Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вказана квартира відноситься до комунальної власності територіальної громади м.Маріуполя, у приватну власність квартира не передавалася. У квартирі зареєстровані відповідачі, проте вони тривалий час більше 6 років там не мешкають, квартира ніким не використовується, відсутні комунікації, наявні борги по сплаті комунальних послуг. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі перешкоджає позивачу розпорядитися жилим приміщенням, виділивши його особам, які потребують поліпшення житлових умов. У зв`язку з наведеним просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 30.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду по суті. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення судового виклику на сайті Судової влади. Представник третьої особи в судове засідання не з*явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки, відзиву на позовну заяву не надали, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у відповідності до ст.280 ЦПК України. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Маріуполя, у приватну власність квартира не передавалася, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10), відповіддю ККП «Міське БТІ - Маріупольська нерухомість» від 19.03.2021 (а.с.11). За вказаною адресою зареєстровані відповідачі (а.с.9, 22). Відповідно до акту від 16.02.2021 про обстеження жилого приміщення, за вказаною адресою зареєстровані відповідачі, однак, зі слів сусідки понад 6 років у квартирі ніхто не мешкає, відсутні комунікації (а.с.8). вказане також підтверджується актами від 17.09.2021 та від 06.01.2022. За обліковим рахунком по квартирі [ADDRESS] наявна заборгованість по комунальним послугам (а.с.13, 15, 16, 17, 18). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 18 ЖК України, управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до ст. 15 ЖК України, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті: 1) здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); 2) керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні Ради; 3) здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад (частина перша статті 18); 4) здійснюють контроль за станом та експлуатацією відомчого житлового фонду; 5) здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39); 6) приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду (стаття 52); 7) здійснюють облік громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу (частина четверта статті 134), затверджують списки осіб, які вступають до житлово-будівельного кооперативу, і рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу про прийом до членів кооперативу та про надання квартири (частина шоста статті 137, частина перша статті 141); 8) здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків, скасовують рішення загальних зборів або правління житлово-будівельного кооперативу, що суперечать законодавству (стаття 138); 9) приймають рішення про включення жилих приміщень до числа службових (стаття 118), затверджують рішення загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених про включення жилих приміщень у будинках колгоспів до числа службових і перелік категорій робітників, яким можуть надаватися такі приміщення (стаття 120); 10) видають ордери на жилі приміщення (частина перша статті 58, частина перша статті 122, частина друга статті 141); 11) видають охоронні свідоцтва (броню) на жилі приміщення (стаття 75); 12) здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154); 13) подають громадянам допомогу в проведенні ремонту жилих приміщень (стаття 178). Виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: 1) управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; 2) облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985р., у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем надані належні докази того, що відповідачі без поважних причин відсутні за вказаною адресою понад 6 місяців, їх реєстрація у вказаній квартирі перешкоджає позивачу розпорядитися жилим приміщенням згідно наданих повноважень, зокрема, виділивши його особам, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн., з кожного в рівних частках.

Outcome: approved