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» власник (наймач) квартир зобов`язаний щомісячно здійснювати плату за житлово-комунальні послуги, у тому числі послуги з теплопостачання. За особовим рахунком по [ADDRESS] опалювальна площа приміщення складає 52,50 кв. м. Натомість через несплату за користування тепловою енергією відповідачем за період з 1 серпня 2011 року по 1 квітня 2021 року утворилась заборгованість на суму 44344,17 гривень. При цьому протягом вказаного періоду позивачем надавались відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, від яких останній не відмовлявся та за користування якими проводились нарахування відповідно до встановлених тарифів. Відповідно до ст. 625 ЦК через несвоєчасне виконання зобов`язання щодо сплати спожитих послуг відповідач має сплатити на користь позивача 3% річних в сумі 4743,98 гривень та інфляційні втрати в сумі 15136,99 гривень. На підставі переліченого просила суд стягнути з відповідача суму боргу за надані послуги в загальному розмірі 64225,14 гривень, а також витрати зі сплати судового збору. \~ \~ \~ \~28 жовтня 2021 року від відповідачки, [PERSON] , на адресу суду надійшов письмовий відзив, де остання не визнаючи заявлені до неї позовні вимоги в повному обсязі (визнає лише частково), вказувала, що до наявного спору слід застосувати строки позовної давності як до вимог про стягнення основного боргу, так й до вимог про стягнення сум за ст. 625 ЦК України. Таким чином просила суд за ст. 267 ЦК України відмовити позивачу в задоволенні вимог поза межами строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Представник позивача, [PERSON] 03 грудня 2021 року надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що вважає необгрунтованими і непереконливими аргументи відповідача, зазначені у відзиві. Просила позов задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~Представник позивача, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, надавши заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні позову у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач, [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, надавши заяву з проханням вирішити справу за її відсутності, позовні вимоги не визнала. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного вмотивування. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 901 ЦК за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) відповідно до закону встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) та ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. \~ \~ \~ \~За ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) до комунальних послуг відносяться послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. \~ \~ \~ \~За ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, при регулюванні господарської діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання, належать розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання; забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання; \~ \~ \~ \~На підставі п. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас. \~ \~ \~ \~За п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначає, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно. \~ \~ \~ \~Згідно особового рахунку ККП «Маріупольтепломережа» № [NUMBER] вбачається, що він відкритий на житлове приміщення по [ADDRESS] , опалювальна площа якого за розшифруванням особового рахунку становить 52,50 кв. м. \~ \~ \~ \~Також суд зазначає, що за інформацією ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» вбачається, що власником кв. [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору дарування № 4093 від 23 грудня 2004 року. \~ \~ \~ \~Як вбачається із розрахунків ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість відповідачки з наданої останній теплової енергії та гарячого водопостачання по [ADDRESS] за період з 1 серпня 2011 року по 1 квітня 2021 року становить 44344,17 гривень. \~ \~ \~ \~Правильність нарахувань заборгованості з наданих відповідачу послуг з опалення та гарячого водопостачання підтверджується: рішеннями Виконавчого комітету Маріупольської міської ради «Про вартість послуг з опалення та гарячого водопостачання, які надаються населенню» від 22 грудня 2010 року та «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за категоріями споживачів ККП «Маріупольтепломережа» від 30 січня 2019 року, а також Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» від 17 жовтня 2014 року та від 31 березня 2015 року, до якої були внесені зміни постановами від 11 червня 2015 року, від 9 червня 2016 року та від 28 грудня 2017 року. \~ \~ \~ \~Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що розмір несплачених відповідачкою послуг з гарячого водопостачання та централізованого опалення підтверджено відповідними тарифами та розрахунком представників ККП «Маріупольтепломережа» за особовим рахунком по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК власність зобов`язує, тому власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Аналізуючи перелічені норми, суд звертає увагу на те, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; а власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~За ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг. \~ \~ \~ \~Суд зауважує, що за ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; а індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, (або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. \~ \~ \~ \~Натомість за ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. \~ \~ \~ \~Аналізуючи наведені норми загального цивільного законодавства та спеціального в сфері житлово-комунальних послуг, суд робить висновок, що саме власник нерухомості повинен нести відповідальність через несплату житлово-комунальних послуг. \~ \~ \~ \~В той же час, положення ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) стосуються солідарної відповідальність осіб, які проживають та/або зареєстровані у житлі власника, за їх зобов`язаннями саме перед власником з оплати житлово-комунальних послуг. \~ \~ \~ \~Також суд зазначає, що за ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. \~ \~ \~ \~Закріплена п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2018 року по справі № 210/5796/16-ц. Так на підставі розрахунків представників позивача 3% річних та інфляційних витрат відповідно до ст. 625 ЦК за період прострочення погашення заборгованості відповідачки вбачається, що остання заборгувала за спірний період ККП «Маріупольтепломережа» 3% річних в розмірі 4743,98 гривень та інфляційні втрати в розмірі 15136,99 гривень. \~ \~ \~ \~Суд, натомість, зазначає, що відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність є строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. \~ \~ \~ \~За ч. 1, 5 ст. 261 ЦК перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідачка зобов`язана щомісячно сплачувати послуги позивача з надання теплової енергії по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Отже, перебіг позовної давності щодо оплати послуг з надання теплової енергії обчислюється в такому випадку з дня настання строку виконання зобов`язання споживачами в частині проведення чергового щомісячного платежу. \~ \~ \~ \~При цьому суд зазначає, що в судовому засіданні не було встановлено доказів переривання строку позовної давності за вказаним спором. \~ \~ \~ \~Також суд зазначає, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 7 липня 2020 року по справі № 712/8916/17, вбачається, що подання заяви про видачу судового наказу заявником не може бути перериванням позовної давності за відповідною вимогою, оскільки за ч. 2 ст. 264 ЦК переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції, інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження. \~ \~ \~ \~Натомість, представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача 05 травня 2021 року, тобто поза межами строку позовної давності щодо вимог, які стосуються періоду нарахувань з 1 серпня 2011 року по 1 травня 2018 року. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~Так у відзиві [PERSON] було заявлено клопотання про застосування до вказаного спору строків позовної давності, через що заявлені ККП «Маріупольтепломережа» позовні вимоги до відповідача підлягають задоволенню саме в межах строків позовної давності, тобто у межах трирічного періоду, який обраховується з травня 2018 року по травень 2021 року. \~ \~ \~ \~Отже суд встановив, що за період з 1 травня 2018 року по 1 травня 2021 року [PERSON] заборгувала позивачу з наданих послуг з теплової енергії по [ADDRESS] 18566,64 гривень (44344.17- 25777.53 = 18566.64). \~ \~ \~ \~На підставі ст. 266 ЦК України зі збігом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, якими в даному випадку є вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних витрат постачальника послуг. \~ \~ \~ \~Суд зауважує, що внаслідок невиконання боржниками грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто право на позов про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. \~ \~ \~ \~Отже, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 8 листопада 2019 року по справі № 127/15672/16-ц. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що оскільки судом було прийнято рішення про необхідність задоволення заявлених вимог до [PERSON] у межах строку позовної давності, то на підставі наданого суду представником позивача розрахунку боргу відповідачки за період з 1 травня 2018 року по 1 травня 2021 року з теплової енергії судом визначено заборгованість за кожен з місяців за такий період, враховуючи проведені зняття представниками позивача та оплату споживачем за спірний період. \~ \~ \~ \~Зважаючи на встановлені судом суми боргу за кожен місяць зазначеного періоду, суд на підставі визначеного індексу інфляції за такий період, починаючи з наступного дня наявності такої щомісячної заборгованості та до травня 2021 року розрахував суми інфляційних втрат позивача відповідно до долучених до справи розрахунків суду, з яких вбачається, що інфляційні втрати ККП «Маріупольтепломережа» за ч. 2 ст. 625 ЦК становили за періоди оплат за: жовтень 2018 року 04.23 грн., листопад 2018 року 27.37 грн., грудень 2018 року 30.08 грн., січень 2019 року 52.18 грн., лютий 2019 року 31.88 грн., березень 2019 року 66.43 грн., квітень 2019 року 77.27 грн., травень 209 року 54.09 грн., червень 2019 року -38.63 грн., липень 2019 року -46.36 грн., серпень 2019 року -23.18 грн., вересень 2019 року 54.09 грн., жовтень 2019 року 54.98 грн., листопад 2019 року 8.73 грн., грудень 2019 року -19.16 грн., січень 2020 року 21.25 грн., лютий 2020 року -34.99 грн., березень 2020 року 98.28 грн., квітень 2020 року 101.25 грн., травень 2020 року 37.97 грн., червень 2020 року 25.31 грн., липень 2020 року -75.94 грн., серпень 2020 року -25.31 грн., вересень 2020 року 63.28 грн., жовтень 2020 року 127.43 грн., листопад 2020 року 175.98 грн., грудень 2020 року 133.95 грн., січень 2021 року 211.17 грн., лютий 2021 року 175.62 грн., березень 2021 року 315.63 грн., що загалом складає 1684.88 грн. \~ \~ \~ \~Також судом було обраховано 3 % річних за ст. 625 ЦК відповідно до долучених до справи судових розрахунків на підставі встановленого боргу за кожен місяць спірного періоду, починаючи з наступного дня наявності такої щомісячної заборгованості та до травня 2021 року, з огляду на що вбачається наступний розмір 3 % річних за періоди оплат за: жовтень 2018 року 0.63 грн., листопад 2018 року 4.82 грн., грудень 2018 року 9.58 грн., січень 2019 року 13.30 грн., лютий 2019 року 14.68 грн., березень 2019 року 18.81 грн., квітень 2019 року 19.05 грн., травень 2019 року 19.69 грн., червень 2019 року 19.05 грн., липень 2019 року 19.69 грн., серпень 2019 року 19.69 грн., вересень 2019 року 19.05 грн., жовтень 2019 року 20.01 грн., листопад 2019 року 21.52 грн., грудень 2019 року 24.41 грн., січень 2020 року 27.00 грн., лютий 2020 року 27.73 грн., березень 2020 року 31.22 грн., квітень 2020 року 31.12 грн., травень 2020 року 32.16 грн., червень 2020 року 31.12 грн., липень 2020 року 32.16 грн., серпень 2020 року 32.16 грн., вересень 2020 року 31.12 грн., жовтень 2020 року 32.38 грн., листопад 2020 року 33.29 грн., грудень 2020 року 37.82 грн., січень 2021 року 41.39 грн., лютий 2021 року 40.42 грн., березень 2021 року 47.31 грн., що загалом складає 752.38 грн. \~ \~ \~ \~Таким чином суд встановив, що [PERSON] несе загалом відповідальність перед позивачем за період з 1 травня 2018 року по 1 травня 2021 року з погашення боргу з наданої теплової енергії в сумі 18566,64 грн., з інфляційних втрат в сумі 1684,88 грн. та з 3% річних в розмірі 752,38 грн. \~ \~ \~ \~З огляду на наведене вмотивування, суд дійшов висновку, що позов ККП «Маріупольтепломережа» підлягає частковому задоволенню відповідно до наведених судом розрахунків боргу [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 141 ЦПК суд стягує на користь ККП «Маріупольтепломережа» з відповідачки також витрати позивача зі сплати судового збору відповідно до розміру задоволених судом позовних вимог. \~ \~ \~ \~Оскільки судовий збір був сплачений у розмірі 2270 гривень, то враховуючи, що заявлені вимоги позивача в розмірі 64225,14 гривень були задоволенні судом частково, в загальній сумі 21003,90 гривень (18566,64 + 1684,88 + 752,38 = 21003,90), то відповідно з [PERSON] підлягає стягненню на користь ККП «Маріупольтепломережа» витрати зі сплати судового збору в розмірі 742,37 гривень (21003,90 / 64225,14 х 2270 = 742,37). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial