Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що з 30 січня 2010 року по 01 квітня 2013 року позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON] . Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина нерегулярно та в неповній мірі. Сама ж вона не в змозі забезпечити повноцінне утримання сина [PERSON] , оскільки доходи від її підприємницької діяльності є незначними, крім того, від другого шлюбу вона має ще двох дітей: сина [PERSON] та дочку [PERSON] . Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Натомість її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти в зазначеному в заяві розмірі. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю. З рішення Камінь-Каширського районного суду від 01 квітня 2013 року встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2010 року по 01 квітня 2013 року. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 листопада 2010 року встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що дитина перебуває на повному утриманні матері, що вбачається з довідки Камінь-Каширської міської ради від 24 березня 2021 року №2486. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини нарівні з позивачкою. У відповідності до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, беручи до уваги обраний позивачкою спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ч. 1 ст. 184 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України враховуючи дані про стан здоров`я відповідача, оцінивши його матеріальне становище та рівень доходів, наявність інших утриманців, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», визначає аліменти в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved