Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] .\~За життя\~на ім`я\~ [PERSON] \~було видано\~сертифікат на\~право на\~земельну частку\~(пай),\~яка перебувала\~у колективній\~власності КСП\~ім.\~«13-річчя\~Жовтня» с.\~Білогородка Ізяславського\~району Хмельницької\~області розміром\~3,50\~га в\~умовних кадастрових\~гектарах без\~визначення межі\~цієї частки\~в натурі\~на місцевості. Позивач вказує, що є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай), який був виданий [PERSON] , втрачено. Ухвалою судді від 20 грудня 2021 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. В підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Дацишина М. В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, вказаних в позові. Представник відповідача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, про що зазначила у окремій письмовій заяві. За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено,\~що відповідно\~до свідоцтва\~про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 07 липня 2021 року, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки Відділу № 3 Управління у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12 жовтня 2021 року № 31-22-0.393-871/76-21, а також повідомлення вказаного Відділу від 23 липня 2021 року № 97-22-0.25-388/161-21 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) згідно розпорядження Ізяславської райдержадміністрації № 252 від 04 листопада 1996 року в розмірі 3,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП ім. «13-річчя Жовтня» с. Білогородка. Останній було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0233312 від 19 грудня 1996 року. Також довідкою Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 24 вересня 2021 року № 410 підтверджено факт, що за померлою [PERSON] рахувалася частка (пай), ділянка № [NUMBER] площею 2,8822 га. За життя 17 вересня 2002 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області Климчук М. М. та зареєстрований у реєстрі за № 103, за яким належний їй житловий будинок, надвірні прибудови, предмети домашнього вжитку і обстановки, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 06 липня 2021 року, вбачається, що [PERSON] при укладенні шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно довідки Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 12 грудня 2021 року № 500, [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . В управління спадковим майном після її смерті вступила [PERSON] та взяла під свою охорону майно померлої. З матеріалів спадкової справи № 329/2021, заведеної Ізяславською державною нотаріальної конторою до майна [PERSON] , вбачається, що після смерті останньої заведено спадкову справу за заявою спадкоємця за заповітом [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.ст. 534, 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом згідно з ст. 534 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , вступивши в управління спадковим майном. Водночас, в газеті «Зоря Надгориння» у випуску від 30 вересня 2021 року № 39 (11373) розміщено оголошення про втрату сертифікату серії ХМ № 0233312 від 19 грудня 1996 року, виданого на ім`я [PERSON] . У зв`язку із втратою правовстановлюючого документу позивач спадщину оформити не може, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори Довбиш В. П. за № 1151/02-14 від 30 вересня 2021 року. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, судом встановлено, що позивач, являючись спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлена можливості оформити свої спадкові права у зв`язку з втратою сертифікату на земельну частку (пай), який був виданий [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що слід визнати за позивачем право на спірну земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Відтак, приймаючи до уваги, що визнання представником відповідача пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову їй зрозумілі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved