Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

30 липня 2021 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі начальника відділу правового та кадрового забезпечення Гулька Н.О. звернулося в Бориславський міський суд Львівської області із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з останнього на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 2\~946 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2\~379 грн. Зазначена позовна заява була скерована на адресу Сколівського районного суду Львівської області на підставі ухвали про передачу справи за підсудністю Бориславським міським судом Львівської області від 04.11.2021 року, у зв`язку зі встановленням зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Урич. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 20.12.2021 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без учасників справи. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 22.10.2018 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АМ/7919567), згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «ВАЗ 2121», д.р.н. [NUMBER] . 08.06.2019 року о 17 год. 15 хв. на вул. Б. Хмельницького у м. Борислав Львівської області, [PERSON] керуючи забезпеченим транспортним засобом «ВАЗ 2121», д.р.н. [NUMBER] у дворі будинку № 54, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ Lanos», д.р.н. [NUMBER] , а саме скоїв наїзд на припаркований автомобіль та залишив місце пригоди. Згідно постанови Бориславського міського суду Львівської області від 12.07.2019 року у справі № 438/704/19 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 01.10.2001 року. Відповідач не повідомив підрозділ поліції про вищезазначену ДТП за його участю, не дочекався прибуття поліції, не зупинив транспортний засіб та залишив місце пригоди. До Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» із письмовою заявою звернувся власник транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.р.н. [NUMBER] щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком, відповідно до умов договору № АМ/7919567 від 22.10.2018 року. Розмір матеріального збитку, завданого власнику вказаного транспортного засобу, становив 2\~946 грн. Страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування у зазначеному розмірі. З огляду на вищевикладене, до страхової компанії перейшло право регресної вимоги на суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 2\~946 грн. Позивачем заходи досудового врегулювання спору проводились, відповідачу направлялась регресна вимога № 1694 від 13.12.2019 року, у якій надавався термін добровільної сплати виплаченого страхового відшкодування. У зв`язку з тим, що відповідачем добровільно не сплачено виплачене позивачем страхове відшкодування у розмірі 2\~946 грн., позивач змушений звернутися в суд із даною позовною заявою. Відповідач був належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву не подав. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до постанови Бориславського міського суду Львівської області від 12.07.2019 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а саме такий, 08.06.2019 року о 17 год. 15 хв. керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2121», номерний знак [NUMBER] у дворі будинку №54, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ Lanos»,\~д.р.н.\~ [NUMBER] \~та скоїв\~наїзд на\~припаркований автомобіль,\~після чого,\~будучи причетним\~до ДТП,\~внаслідок якого\~транспортні засоби\~отримали механічні\~пошкодження,\~на порушення\~встановлених правил,\~залишив місце\~пригоди.\~Вказаним діями\~ [PERSON] \~ порушив вимоги п.10.9, п. 2.10 Правил дорожнього руху України. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 22.10.2018 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/7919567), згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «ВАЗ 2121», д.р.н. [NUMBER] . Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. 01.08.2019 року власник транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos»,\~д.р.н.\~ [NUMBER] \~ [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» із заявою про страхове відшкодування, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком, відповідно до умов Договору № АМ/7919567 від 22.10.2018 року. Як вбачається з протоколу (акту) огляду транспортного засобу, 23.08.2019 року головним спеціалістом ЦКП Яцишин Т.Р. було здійснено огляд транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.р.н. [NUMBER] та здійснено опис пошкоджень такого. Згідно ремонтної калькуляції № 89 від 29.09.2019 року вартість ремонту транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.р.н. [NUMBER] , становить 4\~207, 99 грн. Відповідно до страхового акту № ОЦВ-19-12573/1, розрахунку страхового відшкодування, затверджених начальником управління врегулювання збитків [PERSON] від 30.09.2019 року, сума страхового відшкодування власнику транспортного засобу\~марки «ЗАЗ\~Lanos»,\~д.р.н.\~ [NUMBER] , становить 2\~946 грн. Згідно реєстру безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання №185 від 01.10.2019 року, власнику транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos» [PERSON] було здійснено страхову виплату в сумі 2\~946 грн. Відповідно до\~п.\~в ч.\~38.1.1\~ст.\~38-1\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземного транспортного\~засобу»,\~Страховик після\~виплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов до\~страхувальника або\~водія забезпеченого\~транспортного засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду,\~якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Отже позивач Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 2 946 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП, яке відбулось 08 червня 2019 року, отримало право регресної вимоги щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено регресну вимогу від 13.12.2019 року за вих. № 1694 про добровільну сплату регресної заборгованості. Як встановлено в судовому засіданні, жодних дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку зі сторони відповідача здійснено не було. Відповідно до ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна особа (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст.\~993\~ЦК України та ст.\~27\~Закону України\~"Про\~страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту 22.1 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.\~29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2 379 грн 00 коп., а тому такий підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved