Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № VPc-77911 від 05.10.2017 року в розмірі 90496,74 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10% від ціни позову, а саме в сумі 9049,674 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до кредитного договору № VPc-77911 від 05.10.2017 року, укладеного між АТ "Кредобанк" та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 100000,00 грн., терміном до 04.10.2022 року на поточні потреби позичальника. Відповідно до пункту 4. 2. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом "факт/360", за ставкою визначеною п. 4.1. Договору, а саме 36,99% річних, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу передбачену договором суму коштів, проте позичальник в порушення умов договору свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 07.06.2021 року заборгованість [PERSON] перед АТ "Кредобанк" становить 90496,74 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 71274,34 грн. та заборгованості за відсотками - 19222,4 грн. Відповідач в анкеті-заяві № VPc-77911 від 05.10.2017 року зазначив інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] , яка є його дружиною та вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Таким чином позивач вважає за необхідне залучити до даного спору солідарним відповідачем іншого з подружжя, дружину [PERSON] - [PERSON] . З метою захисту своїх прав позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи без його участі в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату час та місце слухання справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомили. З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, між АТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № VPc-77911 від 05.10.2017 року. Відповідно до укладеного договору [PERSON] було видано кредит в розмірі 100000 грн. до 04.10.2022 року, процентна ставка за користування кредитом становить 36.99 % річних. Відповідно до умов договору, надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Позивач взяті на себе зобов`язання за даним договором виконав, а відповідач в порушення умов договору, оплату грошових коштів не проводив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 90496,74 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 71247,34 грн.; заборгованість за відсотками - 19222,4 грн. При підписанні Анкети-заяви № VPc-77911 від 05.10.2017 року на отримання кредиту [PERSON] зазначив інформацію про факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , що дозволяє залучати у справах, в яких позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладання кредитного договору перебувала в шлюбі - солідарним відповідачем іншого подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки. Окрім того в даній анкеті-заяві [PERSON] надала згоду на отримання кредиту її чоловіку. Частиною 3 статті 61 Сімейного кодексу України, передбачено, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 4 ст. 65 вказаного Кодексу, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № VPc-77911 від 05.10.2017 року підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідачів на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжним дорученням № 43827578 від 03.08.2021 року у розмірі 2270,00 гривень. Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9049,674 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з тим, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи наявні договір про надання правової допомоги, укладений 11.02.2019 року між АТ "Кредобанк" і Адвокатським об`єднанням "БІЗНЕС і ПРАВО", свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН №000531 від 30.11.2018 та довіреність № 11821 від 30.12.2020 року. Проте, будь-яких доказів на підтвердження існування та розміру понесення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, до позовної заяви додано не було. А тому суд приходить до переконання про відсутність підстав для стягнення з відповідачів витрат на професійну правову допомогу. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial