Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернулась до суду із позовом в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/6 частини до ј частини заробітку (доходу) выдповыдача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2010 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання старшого сина [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання молодшого сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років, стягнення аліментів припинилось. Розмір аліментів, що залишився на молодшого сина є замалим, при цьому відповідач працює, регулярно отримує заробітну плату, аліменти окрім неї нікому не сплачує, дітей не має, а тому вважає що останній має змогу сплачувати аліменти у збільшеному розмірі ј частини. Ухвалою судді від 30 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти збільшення розміру аліментів, та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, не заперечував. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.09.2013 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 11500 (а.с.6). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітної платні (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму визначеного на дитину даного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 18 листопада 2014 року (а.с.8). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, і обставин на підтвердження іншого судом не встановлено, то згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів з 1/6 частини до ј частини заробітку (доходу), відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до повноліття дитини. При цьому, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, у відповідності до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до вимог ч. 6 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, а також, з огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», стягненню з відповідача на користь держави підлягає 50 відсотків судового збору, що становить 454 гривні, виходячи із дати звернення позивача до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved