Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2021 року узадоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту знищення частини житлового будинку, припинення права власності, зміну частки у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відмовлено в повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] задоволено частково, усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні домоволодінням за адресою: [ADDRESS] , а саме зобов`язано [PERSON] надати [PERSON] один комплект ключів від вхідних дверей на земельну ділянку за вказаною адресою. В іншій частині зустрічного позову відмовлено. 24 грудня 2021 року представник відповідачки за основним позовом Романенко О.М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивачки на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. та судовий збір у розмірі 908 грн. В обґрунтування заяви зазначив, що правнича допомога надана відповідачці в повному обсязі згідно з договором про надання правової допомоги, на підтвердження чого у визначений законом строк надано суду відповідні докази. В судовому засіданні представник відповідачки Романченко О.М. заяву про винесення додаткового рішення та стягнення вказаних судових витрат підтримав в повному обсязі. Також зазначив, що вартість наданих послуг з правничої допомоги відповідачкою не сплачена, однак відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, а також висновків, викладених у додатковій хвалі Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 906/598/19 розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановляються та розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт і та їх вартості, як вже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні проти стягнення витрат заперечувала, послалась на те, що відповідачкою суду не надано доказів понесених витрат, оплати правничої допомоги. Крім того, представник відповідачки не надав суду доказів зарахування на його рахунок суми адвокатського гонорару та проведення вказаної операції згідно з положеннями Податкового кодексу України в діючої на даний час редакції. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення з таких підстав. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням суду від 21 грудня 2021 року питання щодо судових витрат не було вирішено. Враховуючи наведене, наявні передбачені п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України підстави для постановлення додаткового рішення щодо судових витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] сплатила судовий збір за звернення до суду з основним позовом та уточненою позовною заявою згідно з чеками відділення АТ «КБ «Приватбанк» від 23.03.2021 в сумі 1 816 грн., та від 07.07.2021 у розмірі 908 грн. (а.с.1, 104) Згідно з квитанцією № 33726 від 16.06.2021 за подачу зустрічного позову [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 908 грн.(а.с.87). Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України с удовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні основного позову [PERSON] відмовлено, понесені нею витрати на оплату судового збору відшкодуванню не підлягають. Враховуючи, що зустрічний позов [PERSON] , який є немайновим, задоволено частково, відповідно до п.п 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило на час подачі зустрічного позову 908 грн., понесені відповідачкою витрати на оплату судового збору у розмірі 908 грн. підлягають стягненню з позивачки [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] . Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Романченко О.М. у відзиві на позов, поданому 16.06.2021, зазначив, що орієнтовний розмір судових витрат відповідачки на оплату професійної правничої допомоги у даній справі становить 40 000 грн., докази витрат відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України будуть надані суд протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення разом з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат (а.с.77). В цей же день, 16 червня 2021 року, представник відповідачки подав окрему заяву щодо судових витрат аналогічного змісту (а.с.83) 17 червня 2021 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Романченко О.М. подав зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні майном, в якому зазначив, що орієнтовний розмір судових витрат [PERSON] по дній справі у суді першої інстанції складає 40 908, 00 грн., з яких 40 000 грн.- витрати на професійну правничу допомогу та 908,00 грн.- по оплаті судового збору (а.с.86). 24 грудня 2021 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Романченко О.М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення Судом встановлено, що відмітка суду про дату надходження заяви про ухвалення додаткового рішення до суду - 28.12.2021 зазначена помилково, що підтверджено копією вказаної заяви з відміткою суду про її подачу 24.12.2021, а також довідкою про допущену помилку, складеною діловодом суду. Враховуючи наведене, заява про відшкодування витрат на правничу допомогу подана представником відповідачки [PERSON] з дотриманням передбаченого ч.8 ст. 141 ЦПК України строку. Як вбачається з матеріалів справи, 2 червня 2021 року [PERSON] уклала договір № 40/06-2021 з Адвокатським бюро «Олексія Романченко» в особі Романченко О.М., предметом якого є представлення інтересів Клієнта в судах загальної юрисдикції всіх інстанцій та інш, зокрема, здійснення представництва та захисту інтересів при розгляді справи в судах загальної юрисдикції першої інстанції, апеляційної та касаційної інстанцій. Відповідно до п.6.1, 6.2. за виконання доручень згідно даного договору Клієнт сплачує Адвокатському бюро гонорар, розмір якого, порядок та умови оплати визначаються у додатковій годі до договору. Згідно з Додатковою угодою №1 до Договору № 40/06-2021 від 02.06.2021 Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу в рамках цивільної справи № 642/1801/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту знищення частини житлового будинку, припинення права власності, зміну частки у праві власності. Сторони погодили, що гонорар Адвокатського бюро за ведення справи, визначеної у п. 1 даної додаткової угоди, у суді першої інстанції становить 40 000,00 грн. у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта (п.2 Додаткової угоди). Згідно з п.8 Додаткової угоди надання Адвокатським бюро правничої допомоги при розгляді справи у суді першої інстанції включає у разі необхідності: ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання до суду зустрічної позовної заяви, підготовку і подання до суду відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, підготовка та подання до суду клопотань про долучення доказів, надання суду відповідних доказів, за необхідності підготовку та подання до суду заяв та клопотань з процесуальних питань або заперечень на заяви та клопотання з процесуальних питань, участь у судових засіданнях, надання пояснень суду, підготовку та подання до суду інших документів, передбачених ЦПК України, які необхідні для розгляду справи. Пунктом 5 Додаткової угоди передбачено, що Клієнт сплачує кошти, визначені у п. 2 даної додаткової угоди , протягом 30 календарних днів з моменту ухвалення рішення судом першої інстанції. Згідно з Актом виконаних робіт №1 до договору , від 22.12.2021, Адвокатське бюро «Олексія Романченко» надало правничу допомогу у Ленінському районному суді м.Харкова при розгляді даної цивільної справи з витраченням часу, а саме: підготовка клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи № 642/1801/21 - 1 год.; підготовка відзиву на позовну заяву від 16.06.2021 - 3 год.; підготовка зустрічного позову про усунення перешкод в користуванні майном від 16.06.2021 - 2 год.; підготовка заяви про судові витрати від 16.06.2021 -0,5 год.; підготовка заяви про виклик свідка -0,5 год.; підготовка відзиву на уточнену позовну заяву від 16.07.2021 - 1 год.; ознайомлення із аудіозаписом судового засідання -1 год.; підготовка письмових пояснень від 31.08.2021 - 1 год.; прийнято участь у судових засіданнях 23.06.2021, 13.07.2021, 10.08.2021, 01.09.2021, 03.11.2021, 03.12.2021, 21.12.2021. При наданні правової допомоги у суді першої інстанції адвокатським бюро витрачено 20 годин. Сторони не мають претензій стосовно обсягу та якості надання Адвокатським бюро правничої допомоги Клієнту у суді першої інстанції. Згідно із п. 2 Додаткової угоди № 1 від 02.06.2021 до Договору № 40/06-2021 від 02.06.2021 гонорар Адвокатського бюро за надання правничої допомоги Клієнту у суді першої інстанції при розгляді Ленінським районним судом м. Харкова вказаної цивільної справі становить 40 000,00 грн., які мають бути сплачені у строк до 22 січня 2022 року. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України п ри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 137 ЦПК України в итрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial