Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

19.08.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила стягнути кошти в сумі 2 566,05 грн, посилаючись на те, що має у відповідача карткові рахунки: для отримання пенсії, заробітної плати. З інформації в додатку «Приват24» дізналася, що з її рахунків викрадено кошти: 23.12.2016 р. - 623,50 грн, 24.01.2016 р. - 623,50 грн, 30.01.2017 р. - 27,73 грн із пенсійної картки, всього 1 274,73 грн; 22.12.2016 р. - 50,00 грн, 10.01.2017 р. - 683,12 грн, 10.02.2017 р. - 558,20 грн із зарплатної картки, всього 1 291,32 грн, загальна викрадена сума із двох карток складає 2 566,05 грн. Звернулася до відповідача з вимогою повернути викрадені кошти, на що повідомили, що кошти у загальній сумі 2 566,05 грн викрала електронна система-програма, після чого звернулася до правоохоронних органів та органів прокуратури з вимогою розслідувати факти крадіжки коштів, притягнення винних осіб до відповідальності. Ухвалою суду від 13.10.2017 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» подано відзив на позовну заяву. 20.12.2021 р. матеріали справи передано судді Волковій С.Я. У судове засідання 10.01.2022 р. о 12:00 год. позивач, відповідач не з'явилися, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлені, суд, враховуючи клопотанняпозивача [PERSON] , викладене у позовній заяві про розгляд справи без її участі, ухвалив розглядати справу за відсутності позивача, відповідача, оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про судове засідання, нез`явлення позивача, відповідача не перешкоджає вирішенню спору та, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення коштів в сумі 2 566,05 грн позивачем [PERSON] надано копії: заяви від 02.02.2021 р. до Генеральної прокуратури України про порушення кримінальної справи, заяви від 06.02.2017 р. до Національної поліції України про порушення кримінальної справи, скарги від 22.05.2017 р. до Генеральної прокуратури України на бездіяльність працівників прокуратури, скарги від 22.05.2017 р. до Національної поліції України на бездіяльність працівників Національної поліції України, листа прокурора Дніпропетровської області № 04/2/2-р від 22.02.2017 р. на адресу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, листа Генеральної прокуратури України № 03/2/3-р-17 від 01.06.2017 р. на адресу [PERSON] , прокуратури міста Києва № 04/2/2-р-17 від 06.06.2017 р. на адресу Головного управління Національної поліції в м. Києві, листа начальника Печерського УП НУ НП у місті Києві Дубрової А.М. № Х-2571/125/52/052017 від 18.07.2017 р. на адресу [PERSON] . Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів в сумі 2 566,05 грн не знайшли свого підтвердження, та надана відповідьначальника Печерського УП НУ НП у місті Києві Дубрової А.М. № Х-2571/125/52/052017 від 18.07.2017 р. на адресу [PERSON] свідчить про те, що в ході перевірки за її зверненням щодо можливого несанкціонованого списання грошових коштів ознак кримінального правопорушення в діях службових осіб Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не виявлено, отже у задоволенні позову слід відмовити. Крім того, звертаючись до правоохоронних органів та органів прокуратури з вимогою розслідувати факти крадіжки коштів, [PERSON] зазначала про викрадення коштів у загальній сумі 2 007,85 грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed