Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 18 жовтня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі ј частки усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Власного доходу син сторін не має, навчається на денному відділенні в Херсонському морському коледжі рибної промисловості терміном до 30.06.2023 року. Відповідач, будучи працездатною людиною, допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає тому позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача. 14.12.2021 року через канцелярію суду відповідач подав заяву, у якій позовні вимоги визнав, справу просив розглядати без його участі. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14.12.2021 року. У зв`язку з неявкою позивачки розгляд справи відкладено на 17.01.2022 року. У судове засідання позивач не з`явилася, 17.01.2022 року подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, 14.12.2021 року через канцелярію суду подав заяву, у якій позовні вимоги визнав, справу просив розглядати без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якщо клопотання про розгляд справи заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що 22 січня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Херсона зроблено актовий запис №36 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 07.12.2011 року у справі №2-3667/2011 розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.12.1995 року відділом державної РАЦС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні, актовий запис №792. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно довідки №08/26-1045, виданої 08.09.2021 року Херсонським морським коледжем рибної промисловості, [PERSON] , 2004 р.н. є курсантом денної форми навчання третього курсу судномеханічного відділення коледжу. Зарахований наказом №152 від 25.07.2019 року, бюджетна форма навчання. На повному державному забезпеченні не знаходиться. Термін закінчення навчання 30 червня 2023 року. V. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, що передбачено ст. 200 СК України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що син сторін [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, та продовжує навчання на денному відділенні Херсонського морського коледжу рибної промисловості, самостійних доходів не отримує, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги від батьків. Таким чином, враховуючи, що викладені позивачем обставини ґрунтуються на вимогах закону, приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, яка досягла повноліття але продовжує навчання, суд, з урахуванням приписів ст. 200 СК України, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявного існування обов`язку у відповідача матеріально утримувати свою дитину після досягнення повноліття, як таку, що продовжує навчання.. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дитини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання аліментів у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня досягнення сином повноліття, тобто з [INFO] і до закінчення навчання, або до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцяти трьох років в залежності від того, яка з цих подій настане раніше.. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів до суду, ураховуючи задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір визначений за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 908, 00 грн.

Outcome: approved