Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою він перебував в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2016 шлюб між ними розірвано. З 15.04.2015 на підставі рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 07.05.2015 з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 04.10.2019 відповідачка уклала офіційний шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на прізвище свого чоловіка « [INFO] ». 14.03.2020 на прохання колишньої дружини та її чоловіка позивач надав нотаріально посвідчену згоду на усиновлення своєї неповнолітньої доньки [PERSON] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2020 у справі №127/19620/20 [PERSON] було оголошено усиновлювачем малолітньої [PERSON] , внесено до актового запису про народження дитини [PERSON] зміни, вказавши в графі «Батько» - « [PERSON] » замість « [PERSON] », в графі «Прізвище» - « [INFO] » замість « [PERSON] », в графі «По батькові» - « [INFO] » замість « [PERSON] ». Рішення суду набрало законної сили 07.11.2020. Також позивача зазначає, що в Липовецькому районному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ України знаходиться виконавче провадження щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , оскільки відповідач до даного часу не подала заяву про повернення вказаного виконавчого листа про стягнення аліментів. Позивач вважає, що 07.11.2020, тобто з дня набрання законної сили рішенням про усиновлення його дитини іншою особою, його обов`язок по утриманню неповнолітньої дочки припинено. За вказаних обставин позивач просить суд визнати обов`язок [PERSON] по утриманню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] припиненим. Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 02.08.2021 справу передано за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. (а.с. 27 - 28) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу - на подання заперечення. (а.с. 40 - 41) В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, натомість подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася судом належним чином, відзив на позов не надала, про причини неявки суд не повідомила. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 04.06.2014 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2016 розірвано, що підтверджується копією відповідного рішення суду. (а.с.4) Також з копії рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2016 вбачається, що в шлюбі в сторін по справі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 07.05.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2015 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.3) Відповідно до копії рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2020 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , оголошено усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] , ухвалено внести зміни до актового запису №1, складеного 02.02.2015 виконавчим комітетом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницкьої області, про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши в графі «Батько» « [PERSON] , громадянин України» замість « [PERSON] , громадянин України», в графі «Прізвище» - « [INFO] » замість « [PERSON] », в графі «По батькові» - « [INFO] » замість « [PERSON] ». Рішення суду набрало законної сили 07.11.2020. (а.с.5 - 7). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За змістом ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Позивач посилається як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів, на те, що судовим рішенням дитину усиновлено іншою особою та виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього, як батька дитини. Згідно з ч. 1 ст. 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Згідно зі ст. 225 СК України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Так, аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини припинив поняття його батьківства щодо дитини. Наслідком ухвалення судом рішення про внесення змін в графу «Батько» в актовому записі про народження дитини шляхом виключення відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну матеріальних правовідносин, визначених рішенням суду, та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі суті цієї норми не змінює. Зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому це можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Наведене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 15.05.2019, справа № 511/219/18. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що донька позивача [PERSON] , [INFO] , усиновлена згідно рішення суду, яке набрало законної сили 07.11.2020, на підставі якого позивача виключено як батька з актового запису про народження дитини, а отже обов`язок [PERSON] щодо сплати аліментів на її утримання припиняється з цього часу. Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved