Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєверодонецького міського суду Луганської області до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в якій просив про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Сєверодонецького міського суду Луганської області від 28.07.2021 року відкрито провадження за позовом [PERSON] Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Сєверодонецького міського суду Луганської області від 25.08.2021 року у справі замінено первісного відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на належного відповідача Запорізьку міську раду та цивільну справу передано для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини прийнято до провадження. 19.10.2021 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву вимоги якої мотивує тим, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2020 року встановлено факт того, що громадянин України - [PERSON] , який народився [INFO] в с. Суземка Суземського р-ну Брянської області Російської Федерації, помер [INFO] в м. Брянка Луганської області. [PERSON] є її батьком. На момент смерті батько був зареєстрований та постійно проживав у місті Брянка Луганській області (що знаходиться на території, що на день смерті була непідконтрольна українській владі за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2020р. виправлено описку в судовому рішенні та внесено виправлення в рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2020р., зазначивши по тексту вірно прізвище померлої особи - « [PERSON] » замість невірного « [PERSON] ». Отже, в зв`язку з помилкою в рішенні суду, Хортицьким районним у м. Запоріжжі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), було видано свідоцтво про смерть також з помилкою в прізвищі. Тому, лише 22.01.2021р. Хортицьким районним у м. Запоріжжі ВДРАЦС Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видане повторне свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] . Таким чином на момент отримання судового рішення про встановлення факту смерті батька, реєстрації його смерті органами РАЦС у та видачі свідоцтва про смерть 22.01.2021 р., 6-місячний строк на прийняття спадщини вже сплив. Помилково вважала, що 6-ти місячний строк на надання нотаріусу заяви про прийняття спадщини спливе лише 21.07.2021р. (6 міс. з дня отримання повторного свідоцтва про смерть - 22.01.2021р), 12.07.2021р. , вона звернулася до нотаріуса з заявою при видачу свідоцтва на прийняття спадщини та отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.07.2021р. Інші спадкоємці у померлого відсутні, ніяких кредиторів чи інших осіб із заявами до нотаріуса також не зверталися, спадкова справа заведена 12.07.2021 р.. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , терміном у три місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. 22.11.2021 року від представника позивача Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву в якому просить розглянути справу за відсутності представника відповідача та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Писаренко С.Ю. у судове засідання позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Позивач пояснила, що після батька намагалася отримати документи про його смерть, зверталася до РАЦС, суду, вважала, що встигне подати заяву про прийняття спадщини до спливу шестимісячного строку і у зв`язку із тим, що у рішенні суду було допущено описку, яку слід було виправити, отримати нове свідоцтво, вона отримала свідоцтво про смерть батька через два тижні після закінчення шестимісячного строку, після чого хворіла, зламала руку. Вважаючи, що слід подавати заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня отримання свідоцтва про смерть, яке вона отримала 22.01.2021, вона протягом шести місяців, а саме 12.07.2021 звернулася до нотаріуса, однак отримала відмову в видачі свідоцтва, а тому просила суд визначити їй додатковий строк на подання заяви на прийняття спадщини. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1ст.1270 ЦК України. Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3ст.1272 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленному статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що громадянин України - [PERSON] є батьком позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторного) [PERSON] , серії [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , щодо зміни прізвища позивачки на « [PERSON] ». [PERSON] , який народився [INFO] в с. Суземка Суземського р-ну Брянської області Російської Федерації, помер [INFO] в м. Брянка Луганської області. На момент смерті батько був зареєстрований та постійно проживав у місті Брянка Луганській області, що знаходиться на території, що на день смерті була непідконтрольна українській владі за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст. 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] спливав 06.01.2021 року. 15.12.2020 року, тобто в межах строку визначеного ст. 1270 ЦК України [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2020 року встановлено факт того, що громадянин України - [PERSON] , який народився [INFO] в с. Суземка Суземського району Брянської області Російської Федерації, помер [INFO] в м. Брянка Луганської області. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2020 р. виправлено описку в судовому рішенні та внесено виправлення в рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2020р., зазначивши по тексту вірно прізвище померлої особи - « [PERSON] » замість невірного « [PERSON] ». Хортицьким районним у м. Запоріжжі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), було видано свідоцтво про смерть також з помилкою в прізвищі. 22.01.2021р. Хортицьким районним у м. Запоріжжі ВДРАЦС Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видане повторне свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] . У подальшому позивачка звернулася до нотаріуса з заявою при видачу свідоцтва на прийняття спадщини 12.07.2021р. та 13.07.2021 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії . Інші спадкоємці у померлого відсутні, ніяких кредиторів чи інших осіб із заявами до нотаріуса також не зверталися, спадкова справа заведена 12.07.2021 р., що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру від 12.07.2021 р. Основною причиною поважності пропущення строку є те, що протягом більше 6 місяців з моменту смерті батька позивачкою вживалися заходи по отриманню належним чином оформлених документів про смерть батька, який помер на непідконтрольній території. Тільки 22.01.2021 після закінчення судового процесу у Хортицькому районному суді м. Запоріжжя по встановленню факту смерті, позивачка зареєструвала його смерть у органах РАЦС та отримала Свідоцтво про смерть (повторне) серії [NUMBER] від 22.01.2021 р. На день отримання цього документу строк на прийняття вже сплив 07.01.2021 року. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Аналізуючи надані судові докази у їхній сукупності, суд дійшов висновку, що у позивачки дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини та вказані обставини суд визнає поважними. Таким чином, суд вважає, що позивачка строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини і є всі підстави задовольнити позов, визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є три місяця, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно ч.1, ч.2 п. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Ухвалою Сєверодонецького міського суду Луганської області клопотання [PERSON] про звільнення або відстрочення від сплати судового збору, задоволено частково. Відстрочено [PERSON] сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. Позивач не заявляла вимог про стягнення судового збору з відповідача, тому суд в межах заявлених вимог і у відповідності до ст. 13,141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судовий збір на користь держави з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved