Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника адвоката Ейсмонт М.О. звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса №51063 від 25.09.2020 про стягнення зі [PERSON] на користь відповідача 37 941,49 грн, а також стягнути судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. відкрито виконавче провадження № 63756477 з примусового виконання вказаного виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Разом з тим, виконавчий напис №51063 від 25.09.2020 вчинено з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки вимоги відповідача за кредитним договором не являються безспірними за відсутності будь-яких доказів щодо наявної заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» ,та поза межами строку виникнення права вимоги по кредитному договору. Крім того, виконавчий напис вчинено по кредитному договору, який не входить до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Ухвалою суду від 01.12.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису №51063, виданого 25.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у виконавчому провадженні ВП №63756477, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» грошових коштів у розмірі 37941,49 грн, до вирішення справи по суті. Ухвалою суду від 08.12.2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у судовому засіданні на 10.01.2022. Сторони та треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідачем відзив на позов не надано. Представник позивача через канцелярію суду надала заяву, в якій просить провести судове засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 13.07.2013 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір №004-18248-300713 (а.с.11-13). 25.09.2020 приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис № 51063 про стягнення зі [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором №004-18248-300713 від 13.07.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2230/К від 23.04.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС», заборгованості за період з 23.04.2020 по 23.04.2020 на загальну суму 37 391,49 грн (а.с.15). На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. 27.11.2020 відкрито виконавче провадження №63756477 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №51063 від 25.09.2020; постановою виконавця від 04.11.2021 звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] (а.с.16,17). За загальним правилом ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.39 ЗУ «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Так, згідно ст.87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» затверджений перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зазначену Постанову Кабінетом Міністрів України своєю Постановою від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» внесені зміни. Так у п. 2 до переліку доповнені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме «пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Отже, станом на 25.09.2020 - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Кредитний договір, укладений у простій письмовій формі, до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, не відноситься. Відтак, судом не встановлено додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів згідно з Переліком, зокрема, відсутній оригінал нотаріально посвідченої угоди для вчинення виконавчого напису, що, в свою чергу, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягнення понесені останнім витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн, що підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с.1,28). Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн, зважаючи на відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та переконання суду щодо співмірності заявленого розміру зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом часом на виконання робіт, обсягом наданих послуг (а.с. 20-21, 23-25).

Outcome: approved