Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПрАТ «СК «УНІКА», позивач) в особі представника адвоката Піщанського О.В., звернувся до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому вказав, що 28.04.2020 року в м. Києві на пр-ті Повітрофлотський, 92б сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Subaru», д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП автомобіль «Subaru» отримав механічні пошкодження. На момент скоєння ДТП автомобіль «Subaru», д.н.з. [NUMBER] був застрахований відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №011095/4100/0000048 від 04.07.2019 року, згідно якого ПрАТ «СК «УНІКА» прийняло на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику вказаного транспортного засобу. Згідно повідомлення про ДТП (п. 33.2 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», схемою пригоди, [PERSON] - водій автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , визнав свою вину у скоєнні ДТП. Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту №011095/4100/0000048 від 04.07.2019 року звернувся до позивача з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку. Заява була розглянута та на підставі: Акту огляду транспортного засобу №00353310 від 05.05.2020 року, рахунку № [NUMBER] від 06.05.2020 року, ремонтної калькуляції №00353310 від 12.05.2020 року, страхового акту №00353310 від 19.05.2020 року, позивач відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту №011095/4100/0000048 від 04.07.2019 року виплати в страхове відшкодування за пошкодження автомобіля «Subaru», д.н.з. [NUMBER] в розмірі 12250,00 грн. відповідно до платіжного доручення №151975 від 20.05.2020 року. Крім того, позивачем було встановлено, що відповідач застрахований відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за Полісом №154920658, який покрив суму збитків позивача в розмірі 4219,18 грн. Таким чином різниця між фактичним розміром і страховою виплатою становить 8030,82 грн. (12250 - 4219,18), яку відповідно до вимог ст. ст. 1194, 993, ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 30.09.2020 року позовну заяву ПрАТ «СК «УНІКА» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялись двічі (а.с. 27, 29) за адресою реєстрації (а.с. 24-зворот), проте поштове відправлення №0800105443303 (а.с. 30) та поштове відправлення №0800105474365 (а.с. 31) повернулись до суду 02.12.2021 року та 30.12.2021 року відповідно, без вручення по причині «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України особа вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 30.12.2021 року. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив наступне. 04.07.2019 року між позивачем та Дочірнім підприємством Державна компанія «Укрспецекспорт» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №011095/4100/0000048 (надалі - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Subaru», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 5-7). 28.04.2020 року в м. Києві на пр-ті Повітрофлотський, 92б сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Subaru», д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП автомобіль «Subaru» отримав механічні пошкодження. Згідно повідомлення про ДТП (п. 33.2 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), схемою пригоди, [PERSON] - водій автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , визнав свою вину у скоєнні ДТП (а.с. 4). Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту №011095/4100/0000048 від 04.07.2019 року звернувся до позивача з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку №00353310 (а.с. 8). Заява була розглянута та на підставі: Акту огляду транспортного засобу №00353310 від 05.05.2020 року (а.с. 9), рахунку № [NUMBER] від 06.05.2020 року (а.с. 10), ремонтної калькуляції №00353310 від 12.05.2020 року (а.с. 11-12), страхового акту №00353310 від 19.05.2020 року (а.с. 13), позивач відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту №011095/4100/0000048 від 04.07.2019 року виплати страхове відшкодування за пошкодження автомобіля «Subaru», д.н.з. [NUMBER] в розмірі 12250,00 грн. відповідно до платіжного доручення №151975 від 20.05.2020 року (а.с. 14). Таким чином, розмір страхового відшкодування, яке здійснив позивач складає 12250,00 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за Полісом №154920658 від 11.02.2020 року (автомобіля «DACIA LOGAN», д.н.з. [NUMBER] ) - (а.с. 4), який покрив суму збитків позивача у розмірі 4219,18 грн. (а.с. 16, платіжне доручення №9744 від 30.06.2020 року), що не покриває у повному обсязі заподіяні збитки. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачем було у встановленому законом порядку виплачено страхове відшкодування у розмірі 12250,00 грн., тоді як страховиком цивільно-правової відповідальності відповідача відшкодовано лише 4219,18 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди, заподіяної відповідачем і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка була здійснена ТДВ «СК «Альфа-Гарант», становить 8030,82 грн., яку слід стягнути в порядку регресу з винної особи, тобто відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved