Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

25.08.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила, що 29.03.2008 року вона уклала шлюб із [PERSON] , який вони зареєстрували у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції м. Запоріжжя, про що складено актовий запис №105, та що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції у м. Запоріжжя складено відповідний актовий запис за №218, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивач зазначає, що їх спільне з відповідачем життя не склалося, спільне господарство вони не ведуть з червня 2021 року. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був укладений у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №105 від 29.03.2008 року. 26.08.2021 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи у судовому засіданні. 18.11.2021 року ухвалою суду подружжю [PERSON] та [PERSON] надано строк для примирення тривалістю у два місяці до 18.01.2022 року. У судове засідання, призначене на 18.01.2022 року, сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Білицький Є.М. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, у якій зазначив, що позивач позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали в справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна 29.03.2008 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.03.2008 року, про що складено відповідний актовий запис за №105. Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, Україна 25.04.2003 року. На даний час між [PERSON] та [PERSON] шлюбні відносини відсутні, спільне господарство не ведеться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як це передбачене ч. 4 вказаної статті. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Судом було встановлено, що подружжя не підтримує сімейних (шлюбних) стосунків, продовжувати сумісне життя не бажає, що свідчить про те, що сім`я розпалася та існує формально. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позов у повному обсязі, суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання розподілу судових витрат позивачем не заявлялось, а тому судом не вирішувалося. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved