Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу із [PERSON] вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час знаходиться на її утриманні. [PERSON] є фізичною особою - підприємцем з 20.06.2014 року, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, 2-ї групи оподаткування, що підтверджується витягом з Реєстру платників податку. Вид діяльності: роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів. Дохід у відповідача є досить значним, за рік він має дохід в межах мільйону. Їй відомо, що [PERSON] має мінливий дохід, нерегулярний, але він має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, щомісячно. Також зазначила, що дитину слід забезпечувати всім необхідним для її розвитку та становлення, починаючи від повноцінного харчування до одягу, підручників, всім необхідним для навчання. Дитина часто їздить на змагання по Україні та за кордон і всі витрати покладаються на неї. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 гривень щомісячно з дня подачі позову до суду до досягнення сином повноліття. 04.11.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 20.12.2021 року. 04.01.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому [PERSON] зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки добровільно виконує зобов`язання по утриманню сина; забезпечує дитину також в натуральній формі - одягом та взуттям, продуктами харчування, які замовляла позивач. 07.11.2021 року купив сину мобільний телефон вартістю 7000 гривень. Твердження позивача про отриманий дохід у розмірі мільйона є надуманими, оскільки не розуміє особливостей податкової звітності ФОП, ототожнюючи поняття "доходу" та "обороту". Так, за специфікою обліку звітність в графі "дохід" включає вартість товарів, які знаходяться в обороті, не відмінусовані витрати на оренду, податкові зобов`язання, що по суті є оборотом , а не доходом. Крім того на утриманні має ще одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який разом з його цивільною дружиною [PERSON] знаходяться на його утриманні. До моменту отримання ним копії позовної заяви, між ним та позивачем не було жодних неузгодженостей щодо утримання сина. Позивач приймала аліменти від нього на утримання дитини за спільним погодженням, як в грошовій, так і в натуральній формі, як це і передбачено ч.2 ст.181 СК України. При цьому позивач не вказує, яку суму витрат несе по утриманню сина, а також не зазначає свій дохід. У встановлений строк позивач відповідь на відзив не подала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.04.2021 року у справі №279/319/21. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивача. Дані про наявність між сторонами угода про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі відсутні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідач за віком є працездатним, зареєстрований як фізична особа - підприємець, що можу свідчити про наявність нерегулярного мінливого доходу. Посилання відповідача на наявність іншої дитини, а також добровільної сплати позивачу коштів на утримання сина, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову. Так, нормами Сімейного кодексу передбачено, що батьки за взаємною згодою можуть укласти договір про сплату аліментів на дитину, в якому визначити порядок сплати аліментів, у тому числі їх розмір. Такий договір укладається в письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням (ч. 1 ст. 189 СК України). В даному випадку докази про наявність між сторонами зазначеного договору відсутні. Аліменти на утримання дитини - це форма участі батька або матері, що проживає окремо від дитини, в її утриманні, яка сплачується в грошовій формі на періодичній основі та необхідні щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Аліменти на утримання дитини сплачуються протягом всього часу, коли один з батьків проживає окремо від дитини, до досягнення дитиною повноліття. Мати (батько) з ким проживає дитина, не обмежені у праві звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Отже, надання відповідачем позивачу в добровільному порядку певної матеріальної допомоги на утримання сина не позбавляє позивача права на звернення до суду з даним позовом. Відповідач до наданого відзиву доказів про неможливість сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в зазначеному позивачем розмірі не подав, тому з урахуванням вищенаведеного наявні підстави для задоволення позову. Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved