Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 20836,46 грн. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 31 січня 2020 року о 13:20 год. сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Під час ДТП було заподіяно механічні пошкодження автомобілю марки Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] . На момент настання ДТП діяв Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-00270 від 23 вересня 2015 року та додаток №28-0199-00270/00174 від 26 червня 2018 року, які були укладені Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група», щодо автомобіля марки Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику зазначеного транспортного засобу. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2020 [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час скоєння даної ДТП водій марки Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] - відповідач, не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 31 січня 2020 страхувальник за Генеральним договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-00270 від 23 вересня 2015 року та додатком №28-0199-00270/00174 від 26 червня 2018 року звернувся з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль марки Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] в розмірі 20836,46 грн. Оскільки позивач здійснив виплату страхового відшкодування, до нього, в силу ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, перейшло право вимоги до [PERSON] , як винуватця ДТП. Представник позивача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» в судове засідання не з`явився, але надав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 47). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 53,54), про причини неявки суду не повідомив заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.01.2020 о 10.20 год. водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Volkswagen CRAFTER», н.з [NUMBER] в м. Києві по вул. Короленківська, 4, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції при зміні напрямку руху, не впевнившись в безпечності, скоїв зіткнення з транспортними засобами «Volkswagen POLO», н.з. [NUMBER] та «Mitsubishi OUTLANDER», н.з [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків, чим порушив п.п. 2.3.б; 10.1; 12.1; 13.1 Правил дорожнього руху. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2020, яка набрала законної сили 20.03.2020, якою [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 4). В результаті даної ДТП з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen POLO», н.з. [NUMBER] , що на праві власності належить ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ УКРАЇНА», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова компанія», на підставі Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-00270 від 23 вересня 2015 року та додатку №28-0199-00270/00174 від 26 червня 2018 року (а.с. 5-9, 10). На дату скоєння даної ДТП водій марки Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] - відповідач, не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом полісу по ТЗ [NUMBER] із центральної бази даних МТСБУ, з якого вбачається, поліс № АО6375874 відносно автомобіля «Volkswagen CRAFTER», н.з [NUMBER] станом на 31.01.2020 укладений, але не діє (а.с 21). Після ДТП представник ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» повідомив про вказану ДТП, як подію, що має ознаки страхового випадку, що підтверджується відповідною заявою на адресу ПАТ «СК «Українська страхова група» (а.с. 12). Актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 31.01.2020 зафіксовано пошкодження транспортного засобу «Volkswagen POLO», н.з. [NUMBER] , а саме: кришка багажника - пошкоджено ЛФП, деформація, задній бампер - пошкоджено ЛФП, деформація, задній молдінг бампера - потертя, правий задній фонарь - розбитий (а.с. 13). На підставі вказаного акта огляду, складно ремонтну калькуляцію від 24.02.2020 (а.с. 15-17) та здійснено розрахунок суми страхового відшкодування який склав 20836,46 (а.с. 19). Відповідно до страхового акта № ДККА-69886 від 03 березня 2020 року та платіжного доручення № 6321 від 03 березня 2020 року, ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ УКРАЇНА», як власнику автомобіля Volkswagen POLO», н.з. [NUMBER] , виплачено страхове відшкодування в розмірі 20836,46 (а.с. 18, 20). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки, серед іншого, є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення якого спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28, 31 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це, серед іншого, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Випадки, коли страховик не відшкодовує шкоду, визначено ст. 32 Закону, а підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування визначені у ст. 37 Закону. Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, але в межах суми страхового відшкодування та щодо страхового випадку, що мав місце в межах дії відповідного договору страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічні висновки викладено у постанові ВП ВС від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц. Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено в судовому засіданні, страховий поліс АО 6375874 водія автомобілю «Volkswagen CRAFTER», д.н.з. [NUMBER] , в момент ДТП яка визнана страховим випадком - 31.01.2020 не діяв, тому, цивільно-правова відповідальність [PERSON] по керуванню вказаним транспортним засобом не була застрахована жодним страховиком, що підтверджується витягом полісу по ТЗ [NUMBER] із центральної бази даних МТСБУ, а тому відповідальність по відшкодуванню позивачу витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування несе особисто [PERSON] , як особа, винна у вказаній ДТП та відповідальність якої в цей момент не була застрахована. Суд, вважає, що в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують той факт, що позивач має обґрунтоване право на відшкодування сплаченого страхового відшкодування в розмірі 20836,46 грн. до відповідача, який спричинив ДТП і момент вчинення ДТП не мав діючого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та спричинену шкоду в добровільному порядку відмовляється відшкодувати, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2270,00гривень (а.с.3).

Outcome: approved