Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Виконавчий комітет Тростянецької міської ради як орган опіки та піклування у липні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] , який мотивує тим, що у шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дитина, [PERSON] , [INFO] . Мати дівчинки, [PERSON] , померла. У 2014 році обоє батьків неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , внаслідок систематичного невиконання батьківських обов`язків були позбавлені батьківських прав рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 12.02.2014 року справа №588/2282/13-ц. Дитина набула статусу позбавленої батьківського піклування та була влаштована до сімейних форм виховання. У 2015 році батьки поновилися в батьківських правах, дитина втратила статус та була повернута на виховання в біологічну родину на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації від 27.03.2015 року №107-ОД. Після смерті дружини відповідач почав знову зловживати спиртними напоями, неналежним чином виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки. Влітку 2020 року дівчинка була виявлена працівниками поліції у стані тяжкого алкогольного сп`яніння у нічний час в міському парку. За заявою батька [PERSON] була поміщена до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, де проходила реабілітацію з 22.06.2020 року по 22.03.2021 року. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької міської ради від 03.03.2021 року відповідачу надано дозвіл на повернення дитини на виховання в родину. Під час відвідування родини після повернення [PERSON] на виховання батьком фахівцем із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Тростянецької міської ради було установлено, що у будинку відсутні належні умови для проживання дитини. Відповідач систематично перебував у стані алкогольного сп`яніння. У помешканні також проживає пасинок відповідача, [PERSON] , який теж постійно зловживає спиртним. Доньку відповідача забрала знайома сім`ї, [PERSON] , на підставі заяви на тимчасове влаштування та наказу начальника відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради. Сама дівчинка у бесіді з працівниками відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради повідомила, що батько постійно зловживає спиртними напоями, їй некомфортно вдома, вона не хоче туди повертатися і не проти проживати у [PERSON] . Позивач вважає, що після смерті матері неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , ситуація в родині лише погіршилася. Відповідач не здатен дати доньці належної уваги, розвитку та виховання, що є потенційно небезпечним для дитини, оскільки вона перебуває у підлітковому віці та потребує систематичної уваги дорослих З відповідачем неодноразово проводилися бесіди про відповідальне батьківство, надавалися рекомендації щодо усунення негативних факторів в родині, однак він не зробив належних висновків та не виправив ситуацію на краще. Посилаючись на указані обставини позивач просить суд: 1) відібрати у [PERSON] неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] без позбавлення його батьківських прав; 2) стягнути із [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на корить тієї юридичної чи фізичної особи, куди буде влаштована дитина. Стислий виклад позиції відповідача [PERSON] заперечив проти позову у повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні, письмовий відзив не подав. Відповідач в судовому засіданні заперечуючи про відібрання доньки пояснював, що не зловживає алкогольними напоями як стверджують представники соціальних служб, не перебуває систематично у стані сп`яніння, належно доглядає за донькою, любить її. [PERSON] стверджував, що донька відвідує школу, увечері постійно вдома знаходиться, у них є запас продуктів харчування, дров, у будинку донька має окрему кімнату, все у них добре. Відповідач з донькою проживають на його пенсію та її пенсію по втраті годувальника, влітку він працював трактористом. [PERSON] визнав, що влітку 2020 року увечері заснув після роботи та не побачив як донька з пасинком поїхали у м.Тростянець, після чого її знайшли у стані сп`яніння, але він зранку як тільки виявив її відсутність вдома, зв`язавшись з пасинком поїхав до неї в лікарню. Стосовно проживання доньки у червні 2021 року у [PERSON] відповідач пояснив, що це його знайома, Настя на канікулах попросилась поїхати до неї пожити у м.Тростянець, допомагала [PERSON] по господарству та у догляді за дітьми, під час перебування доньки у [PERSON] відповідач надав кошти на її проживання. Стислий виклад позиції третьої особи Відділ «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради письмових пояснень до суду не подав, представник відділу Над`ярна Я.О. під час судового розгляду позов підтримала просила задовольнити. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 08.07.2021 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Протокольною ухвалою суду 25.08.2021 через неявку представника позивача було відкладено підготовче судове засідання. На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021, визначено новий склад суду в особі головуючого судді Щербаченко М. В. у зв`язку з звільненням з посади судді [PERSON] за її заявою про відставку. Ухвалою судді Щербаченко М.В. від 06.10.2021 року прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Протокольною ухвалою суду від 27.10.2021 року було відкладено підготовче судове засідання через неявку сторін. Протокольною ухвалою суду 18.11.2021 року залучено до участі у справі у якості третьої особи Відділ «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради, витребувано докази та викликаного свідків. Ухвалою суду від 07.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Протокольною ухвалою суду від 23.12.2021 року за заявою відповідача відкладено судове засідання. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Тростянецького районного суду від 12.02.2014 року у справі №588/2282/13-ц [PERSON] , [INFO] , вже було відібрано від батька [PERSON] та матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, та передано дитину органу опіки та піклування (а.с.57-59). Розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації від 14.03.2014 на підставі указаного рішення суду доньці відповідача було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.5). На підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 16.02.2015 у справі №588/71/15-ц повернуто в сім`ю батьків [PERSON] , [INFO] (а.с.60-61). Розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації від 27.03.2015 з [PERSON] був знятий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] у с.Новоукраїнка Охтирського району Сумської області (а.с.11). На службу 102 від медичної сестри приймального відділення 05.06.2020 надійшло повідомлення про доставлення бригадою медичної швидкої допомоги [PERSON] , мешканки с.Новоукраїнка, з діагнозом «Переохолодження». Аналіз сечі на наявність етилового спирту показав - 1,74 г/л. (матеріали архівної справи про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 184 КУпАП № 588/880/20). Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 26.06.2020 року у справі № 588/880/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, яке полягало в тому, що 04.06.2020 з 21 год. відповідач ухилився від виконання батьківських обов`язків стосовно доньки [PERSON] , яка [INFO] з 00 год 30 хв. по 04 год. 30 хв. розпивала спиртні напої у парку ім.Чайковського у м.Тростянець, перебувала у стані сп`яніння (а.с.77). За заявою батька [PERSON] з 22.06.2020 по 22.03.2021 року перебувала у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області. Перед поверненням [PERSON] з Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області на виховання батька Комісією у складі старости Солдатського старостинського округу [PERSON] , землевпорядника [PERSON] у присутності відповідача 17.02.2021 були обстежені житлово-побутові умови проживання останнього по [ADDRESS] . В ході обстеження було установлено, що будинок складається з трьох кімнат, санітарний стан задовільний, опалення індивідуальне, є запас дров та продуктів харчування. На момент обстеження відповідач був охайний, доброзичливий (а.с.12) Відповідно до наказу Відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради [PERSON] з 29.06.2021 року влаштовувалась на тимчасове проживання в родину [PERSON] (а.с.14). Спочатку навчального року та на цей час донька проживає разом з відповідачем по [ADDRESS] . Під час розгляду справи фахівцями із соціальної роботи Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Тростянецької міської ради [PERSON], [PERSON] , [PERSON] 18.11.2021 були обстежені умови проживання відповідача з донькою , про що складено Акт. Комісіє установлено, що стан помешкання, де мешкає сім`я не задовільний, не дотримуються санітарно-гігієнічних вимог, брудно, наявні ознаки сирості, грибка, розкидані речі та пляшки з під пива, брудна постільна білизна та посуд, родина не забезпечена продуктами харчування, холодильник брудний (а.с.69). Допитана в судовому засіданні староста Солдатського старостинського округу [PERSON] суду показала, з 18.11.2020 займає указану посаду, до її округу входить с.Новоукраїнка. Свідок протягом 2021 року тричі відвідувала родину відповідача, до березня з відповідачем проживала його співмешканка, з якою у нього були конфліктні відносини, наразі вона не проживає з [PERSON] . На цей час з відповідачем проживає донька та пасинок [PERSON] , з яким вони іноді конфліктують та вживають спиртні напої. [PERSON] вказала, що донька відповідача є гарною дівчиною, але їй не вистачає авторитету батька, батьківської уваги та контролю. Він її любить, але не здатен впливати на неї, має слабкий характер, живе сам по собі. З листопада 2021 родину родина не відвідувалась. Свідок [PERSON] суду показав, що є фахівцем із соціальної роботи. Протягом поточного року брав участь у виїздах за місцем мешкання відповідача та його доньки - 01.04.2021, 06.05.2021, 03.06.2021 та 18.11.2021. Під час двох з указаних візитів від відповідача відчувався запах алкоголю, він надавав незрозумілі відповіді. [PERSON] зазначив, що під час указаних обстежень були зафіксовані неналежний санітарний стан у будинку, багато брудного посуду, брудної білизни, була брудна плита та холодильник, відсутні продукти харчування. Рішенням виконкому Тростянецької міської ради від 22.07.2021 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , 2007 року народження (а.с.40). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: - ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що факт того, що дитина може бути поміщена в середовище, яке більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Передання дитини під державну опіку слід розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого повинно одразу припинитися, коли це дозволять обставини. Це означає, що такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і повинно оцінюватись у контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів для сприяння возз`єднання дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та, якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункти 50, 52 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що позивачем доведено випадки неналежного виконання відповідачем 04-05.06.2020 батьківських обов`язків стосовно доньки, яка 05.06.2020 року з 00 год 30 хв. по 04 год. 30 хв. розпивала спиртні напої у парку ім.Чайковського у м.Тростянець і була бригадою швидкої допомоги доставлена в лікарню. Позивач як на підставу позову посилається на те, що у будинку відсутні належні умови для проживання дитини, а відповідач систематично перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Проте указані обставини не підтверджені достатньою сукупністю належних доказів. Судом установлено, що [PERSON] не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, притягався до відповідальності 30.03.2021 за частиною 1, 2 статті 178 КУпАП (а.с.64). Факт того, що [PERSON] є хронічним алкоголіком у зв`язку з чим систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків позивачем не доведено. Проте ураховуючи пояснення свідків, довідку-характеристику старости [PERSON] від 17.12.2021, пояснення самого відповідача, суд дійшов висновку, що [PERSON] схильний до вживання алкогольних напоїв, що призводить до деяких випадків послаблення контролю за дозвіллям доньки та незабезпечення дієвого виховного впливу. В матеріалах справи є лише два Акти про обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідача від 17.02.2021 та від 18.11.2021. Лише останній Акт фіксує неналежні санітарні умови проживання дитини з батьком. Доказів обстеження умов проживання відповідача з дитиною та їх неналежних стан після 18.11.2021 позивачем до суду не надано. З довідки характеристики доньки відповідача, яка надана Солдатським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, установлено, що З квітня 2021 року [PERSON] відвідує указаний заклад, має навчальні досягнення середнього рівня, здатна навчатися краще. На уроках виконує завдання з предметів, але вдома самостійній роботі мало приділяє уваги, потребує контролю з боку батька. Є випадки пропуску уроків без поважних причин. Батько відвідує батьківські збори, цікавиться справами доньки, але мало приділяє уваги вихованню доньки. Установлена судом сукупність обставин, які характеризують у динаміці виконання відповідачем свої батьківських обов`язків свідчить про те, що поведінка відповідача дійсно вказувала на ненадійність ситуації у її родині, що обґрунтовано давало підстави органу опіки та піклування контролювати та відвідувати [PERSON] , за місцем його проживання з метою перевірки умов проживання та виховання його 14 річної доньки. Проте, суду позивачем не надано докази того, що факти невиконання чи неналежного виконання ним батьківських обов`язків носять постійний характер і становлять загрозу життю і здоров`ю [PERSON] . Позивачем не доведено, що перебування [PERSON] під державною опікою та розлучення з батьком та іншими її близькими родичами відповідатиме її якнайкращим інтересам та її бажанню. До суду не надано доказів небажання доньки відповідача проживати з ним чи негативного впливу на неї з боку батька. Поведінка відповідача, його ставлення до доньки свідчать про те, що він піклується про доньку, створює умови для її навчання, забезпечення необхідного харчування. Низький рівень виховного потенціалу [PERSON] , про що вказували представник Відділу «Служба у справах дітей» та свідки, що проявляться у незабезпеченні ним належної уваги вихованню доньки, постійного контролю за нею, саме по собі на переконання суду не виправдовує примусового відібрання дитини від батька. З огляду на викладене, виходячи у першу чергу із інтересів дитини, прихильності її до батька та не байдужість останнього до неї, з метою збереження зв`язків із сім`єю, недопущення розлучення з колом найближчих родичів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відібрання [PERSON] від батька та передання її під державну опіку. Оскільки підстав для задоволення основної позовної вимоги відсутні, немає підстав для задоволення похідної вимоги про стягнення з відповідача аліментів. Разом із тим, відповідно до вимог закону та п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ураховуючи установлення судом схильності відповідача до вживання алкогольних напоїв, допущення ним випадку неналежних санітарно-побутових умов проживання для доньки, незабезпечення контролю за дозвіллям дитини, відповідача [PERSON] слід попередити про те, що батьки при вирішенні питань участі у здійсненні батьківських прав та обов`язків зобов`язані ставити у пріоритет інтереси дітей і що наслідком її неналежного відношення до розвитку дітей, тривалого залишення без нагляду, зловживання алкогольними напоями може бути їх відібрання або позбавлення її батьківських прав відносно них, тому відповідачу необхідно змінити ставлення до виховання її неповнолітньої доньки. Для забезпечення [PERSON] сумлінного виконання батьківських обов`язків, на орган опіки та піклування слід покласти обов`язок контролю за ним. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Відповідно до пункту 14 частини другої статті третьої Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Ураховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, а відповідач доказів понесення судових витрат не надав, підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат немає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed