Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Панасюк О.М. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 9060,32 грн., суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 970,00 грн., судовий збір в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 жовтня 2019 року в м. Лохвиця мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «АТ-2121) ("МАЗ" сміттєвоз) реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "FORD" реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник [PERSON] ). Постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 11.12.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного ДТП, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340.00 гривень. На дату вчинення цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Транспортний засіб "FORD" на час ДТП був забезпечений за полісом АМ-9769403. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернулася до МТСБУ із відповідною заявою про виплату відшкодування. Оцінювачем була визначена вартість відновлювального ремонту т/з "FORD" з урахуванням зносу, яка склала 8700,32 грн. Витрати МТСБУ на встановлення розміру збитку та збір документів склали 970,00 грн. Під час аналізу звіту, у розрахункових даних було виявлено описку: 2 950,00 +1 386,00+10 737,10 х (1-0,56)=9060,32 (замість зазначеної 8700,32 грн). Пояснювальна записка до Наказу про виплату відшкодування додається. 11.02.2020 року був складений наказ № 1610 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та відшкодовано потерпілій особі 9060,32 грн., що також підтверджується платіжним дорученням №1476994 від 30.03.2020 року. Також позивачем були понесені втрати згідно платіжного доручення від 30.03.2020 року МТСБУ за сплату суб"єкту оціночної діяльності ПП "Центр незалежної експертизи та оцінки" за послуги експерта (аваркома) у справі в розмірі 970,00 грн. Таким чином, МТСБУ стверджує, що виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та скоїв ДТП. Після проведення виплати потерпілій особі, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Вказане вище стало підставою для звернення представника позивача до суду з зазначеним позовом. Ухвалою Лохвицького районного суду від 09.12.2021 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Лохвицького районного суду відзив на позов, зустрічний позов або заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали надіслано сторонам. Представник позивача - Панасюк О.М. в судове засідання не з`явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутністю, про що свідчить надана ним заява. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Судом встановлено, що30 жовтня 2019 року в м. Лохвиця мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «АТ-2121) ("МАЗ" сміттєвоз) реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "FORD" реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник [PERSON] ). Постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 11.12.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного ДТП, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340.00 гривень (а.с. 6). Згідно положень ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об`ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина даної особи. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме порушення відповідачем [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобіль марки "FORD" реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник [PERSON] ) отримав механічні пошкодження, тобто вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. На дату вчинення цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Транспортний засіб "FORD"реєстраційний номерний знак [NUMBER] на час ДТП був забезпечений за полісом АМ-9769403. 30.10.2019 року [PERSON] звернулася до МТСБУ з заявою про отримання страхового відшкодування. Оцінювачем була визначена вартість відновлювального ремонту т/з "FORD" з урахуванням зносу, яка склала 8700,32 грн. Витрати МТСБУ на встановлення розміру збитку та збір документів склали 970,00 грн. Під час аналізу звіту, у розрахункових даних було виявлено описку: 2 950,00 +1 386,00+10 737,10 х (1-0,56)=9060,32 (замість зазначеної 8700,32 грн). Пояснювальна записка до Наказу про виплату відшкодування додається. 11.02.2020 року був складений наказ № 1610 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та відшкодовано потерпілій особі 9060,32 грн., що також підтверджується платіжним дорученням №1476994 від 30.03.2020 року. Також позивачем були понесені втрати згідно платіжного доручення від 30.03.2020 року МТСБУ за сплату суб"єкту оціночної діяльності ПП "Центр незалежної експертизи та оцінки" за послуги експерта (аваркома) у справі в розмірі 970,00 грн. Так, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 39 Закону встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно п.22.1. ст. 22 названого Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього ж Закону встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України також встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Відповідно до ст.81 ч.1, ч. 6 ЦПК України, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.76 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідачу достовірно було відомо про наявність зазначеного спору в суді, йому також пропонувалось подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази по справі. Проте на час розгляду справи, від відповідача до суду не надійшло будь-яких пояснень, заперечень, тощо на спростування доводів викладених в позовній заяві. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 270 гривень 00 копійок, що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 9803700 від 11.11.2021 року (а.с.1). Тож, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved