Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

у серпні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поставки №11/07. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.11.2019 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений Договір поставки товару №11/07, відповідно до якого відповідач зобов`язувався підготувати матеріал для покрівлі в обсязі 300 м.кв., із монтажем, надати товар та передати його у власність позивача, а покупець зобов`язувався прийняти товар та оплатити його на умовах договору. Загальна сума договору складає 130000 грн., без ПДВ., Станом на 28.08.2020 року ФОП [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, матеріал було поставлено частково, що змусило позивача відмовитися від продовження даного договору. Відповідно до розписки від 28.08.2020 року працівник ФОП [PERSON] - [PERSON] погодився із припиненням дії договору, а відповідач зобов`язалась повернути позивачу заборгованість в сумі 44000 грн. Проте, станом на час звернення до суду з відповідним позовом вищевказану суму заборгованості відповідачем повернуто не було, що змусило позивача звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій на несвоєчасне повернення боргу. Просив суд стягнути з ФОП [PERSON] на його користь заборгованість за договором поставки - 44000 грн., 2243, 44 грн. - 3% річних, 613,56 грн. - штрафних санкцій та судовий збір у розмірі 908 грн. 25.08.2021 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І. відкрито спрощене позовне провадження по справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021 року, у зв`язку з відпусткою судді по вагітності та пологах дану справу передано для розгляду судді Тімошенко Н.В. 05.10.2021 року ухвалою суду дану справу прийнято до провадження та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 23.12.2021 року подав через свого адвоката письмовий відзив на позов в якому заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2019 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений Договір поставки товару №11/07, відповідно до якого відповідач ФОП [PERSON] зобов`язувався підготувати матеріал для покрівлі в обсязі 300 м.кв., із монтажем, надати товар та передати його у власність позивача, а покупець ( [PERSON] ) зобов`язувався прийняти товар та оплатити його на умовах договору (п.1.1 Договору). Відповідно до п. 2.1. Договору загальна сума договору складає 130000 грн., без ПДВ. Станом на 28.08.2020 року ФОП [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, матеріал було поставлено частково, лише балки в кількості 30 шт., що змусило позивача відмовитися від продовження даного договору. Відповідно до розписки від 28.08.2020 року працівник ФОП [PERSON] - [PERSON] погодився із припиненням дії договору, а відповідач зобов`язалась повернути позивачу заборгованість в сумі 44000 грн. за невиконані по договору роботи. Станом на дату звернення позивача до суду з відповідним позовом вищевказана заборгованість відповідачем не повернута. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір поставки товару. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є договір поставки, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст. 712 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ст. 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Як вбачається зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Суд вважає, що позивач виконав належним чином умови договору поставки укладеного між позивачем та ФОП [PERSON] , однак ФОП [PERSON] , в свою чергу не виконав в повному обсязі умови договору поставки , здійснивши лише передачу частини товару, саме балки у кількості 30 шт., що підтверджується відповідною розпискою від 08.09.2020 року. Разом з цим, як встановлено в судовому засіданні та не було спростовано відповідачем 28.08.2020 року відповідач погодився з частковим виконанням договору та зобов`язувався повернути позивачу суму заборгованості у розмірі 44000 грн., що підтверджується копією відповідної розписки наданої позивачем. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а саме, - ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Таким чином, ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором поставки в розмірі 44000 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи не містить доказів сплати цієї суми кредитором. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 2243,44 грн., штрафні санкції в сумі 613, 56 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За умовами ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 611 Цивільного кодексу України,у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки. Частиною 1статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що дійсно мало місце прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши надані позивачем розрахунки трьох відсотків річних та періоди нарахування, судом встановлено, що розрахунки виконано вірно, відтак позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 2243,44 грн. та штрафних санкціїйв сумі 613, 56 грн. задовольняються в повному обсязі. У відповідності до вимогст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст.86 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог. Доказів про погашення суми боргу чи на спростування розрахунків позивача станом на час розгляду справи відповідач не надав. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 908 грн.

Outcome: approved