Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

19 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання та знаходження її на утриманні чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування посилається на те, що вони разом із померлим чоловіком з яким перебували у зареєстрованому шлюбі на протязі 62 років мешкали разом. На протязі всього спільного життя були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство. Крім того вона на протязі життя постійно перебувала на утриманні свого чоловіка, який був військовим та з 1992 року перебував на пенсійному обліку, отримував військову пенсію. Після звернення до відповідача з заявою про призначення їй пенсії в разі втрати годувальника за померлим чоловіком відповідач 05.05.2021 року розпорядженням №379/02.22-06 позивачці було відмовлено в призначенні пенсі в разі втрати годувальника за померлим чоловіком [PERSON] , в зв`язку з тим, що необхідно надати документи, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатного члена сім`ї та довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою. Також в розпорядженні зазначено, що в разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку. 19.07.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 18.08.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без їх участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 2018 року [PERSON] та покійний її чоловік [PERSON] мешкали у квартирі [ADDRESS] . Вона є сусідкою позивача та її померлого чоловіка. Коли вони стали проживати за вказаною адресою відразу познайомилась із сусідами та стало зрозуміло, що вони мешкали однією сім`єю, вели спільне господарство, разом відпочивали. Вони практично весь час були разом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знав померлого [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] . Вони мешкали в одному будинку у квартирі [ADDRESS] , вели разом спільне господарство. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі та відповідні до них правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] актовий запис №98, 24 жовтня 1958 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Згідно паспортний даних позивача, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . З копії паспорту громадянина України вбачається, що померлий [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Допитані свідки по справі повністю підтвердили обставини, на які посилається позивач та її представник, а саме, що вона фактично проживала з [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Причиною відмови у призначенні позивачеві пенсії у зв`язку із втратою годувальника стало те , що позивач [PERSON] та померлий чоловік [PERSON] були зареєстровані за різними адресами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачено призначення пенсії в разі втрати годувальника непрацездатним членам сім`ї, які перебували на утриманні померлого. Відповідно до ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд встановлює факти, що мають юридичне значення, а саме перебування фізичної особи на утриманні та спільного проживання. Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частиною 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.4 ст.75 СК України один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Позивач проживала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі підтверджується тим, що шлюб між ними не розірваний, поховання [PERSON] здійснювала позивач. Померлий чоловік [PERSON] був військовим пенсіонером, отримував пенсію у більшому розмірі ніж позивач. Аналізуючи зібрані докази суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved