Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, передбаченого Законом України «Про запобігання і протидію домашньому насильству». Заява обґрунтувала тим, що з сiчня 2019 року по 21.06.2021 року вона проживала однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з [PERSON] та [INFO] народилась донька - [PERSON] . Вона, [PERSON] , їх спільна донька, [PERSON] , та її син від першого шлюбу, [PERSON] , проживали за адресою: [ADDRESS] . З вересня 2020 року вони почали проживати за адресою: [ADDRESS] , де по теперішній час проживає [PERSON] . Через активний прояв агресії з боку [PERSON] до неї та дітей, їхні подружні стосунки почали значно погіршуватись. Так, наприклад, під час вагітності донькою [PERSON] , [INFO] нею та [PERSON] почали виникати серйозні непорозуміння через вкрай свавільну моральну та розбещувальну поведінку останнього відносно неї. Така поведінка проявлялась у тому, що він утiсняв її в правах (особливо у праві пересуванні та спілкуванні), зачиняв у кімнатах та не давав можливості покинути житло; забирав у неї мобільний телефон, ображав і принижував та, більш того, постійно погрожував забрати ще ненароджену дитину (доньку). Така поведінка [PERSON] призвела до того, що 08.12.2019 року, перебуваючи на 24 тижні вагітності та 19.12.2019 року, перебуваючи на 26 тижні вагітності, вона потрапила до відділення допологової підготовки КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР з діагнозом «Загроза передчасних пологів», де перебувала на стаціонарному лікуванні. Причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями [PERSON] та погіршенням її стану здоров`я не заперечується самим [PERSON] . Крім того, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] було встановлено камери відеоспостереження з метою тотального контролю над нею. Коли вона народила доньку, [PERSON] під час чергових непорозумінь та сварок, неодноразово насильно забирав її (вперше це сталось коли дитині було всього лише 4 мiсяцi вiд народження) з метою завдати їй болю, страждань та переживань. [PERSON] постійно принижував її перед дітьми, виставляючи її у світлі поганої матері. Більш того, [PERSON] виганяв її та сина з квартири на вулицю, вимагаючи, при цьому, залишити йому доньку, систематично шантажував позбавленням фінансування, з його боку, на утримання доньки та її утримання через відмову, з її боку, вступати з ним в інтимні відносини. Крім того, [PERSON] у категоричній формі забороняв їй пересуватись з дитиною містом без нього, таким чином, суттєво звузивши можливість, в т.ч., для доньки спілкуватися з родичами, можливість пізнавати світ та перебувати на свіжому повітрі. За період їх спільного проживання з [PERSON] , він всіляко обмежував право, в т.ч., дитини на спілкування з іншими людьми, дітьми тощо. Він або забороняв друзям, товаришам приходити у гості, або у крайніх випадках, коли все ж таки друзі приходили, він забирав доньку до іншої кімнати з метою уникнення її спілкування із вказаними особами. У зв`язку із чим, донька була замкнута та боялась сторонніх людей. [PERSON] у грубій формі блокував бажання старшого сина піклуватись про свою сестру, підходити до неї, тримати на руках та приділяти їй увагу. Він його також ображав та постійно залякував фізично розправою. Періодично знаходячись у афективному стані [PERSON] бив, ображав, кричав принижував та виганяв її на вулицю. Вказані дії відбувались у присутності дітей. [PERSON] неодноразово застосовував сексуальне насилля по відношенню до неї. Були спроби зґвалтування у присутності маленької доньки. Будучи заляканою [PERSON] продовжувала з ним проживати, оскільки боялась пiти вiд нього, адже останній, в такому випадку, погрожував їй фізичною розправою та стверджував, що забере спільну доньку. Крім того, [PERSON] погрожував забрати у банківську картку, на якій були грошові кошти, які вона витрачала на сім`ю та дітей, позбавити її особистого телефону тощо. Вона не одноразово зверталась до правоохоронних органів з метою її захисту та покарання винного,але бажаного результату вони не надали. Так, у червні 2021 року вона за допомогою працівників поліції була оформлена та доставлена до притулку для постраждалих від домашнього насильства Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, де перебувала разом з дітьми у період з 21.06.2021 до 16.10.2021. Її з дітьми було взято під соціальний супровід, складено план соціальної та психологічної роботи щодо підтримуючої терапії та корекційно-реабілітаційної роботи. 3 тексту вищевказаної відповіді вбачається, що за результатами оцінки потреб було встановлено, що вона та діти є дійсно постраждалими в домашнього насильства. У період їхнього перебування у вищевказаному притулку, з нею та сином [PERSON] , [INFO] , проводилися індивідуальні корекційно-реабілітаційні заняття з психологом притулку [PERSON] , які були направлені на: стабілізацію психоемоційного стану особистостей, подолання тривоги, хронічного стресу, відчуття небезпеки, розширення свідомості і підтримку і засвоєнні нових позитивних спосіб мислення і поведінки. Так, у висновку за результатами її психологічного обстеження (який був проведений в період з 12.07.2021 по 16.10.2021), складеного психологом відділу з протидії та запобіганню домашньому насильству Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] на предмет діагностики її психоемоційного стану та психологічних наслідків домашнього насильства психологом встановлено, що вона знаходилась в заляканому та розгубленому стані, а також відзначались ознаки хронічного стресу, такі як: виражене страждання в сльозах, нервове напруження, скутість, відчуття страху, відчуття безпорадності, пригніченість, бажання все контролювати, неможливість розслабитись. Психологом було встановлено, що вона проживала неприємні стосунки, як нестерпний тиск, і несправедливу жорстокість, відчувала невпевненість в собi та власних силах, спостерігалась низька самооцінка, відчуття меншовартості. Через пригніченість та неможливість вплеснути негативні емоції та захиститись; у неї накопичувався стрес, у зв`язку з чим, вона схильна до ауто агресії. Спеціаліст зазначив, що у неї присутні ознаки травматичної прихильності, що є стратегією самозбереження в ситуаціях насильства. Психологом зроблено наступні висновки тa рекомендації: перечисленні вище психоемоційні відхилення (психотравми) спричиненні домашнім насильством та несуть загрозу її психічному здоров`ю і можуть привести до нервових розладів або до повної деформації особистості. ЇЇ психоемоційний стан потребує: виключити умови ризику повторного психологічного травмування та емоційного тиску; проведення психологічної корекційно-реабілітаційної роботи з вже існуючими психотравмами; консультація невролога. У тексту висновку за результатами психологічного обстеження її сина, [PERSON] , [INFO] , зазначено, що він був присутній в моменти вчинення фізичного i психологічного домашнього насильства від [PERSON] по відношенню до матерi. Він був заляканий, реагував емоційно та захищав матір агресивною поведінкою, а потім довго переживав. [PERSON] відчуває страх до співмешканця матері, та постійну небезпеку і напругу в сім`ї. Психолог зазначила, що у [PERSON] присутня висока тривожність, емоційна напруженість, вiн демонструє недовіру, сторожкість, відчуває небезпеку і є потреба захистити себе. Хлопцю властива емоційна ригiднiсть, с проблеми соціалізації. У хлопця присутні: емоційна незадоволенiсть: дитина терпить неприємні стосунки, як нестерпний тиск; актуальна проблема у захисті та безпеці. Перелічені вище психоемоційної викривлення говорять про погрозу розвитку психоемоційної депривації (як позбавлення можливостей задовольнити особисті потреби) та шкодять психічному здоров`ю [PERSON] . В наслідок відсутності регуляції емоційного стану хлопця в перспективі вікових змін прогнозується розвиток соціопатії та девіацій поведінки та психіки в різних проявах руйнування. Для того, щоб [PERSON] зростав і розвивався в затишній, комфортній атмосфері, щоб не було загроз його психічному здоров`ю хлопцю необхідно: забезпечити безпечні умови розвитку дитини; виключити умови ризику повторного психологічного травмування та емоційного тиску: сприяти проведенню корекційної роботи щодо відновлення сприйняття свого тіла, почуттів та відновлення комунікаційний здібностей. Вік малолітньої [PERSON] , [INFO] , унеможливлює проведення з нею будь якої психологічної роботи, в т.ч., визначення рівня нанесеного ушкодження психоемоційного стану дитини внаслідок фізичного та психологічного насильства в родині. Так, у період перебування у притулку, [PERSON] не залишав її у спокої, постійно телефонував з різних номерів (в т.ч. зі скритих), залишав безліч голосових повідомлень та смс-повідомлень, які містили, з одного боку, визнання [PERSON] факту неправомірних дій відносно неї та вибачення і прохання повернутись у сім`ю, а, з іншого боку, продовження погроз фізичного та сексуального характеру. Так, від неправомірних та протиправних дій кривдника [PERSON] вона відчуває емоційну невпевненість, нездатність себе захистити та, більш того, боїться за свою безпеку. Оскільки, до теперішнього часу, наявні ризики у вигляді вірогідності продовження вчинення кривдником насильства, а тому, з метою запобігання та протидії насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до неї, свідками чого стають малолітні діти, вважає за необхідне вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , оскільки вона, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку передбаченому законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». У зв`язку викладеним просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] (громадянина України. [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ) та покласти на нього терміном на 6 (шість) мiсяцiв наступні обов`язки: - заборонити [PERSON] перебувати в мiсцi проживання [PERSON] (громадянки України. [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] та інших місць проживання та/або перебування вказаної особи; - заборонити [PERSON] вести листування, телефоннi розмови iз [PERSON] або контактувати з нею через iншi засоби зв`язку особисто та/або через третіх осіб; - заборонити [PERSON] наближатисяжче 500 метрів до місця проживання [PERSON] (громадянки України. [INFO] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] . до місця її знаходження. перебування, інших місць частого відвідування [PERSON] ; - заборонити [PERSON] особисто та/або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці. невідомому кривднику [PERSON] , переслідувати її та спілкуватися з нею. Заявник в судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику. Заявник та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених в заяві. Заінтересована особа [PERSON] та його представники в судовому засіданні просили відмовити у видачі обмежувального припису за необґрунтованістю та недоведеністю. З досліджених судом матеріалів вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталась до поліції з приводу вчинення її співмешканцем [PERSON] насилля відносно неї та дітей. Відповідно до частини першою ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». З талону повідомлення єдиного обліку №7590 вбачається, що 19.03.2020 року о 14.45 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 19.03.2020 року о 14.45 за адресою: [ADDRESS] відбувається домашнє насилля з боку чоловіка, який на даний час пішов з квартири. Заявник: [PERSON] , [INFO] . З талону повідомлення єдиного обліку №12269 вбачається, що 09.05.2020 року о 00.14 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.05.2020 року о 00.14 за адресою: [ADDRESS] , співмешканець [PERSON] поводить себе агресивно. З талону повідомлення єдиного обліку №16089 вбачається, що 20.06.2021 року о 15.10 до ЧЧ ХРУП звернулась [PERSON] , [INFO] , яка просить поліцію прийняти міри до співмешканця [PERSON] , котрий вчиняє домашнє насилля, погрожує фізичною розправою та наносить тілесні ушкодження. З відповіді УПП в Херсонській області ДПП НПУ від 10.08.2021 року вбачається, що за результатами опрацювання звернень [PERSON] : 19.03.2020 року було винесено постанову ГАА № 53811 за ст. 183 КУпАП; 09.05.2020 року було проведено профілактичну бесіду з [PERSON] , конфлікт вирішено мирним шляхом; 21.06.2021 року було прийнято заяву та пояснення, [PERSON] з дитиною доставлено до лікарні ім. Лучанського для огляду та в подальшому поміщено до Кризового центру для жінок, які постраждали внаслідок домашнього насильства. З інформаційного листа від 04.08.2021 року № 01-24/1160, наданого Херсонським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, вбачається, що з 21.06.2021 року по 04.08.2021 року у притулку для постраждалих від домашнього насильства Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді перебуває [PERSON] , та її малолітні діти. За результатами оцінки потреб [PERSON] взято під соціальний супровід, як таку, що опинилася в складних життєвих обставинах внаслідок вчинення відносно неї та дітей домашнього насильства, складено плат соціальної та психологічної роботи щодо підтримуючої терапії та корекційно-реабілітаційної роботи. За результатами якої підтверджено вчинення психологічного насильства з боку [PERSON] по відношенню як до жінки, так і до старшого сина жінки, у присутності якого відбувалися травмуючи події. Аналогічну інформацію містить інформаційний лист від 29.11.2021 року № 01-24/1854, наданого Херсонським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша\~статті 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~\~статті 81 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, [PERSON] вказувала, що відносно неї чиниться фізичне, сексуальне, економічне та психологічне насилля. Відповідно до пункту 4\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~економічне насильство\~- форма домашнього насильства, що включає\~умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними,\~залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності(пункту 15\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі,\~нанесення побоїв,\~мордування,\~заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості,\~залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункту 17\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Проте в судовому засіданні не встановлено та заявником не доведено факту вчинення відносно неї фізичного, сексуального та економічного насилля. Крім того, відсутність фізичного, сексуального та економічного насилля підтвердили допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З висновку за результатами психологічного обстеження, виданого психологом відділу з протидії та запобіганню домашньому насильству Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] вбачається, що психоемоційні викривлення та відхилення спричинені домашнім насильством та несуть загрозу психічному здоров`ю жінки і можуть призвести для нервових розладів або до повної деформації особистості жінки. Окрім того, [PERSON] 08.12.2019 року та 19.12.2019 року була госпіталізована із загрозою передчасних пологів, що підтверджується наявними в матеріалах справи картками пацієнта. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт вчинення [PERSON] психологічного насилля відносно [PERSON] . Крім того, факт вчинення психологічного насилля вбачається, з досліджених в судовому засіданні скріншотів СМС-повідомлень від заінтересованої особи, які останнім не спростовано. Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом\~визначаються один\~чи декілька\~заходів тимчасового\~обмеження прав\~кривдника або\~покладення на\~нього обов`язків,\~одним із\~яких є\~заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (частина друга\~статті 26 вказаного Закону). Пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до частини четвертої\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У пункті 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої\~статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого\~є повторюваність. Враховуючи, що судом встановлено вчинення [PERSON] відносно [PERSON] психологічного насилля, з метою реального захисту та відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів заявника, враховуючи її психологічний стан суд, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з застосування обмежувального припису терміном на три місяці. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч.2 ст. 350-8 ЦПК України, про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) заявника. На підставі викладеного,

Outcome: partial