Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Державного підприємства «Хустське лісове дослідне господарство» (далі по тексту ДП «Хустське ЛДГ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.10.2021 року працівником ДП «Хустське ЛДГ» було виявлено самовільну рубку дерев породи бук в кількості 26 штук на території Горінчівського лісництва. Лісопорушника виявлено на місці скоєння порушення і ним виявився [PERSON] . Працівниками лісової охорони 05.10.2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення штрафу, яку особисто отримав [PERSON] . Зроблено розрахунок шкоди розмір якої складає 11 335,96 грн., яку [PERSON] добровільно не відшкодував. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] шкоду, заподіяну внаслідок незаконної порубки дерев лісового фонду та стягнути сплачений судовий збір Відзиву на позов відповідачем [PERSON] не подавався. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених у позові. Зокрема звернула увагу на те, що [PERSON] оплатив штраф накладений на нього згідно постанови, а отже фактично визнав свою вину у вчиненні правопорушення. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні через недоведеність. Вказує, що відсутні докази того, що саме [PERSON] здійснив вирубку дерев. [PERSON] свою вину не визнає, він лише обрізував дерева які виявив уже зрубаними. Відповідні дерева зрубав хтось інший. Щодо сплати штрафу, то [PERSON] ввели в оману пообіцявши, що сплатиш штраф і нічого тобі більше не буде. Оплачуючи штраф він думав, що платить за ті дерева які забрав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свого представника. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляд на таке. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка відповідач [PERSON] суду пояснив, що у той день він пішов у ліс напиляти дров і виявив уже зрубані дерева. Він почав обрубувати їх щоб не пропадало. Потім прийшли з лісництва і склали на нього протокол. Штраф він оплатив. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 01.10.2021 року о 12:30 год. здійснив незаконну рубку сироростучих дерев породи бук в кількості 26 штук в кварталі 13 виділ 12 Горінчівського лісництва, яке належить до адміністративного району Горінчівської ОТГ, що підтверджується польовою відомістю обліку пнів зрубаних дерев від 05.10.2021 (а.с.4), службовою запискою майстра лісу Горінчівського лісництва від 05.10.2021 (а.с.9), протоколом про адміністративне правопорушення за ст.65 КУпАП, складеним відносно [PERSON] від 05.10.2021 (а.с.3). 18.10.2021 року майстром лісу Горінчівського лісництва ДП «Хустське ЛДГ» Гушовським В.Й. за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення винесено постанову, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ ст.65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень (а.с.11). Згідно наданого розрахунку суми шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев лісосмуги, складеного ДП «Хустське ЛДГ», відповідачем завдано шкоду у розмірі 11 329,42 грн. (а.с.5).Розрахунок суми спричиненої шкоди виконаний у відповідності до вимог Постанови КМУ №665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» і його правильність ніким не оспорюється. Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично оцінює покази відповідача [PERSON] як свідка про те, що він не рубав дерева, а лише виявив уже зрізані дерева та обрізував гілки, оскільки це не узгоджується з іншими матеріалами справи. Зокрема під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення від 18.10.2021 року, [PERSON] не надавав жодних пояснень з даного приводу, зокрема не посилався на обставини про які стверджує наразі в судовому засіданні. Також встановлено, що штраф, накладений на [PERSON] згідно постанови від 18.10.2021 року сплачено, що ним визнано в судовому засіданні, і така постанова не оскаржувалась [PERSON] в порядку передбаченому КАС України. Також суд вважає, що твердження [PERSON] та його представника [PERSON] про те, що [PERSON] в лісі лише знайшов кимось зрубані древа і потім повернувшись на те місце почав обрубувати їх гілки, є певною мірою не логічними, позаяк теоретично можлива поведінка третьої (невстановленої) особи, яка за твердженням відповідача спочатку зрізала дерева, а потім залишила їх не забравши з собою деревину, не може вважатися логічною. Ні відповідачем, ні його представником, не надано розумних пояснень, поведінці такої\~ особи, а саме чому нею спочатку було зрізано дерева, а потім залишено їх на місці, не скориставшись результатом вчинених дій. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що саме [PERSON] здійснив незаконну порубку дерев, за обставин, викладених у позовній заяві. Далі суд зазначає наступне. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (ч. 3 ст. 1 ЛК України). Згідно до статті 65 Лісового Кодексу України використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. Згідно вимогам статті 69 Лісового Кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Вирубка дерев без відповідних дозволів та контролю з боку органів державної влади та місцевого самоврядування, негативно впливає на збереження природної різноманітності об`єктів рослинного світу; збереження умов місцезростання дикорослих рослин і природних рослинних угруповань; науково обґрунтованого, невиснажливого використанню природних рослинних ресурсів; здійснення заходів щодо запобігання негативного впливу господарської діяльності на рослинний світ; охорони об`єктів рослинного світу від пожеж, захист від шкідників і хвороб; здійснення заходів щодо відтворення об`єктів рослинного світу, регулювання поширення та чисельності дикорослих рослин і використання їх запасів з врахуванням інтересів охорони здоров`я населення. У відповідності до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ними збитки. Згідно із ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Положеннями ч.ч.1, 2 п.1 ст.105 Лісового кодексу України встановлено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ч.3 ст.29, ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів в розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно. Зазначена норма означає, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. Територія, яка є місцем вирубки дерев відповідачем, відноситься до земель колективної власності та повноваження щодо розпорядження вказаною лісосмугою належать до компетенції ГорінчівськоїОТГ. Оскільки порушення вчинено на території Горінчівської ОТГ Хустського району та вказані платежі зараховуються на спеціальний бюджетний рахунок ОТГ. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заподіяна шкода, завдана незаконною порубкою дерев у розмірі 11 329,42 гривень підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина [PERSON] . Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.141 ЦПК України зі [PERSON] на користь ДП «Хустське ЛДГ» підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved