Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина-інвалід. Позов мотивований тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2013 року. [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON] , яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Фактично подружні відносини між ними припинилися з кінця 2019 року. З того часу вона з дочкою проживає окремо у квартирі її батьків. В майбутньому позивач має намір звернутись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Спільна дочка [PERSON] є дитиною з інвалідністю має інвалідність Підгрупи «А». Батько [PERSON] , матеріальної допомоги на утримання дитини - не надає та не бажає надавати у добровільному порядку. Також у вихованні дочки батько участі не приймає. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням щодо забезпечення потреб дитини, намагалась створити сприятливу атмосферу для розмови з цього приводу, але на жаль завжди наштовхувалась на роздратованість та нерозуміння з його боку. За більше ніж два роки окремого проживання, батько дитини декілька разів надавав кошти на підгузки та один раз в декілька місяців привозив продукти харчування. У березні 2021 року відповідач почав сплачувати аліменти по 5000 грн. на місяць але вже у липні 2021 року кошти перестав надавати зовсім. Софія відвідувала молодшу (інклюзивну) групу №16 в дошкільному закладі з асистентом дитини, що підтверджується довідкою №95 від 01.06.2021 р. КЗ «ДНЗ №46 ВМР». Оплата роботи асистента дитини не передбачена закладом, тому позивач змушена оплачувати таку послугу самостійно, 7200 грн. на місяць. На жаль у зв`язку з карантинними заходами наразі дитина не може відвідувати цей навчальний заклад. На сьогодні дочка відвідує ДРУ Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю «Промінь», що підтверджується Рішенням №710 від 30.08.2021р., це установа з державним забезпеченням, в якій надається можливість навчання раз на рік протягом двох місяців не більше у зв`язку із великим завантаженням цього Центру. Позивач робить все можливе для того, щоб [PERSON] якнайкраще почувала себе у суспільстві, мала можливість фізичного та психологічного розвитку, мала навички для подолання труднощів як дитина з особливими потребами та адаптуватись у житті. Для цього дитина має щодня перебувати у соціумі та відвідувати навчальний заклад. З огляду на вищезазначене не видається можливим навчання [PERSON] у установах з державним забезпеченням, тому дочка з 1,5 років до нині відвідує Центр соціалізації дитини « [INFO] » (ФОП [PERSON] ), де одне зайняття коштує 300 грн. На день дитина відвідує два заняття. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] на утримання дочки аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття; аліментів на користь [PERSON] як матері дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю в сумі 2000 грн.; додаткових витрат на дочку у розмірі 44875 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2021 року відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Від відповідача судом було отримано у строк, встановлений судом, відзив на позов. У відзиві відповідач частково визнає позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; також частково визнає вимогу про стягнення на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб в розмірі 1189,50 грн. Також, відповідач зазначив заперечення щодо третьої позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дочку в сумі 44875,00 грн., оскільки вони не розлучені, а позивачем не надано доказів щодо не проживання з кінця 2019 року, а навпаки, згідно з наданою позивачем довідкою з місця проживання, вбачається, що вона разом із дитиною проживає з батьками, починаючи з 07.09.2021 року. Крім того відповідач зазначив, що ним надавалися грошові кошти на утримання дитини на користь дружини за час їх спільного проживання до вересня 2021 р. Жодних підтверджуючих документів він не вимагав, тому що позивач знала, що отримувала грошові кошти для оплати дитячих закладів та певних занять дитини. 12.11.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив із викладенням своїх пояснень, міркувань і аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 01.10.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 2682 (а.с. 4). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Дитина зареєстрована та проживає спільно з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Малолітня [PERSON] є дитиною-інвалідом, інвалідність Підгрупи «А», що підтверджується медичним висновком №97/37 від 29.12.2020 року, рішенням Лікарсько -консультативної комісії при КНП «ВОДКЛ ВОР» №61 від 24.12.2020 року (а.с.8-9). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З позовної заяви вбачається, що позивачем, з якою проживає дитина, обрано спосіб стягнення аліментів саме в частці від доходу батька. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів та матеріальних можливостей відповідача судом враховано, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною. Також, враховано стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Взято до уваги, що малолітня [PERSON] є інвалідом з дитинства, має наслідки перенесеного органічного та метаболічного пошкодження ЦНС. F72.1 виражений психічний недорозвиток. Затримка мовного розвитку. Анемія С 82, 2 Нижній парапарез Q 17.2-ВВР - синдром мікротії -атрезії, мікротія правої вушної раковини 2 ст., стеноз зсп. справа ІІІ ст. Н 90.1 правобічна кондунтивна приглухуватість, поліморфізм генів фолатного циклу, у зв`язку з чим потребує постійного лікування, індивідуальної програми реабілітації та догляду. При цьому судом прийнято до уваги, що батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, зокрема у зв`язку із хворобою, каліцтвом дитини. Однак, суд прийшов до висновку, що в даному випадку у позивача є необхідність, крім утримання [PERSON] , ще й у щоденних звичайних витратах на дитину. В зв`язку з чим, судом враховано, що розмір аліментів має забезпечити, зокрема, нормальні належні матеріальні умови для життя [PERSON] , для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно з усталеною судовою практикою та положеннями ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України про те, що може бути заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, суд частково задовольняє позовну вимогу про стягнення аліментів на дочку сторін [PERSON] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] . Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини як матері дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю в сумі 2000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ч. 1 та ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Суд враховує, що право того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому, відповідач зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивача, з яким проживає їх спільна дитина-інвалід, як це визначено положеннями ч. 2 ст. 88 СК України. Розмір аліментів на утримання матері дитини-інваліда в розмірі 2000 грн. суд знайшов доведеним і таким, що відповідає платоспроможності платника аліментів [PERSON] . Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, танців, певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Верховний Суд роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 в справі № 6-1489цс17). У п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, а тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Позивач зазначає, що нею понесені додаткові витрати за відвідування дитиною занять в молодшій (інклюзивній) групі № [NUMBER] в дошкільному закладі КЗ «ДНЗ №46 ВМР». з асистентом дитини. Оплата роботи асистента дитини не передбачена закладом - 7200 грн. на місяць. Наразі дитина відвідує Центр соціалізації дитини « [INFO] » (ФОП [PERSON] ) з визначеною вартістю заняття - 300 грн. Відповідно до актів надання послуг ФОП [PERSON] , починаючи з жовтня 2020 року по серпень 2021 року, сума вартості наданих послуг складає 89750 грн. 00 коп. П`ятдесят відсотків становить: 89750 грн. 00 коп. : 2 = 44875 грн. 00 коп. Витрати, пов`язанні з розвитком здібностей дитини, суд вважає витратами викликаними особливими обставинами та потребами, які належить враховувати для визначення участі батька в цих витратах. Заперечення відповідача про те, що згідно з довідкою МКП «Управляюча компанія «Господар Люкс» вих. 05-21/1974 від 07.09.2021 р. позивач [PERSON] з дочкою [PERSON] проживають без реєстрації у квартирі за адресою : [ADDRESS] , з 07.09.2021 р., а протягом періоду, в якому понесені додаткові витрати на утримання дитини, сторони мешкали разом, суд оцінює критично, тому що МКП «Управляюча компанія «Господар Люкс», на переконання суду, вказало дату початку їх проживання з 07.09.2021 р. в момент звернення позивача за видачею такої довідки, яка складена саме 07.09.2021 р. Натомість в матеріалах справи наявний інший письмовий доказ - акт від 08.11.2021 р., складений за участю мешканців будинку [ADDRESS] : [PERSON] - квартира [ADDRESS] , [PERSON] - квартира [ADDRESS] , [PERSON] - квартира [ADDRESS] , про те що [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою : [ADDRESS] , з 2019 року. Отже, в зв`язку з необхідністю у додаткових витратах на дитину для її розвитку, яку відповідач не надає добровільно, що зумовлює необхідність вирішення цього питання у судовому порядку суд вважає, що такі витрати, пов`язані особливими потребами дитини, пов`язаними із станом її здоров`я, що є доведеними та становитиме 44875,00 грн. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України. Судовий збір в розмірі 2724 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial