Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

05.11.2021 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності. На обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що знаходився в шлюбі з відповідачем з 27.06.1986 р. по 08.10.1995 року. 27.11.1986 р. на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу придбав 3/10 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( вулиця перейменована на [ADDRESS] . 3/20 частин жилого будинку належить [PERSON] , 11/20 частин жилого будинку належить [PERSON] . Позивач вважає, що при розірвання шлюбу з відповідачем вони добровільно поділили спільне майно подружжя, про що свідчить власноручна розписка [PERSON] від 30.05.1994 року та вважав, що з цього часу майно належить йому на праві особистої приватної власності. У зв`язку з цим просить позовні вимоги задовольнити повністю, а саме: визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на 3/10 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача адвокат Говорова С.Л. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] була повідомлена про розгляд справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явилася, заяв про відкладення справи не подала. Треті особи [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували та зазначили, що визнають обставини, які викладені в позовній заяві. Враховуючи викладене та те, що відповідач не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив на позов не подала, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 27.11.1986 р. позивач на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу придбав 3/10 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На час придбання нерухомого майна позивач знаходився в шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був укладений 27.06.1986 р., тобто нерухоме майно належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя. На підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.1995 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний Рішення суду набрало чинності 08.10.1995 р. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб розірвано 24.10.1995 року, актовий запис № 586. 3/20 частин ч жилого будинку з частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на підставі свідоцтва про право особистої власності від 14.06.1986 року [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON] . 11/20 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на підставі свідоцтва про право особистої власності від 14.06.1986 року [PERSON] . Згідно розписки від 30.05.1994 року, яка написана власноручно відповідачем [PERSON] , [PERSON] сплатив відповідачу Ѕ частину вартості спільного майна подружжя в розмірі 4300 карбованців, включаючи вартість спірної частки нерухомого майна, тобто з 30.05.1994 року відповідач була обізнана про своє право на поділ спільного майна подружжя та вирішили його поділити в добровільному порядку. Згідно ч.3 ст.29 КпШС: «Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.» Згідно ч.1 ст. 80 ЦК УРСР: «Закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.» Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що право власності відповідача на 3/10 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було припинено, внаслідок його поділу та отримання грошової компенсації за частину нерухомого майна. Згідно ст. 392 ЦК України: « Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.» Згідно ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у сумі 2911,50 грн.

Outcome: approved