Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

29 вересня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 350 та видане свідоцтво про шлюб. Від шлюбних відносин сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалось, у зв`язку з тим, що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, через що в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми, подружні відносини між сторонами припинилися. Сторони разом не проживають, не спілкуються, спільне господарство не ведеться та інші обов`язки як подружжя щодо один одного не виконуються. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам спільної дитини, вважає, що можливості зберегти сім`ю немає. [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, 17 листопада 2021 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі документів ухвалює заочне рішення. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 350, видано свідоцтво серії [NUMBER] (а. с. 15). [INFO] в [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - донька [PERSON] (а. с. 13). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені, позивач [PERSON] не вбачає можливості збереження сім`ї, наполягає на розірванні шлюбу, а [PERSON] в судове засідання не з`явився та не висловив думку щодо позовних вимог, створити міцної сім`ї за час спільного проживання сторони не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved