Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, який був уточнений 05.11.2020 року, до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.06.2020 року о 12 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] по вул.Бендерська при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул.Білгород-Дністровська, не надав переваги у русі транспортному засобу «ВАЗ» 21104, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі по вул.Білгород-Дністровській та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 21104, реєстраційний номер [NUMBER] , належить [PERSON] . Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2020 року [PERSON] визнаний винним у вченні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відповідно до полісу страхування №АР7017780, який діяв станом на 04.06.2020 року. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану життю та здоров`ю, складає 200 000 грн., за шкоду, завдану майну - 100000 грн. Франшиза становить 2000 грн. ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування виплачено в сумі 18569,33 грн. Відповідно до висновку експерта №102/20 від 06.07.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ7418АІ» складає 47612,98 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «ВАЗ7418АІ» з урахуванням фізичного зносу складових КТЗ складає 33321,67 грн. Страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 18569,33 грн., отже невідшкодованими залишилися 29 043,65 грн. матеріальної шкоди. Крім того, позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в порушені його права власності, зокрема, внаслідок пошкодження його транспортного засобу, він зазнав переживання та страждання з приводу того, що особи, відповідальні за збитки не поновлюють його порушене право та не сплачують в добровільному порядку шкоду завдану йому. Також, втративши можливість протягом тривалого часу вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом та змінив свій звичний робочий день. Оскільки витрачав чимало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади та поліції, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю та роботу. 14.08.2020 року представник позивача надав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказав, що окрім вже зазначених раніше витрат, позивач витратив 2000 грн. на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, які також просить стягнути з відповідача. Станом на 05.11.2020 року позивачеві було сплачено третьою особою ще 9000 грн., тому він звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 27 043,65 грн., з яких: 22043,65 грн. - матеріальна шкода, 5000 грн. - моральна шкода, а також, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. та судовий збір у розмірі 840,80 грн. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Міркун С.М. позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що вважає їх необґрунтованими, сума шкоди занадто завищена, не підлягає стягненню в заявленому позивачем розмірі. Представник третьої особи - ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода заподіяна майну фізичної особи неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що 04.06.2020 року о 12 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] по вул.Бендерська при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул.Білгород-Дністровська, не надав переваги у русі транспортному засобу «ВАЗ21104», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі по вул.Білгород-Дністровській та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.27). Дані обставини встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2020 року, якою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відомості про те, що дана постанова суду оскаржувалась сторонами суду надано не було. Постанова набрала законної чинності 26.06.2020 року. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.22). Отже судом встановлено, що з вини [PERSON] сталася ДТП, в результаті якої автомобіль «ВАЗ 21104», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як вбачається зі ст.317 ЦК України за змістом права власності власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7017780 від 23.12.2019 року страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн., франшиза - 1500 грн. (а.с.76). Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування», серед обов`язків страховика визначено, шо при настанні страхового випадку він має здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. За змістом ст.ст. 9, 22 - 31, 35, 36 згаданого закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Згідно висновку експерта Пастир Ю.І. №102/20 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля ВАЗ21104, державний номер [NUMBER] вартість матеріального збитку на момент дослідження визначається 33321,67 грн., повна вартість відновлювального ремонту складає 47612,98 грн. (а.с.8-14). Згідно із Страховим актом №ОЦВ-20-15-29409/1 від 15.07.2020 року, та страхового акту №ОЦВ-М-ЗГ-20-15-29409/2 сума страхового відшкодування складає 18569,33 грн. та 9000 грн. відповідно. (а.с.126). Як вбачається з платіжного доручення №6527354716 від 25.07.2020 року ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 18569,30 грн., та 9000 грн. згідно квитанції №4736470816 від 11 вересня 2020 року, в сумі які складають 27569, 33 грн. відповідно до розрахунку страхового відшкодування (а.с. 31, 125, 210). Також, як вбачається з угоди про припинення зобов`язання переданням відступного від 02.09.2020 року між ПАТ «Оранта» та [PERSON] з метою врегулювання страхового випадку, що мав місце 04.06.2020 року сторони встановили, що загальна сума страхового відшкодування, яка сплачується страховиком за полісом ОСЦПВВНТЗ АР 7017780 від 22.12.2019 року складає 27 569,33 грн. Відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування НАСК «Оранта» від 04.09.2020 року вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу деталей, що замінюються) складає 47612,98 грн., вартість деталей, що замінюються, без врахування зносу 20416,16 грн., вартість деталей, що замінюються з урахуванням зносу 6 124,85 грн. Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», то відповідно до ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] має право на відшкодування шкоди, завданої його майну у розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу за рахунок коштів страхової компанії, а решту шкоди у розмірі 14291,31 грн. (вартість деталей, що замінюються, без врахування зносу 20416,16 грн., - вартість деталей, що замінюються з урахуванням зносу 6 124,85 грн.) має відшкодувати [PERSON] відповідно до ст.1194 ЦК України. Аналогічні висновки були зроблені Верховним Судом у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №522/24855/14 та у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №752/19570/15. ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування було зменшено на розмір франшизи (1500 грн.), тому вказана сума в обов`язковому порядку повинна відшкодовуватись відповідачем. Як вбачається з пояснень сторін журнал судового засідання а.с. 77-79 [PERSON] сплатив на користь [PERSON] франшизу у розмірі 1500 грн. Частиною 1 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] позовні вимоги до НАСК «Оранта» в ході розгляду справи не заявляв. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню та з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сума матеріальної шкоди у розмірі 14 291,31 грн. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера №102/20 від 06. 07.2020 року а.с. 39 [PERSON] сплатив 2000 грн. ФОП Пастир Ю.І. за визначення розміру збитку, які також підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . Що стосується вимог щодо стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON] в poзмірі 5000 грн., суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. №5), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи факт заподіяння позивачу моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням його майна, протиправність дій відповідача [PERSON] , причинний зв`язок між такими діями та їх наслідками, вину відповідача [PERSON] в завданні моральної шкоди, суд приходить до висновку, щодо необхідності стягнення з [PERSON] на користь позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості у відшкодування моральної шкоди грошової компенсації в сумі 3000 грн., отже вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Міркун С.М. надав правову допомогу позивачу, що підтверджується ордером серії ОД №515279 від 20.07.2020 року (а.с.59), договором про надання професійної правничої допомоги від 20.07.2020 року (а.с.28) та детальним описом робіт, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (а.с.83). Відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. На підтвердження витраченої суми, позивачем та його представником суду надано квитанцію прибуткового касового ордеру від 20.07.2020 року (а.с.30). Оскільки судові витрати у сумі 5000 грн. підтверджені належними та допустимими доказами, є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом обсягу робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд приходить до висновку щодо стягнення 5000 грн. з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріали справи містять документальне підтвердження понесених позивачем при зверненні до суду судових витрат (судового збору) в розмірі 840,80 (а.с. 1). За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суми матеріальної шкоди у розмірі 14291,31 грн., суми витрат на проведення експертизи у розмірі 2000,00 грн., суми моральної шкоди у розмірі 3000 грн. підлягають задоволенню. Також, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. та судовий збір у сумі 427,05 грн. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Outcome: partial