Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

22.10.2021 року адвокат Сікорський М.М., який діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Універсальна біржа "Південь", про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, що складалося з 1/5 частки квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.08.1994 року, виданого на підставі розпорядження (наказу) заводу "Фрегат" від 11.07.1994 року №441. На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №819 від 10.01.2002 року, посвідченого Первомайською філією Універсальної біржі "Південь", померлим [PERSON] було придбано 4/5 частки вищевказаної квартири у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які володіли даною квартирою на умовах спільної часткової власності по 1/5 частці кожний, а загалом 4/5 частини з цілого. В подальшому, 21.01.2002 року Первомайським МБТІ за померлим [PERSON] зареєстровано право власності на 4/5 квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Первомайською філією Універсальної біржі "Південь" за №819 від 10.06.2002 року, за реєстровим №12185. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, яке позивачка прийняла у відповідності до діючого законодавства України. Єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину є донька спадкодавця - [PERSON] , яка згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.09.2014 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище " [PERSON] " на шлюбне " [PERSON] ". Інші члени родини, які входять до першої черги спадкоємців, а саме дружина померлого [PERSON] [PERSON] та його син [PERSON] відмовились від отримання спадщини на користь доньки померлого [PERSON] . Звернувшись до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого [PERSON] , однак згідно постанови від 08.09.2021 року вих. №1429/02-31 державним нотаріусом Сіраченко Т.П. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документа про право власності на 4/5 частки квартири [ADDRESS] чинном законодавству, оскільки договір купівлі-продажу вищевказаної квартири посвідчений і зареєстрований Первомайською філією Універсальної біржі "Південь", хоча на підставі ст. 227 ЦК України у редакції 1963 року (з урахуванням прикінцевих та перехідних положень ЦК України у редакції 2003 року) договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири), якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений, а недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. На момент посвідчення угоди сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору, продавці отримали кошти від покупця та покупець фактично став одноосібним володільцем вищевказаної квартири. Враховуючи вищезазначене, представник позивачки просить визнати за [PERSON] право власності на 4/5 частини квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 04.11.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 31.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та у відсутність його довірительки, просив позов задовольнити у повному обсязі. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] до суду надійшли заяви, відповідно до якої відповідачі проти задоволення позову не заперечують та просять розглянути справу без їх участі. Третя особа Універсальна біржа "Південь" в судове засідання не направила свого представника, про дату, час, місце та дату судового розгляду було повідомлено належним чином, пояснення на позов не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] у віці 51 року помер [PERSON] , про що [INFO] Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №835, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS] , право власності на яке на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.08.1994 року зареєстровано за померлим Первомайським МБТІ у реєстровій книзі за №12185 (а.с. 16), та з 4/5 частини квартири [ADDRESS] , право власності на яке на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №819, посвідченого 10.01.2002 року Первомайською філією Універсальної біржі "Південь", зареєстровано Первомайським МБТІ в реєстрову книгу №66 сторінка 152 за реєстровим №12185 (а.с. 17, 18). 03.11.2020 року нотаріальною конторою було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за №391/2020, про що свідчить копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 13). У вересні 2021 року позивачка звернулася до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, на підставі ст. 49 Закону України "Про нотаріат" державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сіраченко Т.П. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки договір купівлі-продажу вищевказаної квартири посвідчений і зареєстрований Первомайською філією Універсальної біржі "Південь", хоча на підставі ст. 227 ЦК України у редакції 1963 року (з урахуванням прикінцевих та перехідних положень ЦК України у редакції 2003 року) договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири), якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений, а недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору, що підтверджується постановою від 08.09.2021 року (а.с.15). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки спадкоємці першої черги дружина спадкодавця [PERSON] та його син [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки, тому єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є донька померлого [PERSON] , яка згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.09.2014 року змінила дівоче прізвище " [PERSON] " на шлюбне " [PERSON] " (а.с. 11). Для оформлення спадщини в нотаріальній конторі нотаріусу необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Так, до нотаріальної контори подано договір купівлі-продажу нерухомого майна № 819 від 10.01.2002 року, укладений між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (продавці) та [PERSON] (покупець), посвідчений Первомайською філією Універсальної Біржі "Південь", про купівлю-продаж 4/5 частин квартири [ADDRESS] за 1000 гривень, інвентаризаційна вартість частки квартири складає 5092 гривні, на підставі якого 21.01.2002 року за реєстровим № 12185 Первомайським МБТІ за [PERSON] зареєстровано право власності на 4/5 частини вищевказаної квартири. Згідно постанови Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 08.08.2021 року вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна № 819 від 10.01.2002 року державним нотаріусом не може бути прийнятий до нотаріального провадження як правовстановлювальний документ. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 р. регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Суд встановив, що на час укладення угоди діяли норми ЦК України (в редакції 1963 року), а тому, суд вважає можливим при розгляді справи застосувати цей Кодекс, оскільки, згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакціїї 2003 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності - з 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Представник позивачки стверджує, що зі свого боку померлий [PERSON] повністю виконав умови договору купівлі-продажу, але так як угода нотаріально не посвідчена, то це позбавляє права успадкувати після його смерті вказану квартиру. Продавці своїх часток вказаної квартири [PERSON] , [PERSON] померли [INFO] та 29.12.2017 року відповідно, а [PERSON] та [PERSON] не бажають звертатися до нотаріальної контори для оформлення спірної квартири. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Ухилення будь-якої із сторін договору від його нотаріального оформлення на час його укладення є умовним в силу п.9 Додатку №1 до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р. за N 399/2839, яка діяла на час укладення договору, відповідно до якого біржовий договір купівлі-продажу визнано правовстановлюючим документом, а згідно ст. 15 Закону "Про товарну біржу" реєстрація договору на біржі прирівнювалась до нотаріального оформлення (підтвердженням цьому є реєстрація спірного договору в БТІ). При цьому продавці квартири не оспорювали після спливу значного часу виконання угоди сторонами. Згідно із частиною першої статті 128 ЦК України, в редакції 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Таким чином, суд встановив, що продавці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за договром купівлі-продажу нерухомого майна № 819 від 10.01.2002 року продали, а покупець [PERSON] купив 4/5 частини квартири [ADDRESS] , сторони виконали істотні умови договору, а тому суд вважає визнати його правовстановлювальним документом, який вчинений в межах діючого законодавства і не потребує повторного нотаріального посвідчення. Як роз`яснив Пленум ВСУ у пункті 23 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] і в даному випадку не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у неї виникло у зв`язку із смертю [PERSON] , з врахуванням визнання позову відповідачами, позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: approved