Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

29.10.2021 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] . В обгрунтування позовної заяви вказав, що різні погляди на права та обов"язки подружжя, відсутність порозуміння призвело до поступового погіршення стосунків між сторонами. З червня 2021 року сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Вказав, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе. Тому звернувся до суду з даним позовом. Після виконання вимог ст. 187 ЦПК України 03.09.2021 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не прибули, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності; у письмовій заяві представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, які просив задовольнити; відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 12 вересня 2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 547, що стверджується свідоцтвом про шлюб/а.с.6/. Дошлюбне прізвище відповідача " [PERSON] ". Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для нього, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Вирішуючи питання судових витрат суд приходить до наступного. Так, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. згідно квитанції № 14745 від 27.10.2021 року. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 454,00 грн. Разом з цим, решту частину судового збору, а саме 50 відсотків, суд повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved