Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, у якому вказала, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16 січня 1998 року належить право власності на квартиру [ADDRESS] . В квартирі зареєстровані її донька [PERSON] , чоловік доньки [PERSON] , діти доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У 2014 році донька позивачки [PERSON] разом з чоловіком та дітьми виїхали до Російської Федерації, де залишилися проживати. В даний час всі вони мають громадянство Російської Федерації, мають постійне місце реєстрації, проживання, навчання та роботи. Повертатися до України відповідачі не збираються, а тому своїми діями вони чинять перешкоди позивачці у користуванні і розпорядженні своєю власністю. Крім того, вона позбавлена права оформити житлову субсидію, оскільки не має відомостей про доходи відповідачів, несе витрати по сплаті комунальних послуг за них, не має можливості вільно розпорядитися своїм нерухомим майном. Позивачка [PERSON] просить суд усунути перешкоди в користуванні її власністю, визнавши [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] такими, що втратила право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS] . У судове засідання позивачка [PERSON] та її представниця - адвокат Гапонова О.В. не з`явилися, надали заяву, в який просять справу розглянути без їх участі, на позовних вимогах наполягають, згодні на заочний розгляд справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Суд, отримавши згоду позивачки, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16 січня 1998 року, зареєстрованому в Дружківському міському БТІ 19.01.1998. У квартирі зареєстровані: власниця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту про фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] від 21 липня 2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в зазначеній квартирі не проживає з травня 2014 року, місце їх проживання - м. Смоленськ Російської Федерації. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. І власник, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм будинком. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Та обставина, що відповідачі зареєстровані у квартирі позивачки порушує її права як власниці квартири, а саме: позивачка, не отримуючи ніяких доходів відповідачів оплачує за них комунальні послуги, не має можливості оформити житлову субсидію на комунальні послуги, оскільки при оформленні субсидії враховується матеріальний стан всіх осіб, які зареєстровані в квартирі. Крім того, вона не має можливості розпорядитися майном, яке їй належить. Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Суд встановив, що неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом зі своєю матір`ю [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] має громадянство Російської Федерації, навчається у муніципальному бюджетному освітньому закладі «Середня школа №32 ім. С.А. Лавочкіна» м. Смоленськ з 2016 року. [PERSON] навчається у муніципальному бюджетному освітньому закладі «Середня школа №7» м. Смоленськ з 2018 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є членами сім`ї власниці майна - її донькою та зятем, неповнолітні діти є її онуками, але вони не проживають у квартирі більше року без поважних причин, набули громадянства іншої держави, тобто, відповідно до ст. 405 ЦК України, вони втратили право на користування цим житлом, тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved