Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Сторони звернулись один до одного з обопільними позовами, якими заявили вимоги про визнання спільним сумісним рухомого майно набутого за час шлюбу. Позивач за первісним позовом, [PERSON] , просила стягнути половину вартості заявленого нею спірного майна на її користь, оскільки фактично з усього майна нині лишилась лише одна одиниця. Інше та заявлене, як спірне майно, продано відповідачем та половину його вартості передано не було. Зустрічний позов визнала та зазначила, що дійсно дане майно є спільним сумісним, однак не погоджувалась, щодо оцінки проведеної іншою стороною і наполягала на власних доказах наданих з даного приводу. Представник [PERSON] вимоги визнав частково. Зазначив, що визнає природу спірного майна, як спільного сумісного. Підтвердив факт нині існуючого лише одного об`єкту рухомого майна. Інше, за твердження його представника, було продано з метою погашення боргів подружжя та половина вартості передана колишній дружині. Однак, така позиція була не постійною. Спочатку, представник [PERSON] , зазначала, що майно фактично придбавалось його батьком та за кошти останнього, а її довіритель був лише його титульним власником. Таким фактичним власником батько чоловіка і став після заявлення спору з даного приводу. Нині наявну одну одиницю вантажного причепу не проти повернути колишній дружині із сплатою на свою користь половину його вартості. З даного приводу окремих вимог заявлено не було. Заслухав пояснення учасників розгляду та проаналізував надані ними матеріали, судом встановлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Сторони є громадянами України, мають зареєстровані місця проживання, отримували коди платників податків та при зверненні до суду сплатили судовий збір. Суд вважає доведеними обставини, щодо природи спірного та заявленого обома позовами рухомого майна, як спільного сумісного на підставі положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, оскільки такі фактичні обставини справи визнані обома сторонами, а отже вони не підлягають доказуванню і окремо судом не аналізуються та не наводяться. В 2021 році приватним підприємством "КОЕК" підготовлено звіт про незалежну оцінку автомобіля марки "VW NEW BEETLE" 1999 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] " жовтого кольору, яким зазначено, що його вартість становить 122 162 гривні. 26 серпня 2020 року [PERSON] продав автомобіль марки "DAF FT XF 105.460" 2006 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] " за 5 тисяч гривень. 23 червня 2021 року [PERSON] продав напівпричіп самоскид марки "CARNEHL CHIKS - HH" 2004 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] ", білого кольору за 18 тисяч гривень. 13 липня 2021 року [PERSON] продав автомобіль марки "DAF FT XF 105.410" 2007 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] " за 8 тисяч гривень. Автомобіль "DAF FT XF 105.410" 2007 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] " з напівпричіпом самоскидом марки "WIELTON NW 335" 2008 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] ", чорного кольору були учасником дорожньо-транспортної пригоди. 14 липня 2021 року [PERSON] продав напівпричіп самоскид марки "WIELTON NW 335" 2008 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] ", чорного кольору за 5 тисяч гривень. 7 серпня 2021 року [PERSON] продав автомобіль марки "DAF FT XF 105.460" 2012 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] " за 5 тисяч гривень. Даний автомобіль потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, наїзд на пішохода. 20 жовтня 2021 року судовим експертом складено висновок про те, що ринкова вартість автомобіля марки "VW NEW BEETLE" 1999 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] " жовтого кольору становить 98 051,50 гривень. 3 серпня та 20 вересня 2021 року судовим експертом зроблено висновки автотоварознавчих експертиз, яким зазначено наступне. Середньостатистична ринкова вартість: автомобіля марки "DAF FT XF 105.410" 2007 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] " становить 350 320 гривень; автомобіля марки "DAF FT XF 105.460" 2006 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] " становить 342 000 гривень; автомобіля марки "DAF FT XF 105.460" 2012 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] " становить 554 870 гривень; напівпричіпу самоскиду марки "CARNEHL CHIKS - HH" 2004 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] ", білого кольору становить 326 838 гривень; напівпричіпу самоскиду марки "WIELTON NW 335" 2008 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] ", чорного кольору становить 431 520 гривень; напівпричіпу самоскиду марки "KAISER 5В 1503" 1983 року випуску, реєстраційний номер " [NUMBER] ", сірого кольору становить 132 980 гривень. 8 жовтня 2021 року [PERSON] набула у власність за договором дарування квартиру [ADDRESS] . Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 61 СК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення обох позовів з огляду на наступне. Судом зазначалось та окремо з даного приводу не звертається увага з приводу природи заявленого спірного майна, оскільки таке майно є спільним сумісним. Спірність питання полягає лише у вартості заявленого майна та наявності підстав для стягнення половини його вартості. Вирішуючи дане питання суд виходить з наступного. Встановлено та не спростовувалось сторонами, що три вантажні автомобілі та два напівпричепи були продані за час зареєстрованого шлюбу між сторонами. [PERSON] стверджує, що половину вартості такого майна в грошовому еквіваленті було передано колишній дружині після укладення правочинів. Доказів передання коштів суду надано не було. Фактичним, на переконання [PERSON] , підтвердженням передання грошових коштів від реалізації рухомого майна є придбання [PERSON] квартири. Суд відхиляє такі доводи та вважає їх припущеннями з декількох підстав. По перше. Сум отриманих від реалізації рухомого майна, суд вважає, не було б достатньо для придбання квартири з огляду на обсяги сум зазначених в договорах купівлі продажу транспортних засобів. По друге. Позивачка набула прав власності на квартиру за договором дарування, що передбачає безоплатну передачу його предмету. Саме головне, що письмових, як і будь-яких інших доказів передання та\\або отримання будь-яких грошових коштів суду на дослідження не надано, а отже і не має підстав стверджувати про доведення такого факту. Так само відсутні докази і наявності боргів подружжя. Аналіз таких фактичних обставин справи свідчить про наявність підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом половини вартості реалізованого, спірного та спільного майна сторін. Вирішуючи питання про обсяг коштів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача суд зазначає наступне. Представник [PERSON] , при вирішенні даного питання покладалась виключно на чинні та ніким не скасовані правочини, щодо відчудження згадуваного майна, а саме трьох вантажівок та двох напівпричепів. Вважає такі документи легітимними та які слід покласти в основу судового рішення. Представник [PERSON] , заперечувала доводи опонента та вважає, що вартість автомобілів вочевидь та значно занижена. Такі доводи не відображають реалії, оскільки не можливо придбати вантажний тягач за п`ять тисяч гривень. З іншого боку, продовжувала представник позивача, висновок судового експерта, свідчить про дійсну ринкову вартість такого майна яка в десятки разів більше за відображену у згадуваних правочинах. Дослідив дану групу доказів, суд погоджується з доводами позивача і, відповідно, відхиляє доводи відповідача за первісним позовом з огляду на наступне. Вартість транспортних засобів відображена у договорах купівлі - продажу, на переконання суду, вочевидь не відповідає дійсній ринковій вартості такого рухомого майна. Оцінка проведена перед реалізацію такого майна була здійснена лише для укладення цивільно - правових угод і, на переконання суду, не свідчить про реальну його ринкову вартість. Мало того, оцінка для укладення цивільно - правових угод у порівнянні із висновком судового експерта, не є для суду належним доказом підтвердження ринкової вартості спірного майна. Таким чином, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача за первісним позовом половину вартості рухомого майна реалізованого за час шлюбу за оцінкою судового експерта. Так, само, суд не приймає до уваги дослідження про вартість легкового автомобіля наданого представником [PERSON] , оскільки такий документ не є належним доказом у порівнянні із висновком експертизи проведеним за зверненням [PERSON] . Суд відхиляє доводи [PERSON] щодо передання у власність [PERSON] нині наявного напівпричепу із стягненням половини його вартості, оскільки вимог з даного приводу заявленого не було і вирішення судом даного питання буде виходом за межі позовних вимог. Посилання представника [PERSON] про недопустимість роздруківок з інформацією про спірні транспортні засоби, як отримані без законних підстав, а звідси і недопустимість висновків експертиз, суд відхиляє. Так, в судовому засіданні представник [PERSON] не змогла повідомити суду, які саме відомості, або вихідні дані, із роздруківок крім визнаних сторонами неоспорюваних фактів, як то марка та модель транспортного засобу, рік його випуску, об`єм двигуна, було використано під час проведення експертизи. На дане запитання відповіді не надійшло. Більше того, іншої, окрім визнаної сторонами інформації щодо спірного майна, експертом досліджено не було. Таким чином, оскільки інформація про спірне майно визнана сторонами, а іншої зазначені роздруківки та відкрили, суд вважає немає що визнавати не допустимим. Похідні докази, такі як висновки експертиз також не можуть бути визнані судом не допустимими. Саме головне, що суду не надано доказів отримання роздруківок у незаконний спосіб. Вирішуючи питання про судові витрати суд виходить з наступного. Вимоги обох сторін підлягають до часткового задоволення. За таких обставин та приймаючи до уваги положення ст. 141 ЦПК України, суд вирішує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю обсягу понесених нею та документально підтверджених судових витрат щодо розгляду даної справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial