Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . У даному будинку зареєстрований також відповідач, який є чоловіком дочки позивача. За словами позивача, відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації із травня 2020 року, обов`язків по утриманню житла не здійснює, не бере участі в оплаті комунальних послуг, в будинку відсутні його речі. Факт реєстрації відповідача у вказаному вище будинку створює позивачу суттєві перешкоди, зокрема, ускладнює укладання договорів із підприємствами на постачання комунальних послуг, отримання субсидії. З огляду на викладене у позовній заяві, [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 20 жовтня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила його задовольнити. Додала, що відповідач не проживає у будинку більше року, приблизно з травня 2020 року, після розлучення з їх донькою. Зв`язку наразі з відповідачем немає, проте його реєстрація у будинку створює перешкоди в оформленні субсидії. В судове засідання 05.01.2022 року представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Представник третьої особи - Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що проживає по [ADDRESS] , а відповідач проживав в будинку поруч - по [ADDRESS] . Останній раз бачила його більше року тому назад. За словами свідка, приблизно з весни 2020 року [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживає. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2007 року належить будинок [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується, зокрема, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.06.2007 року. Крім позивача, у вказаній квартирі також зареєстрований [PERSON] , про що свідчать довідка ПП «Управляюча компанія «Житлове експлуатаційне підприємство №1» від 22.07.2021 року та відомості відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області. Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідача у будинку [ADDRESS] та його фактичне не проживання в ньому без поважних причин з весни 2020 року, на підставі чого суд дійшов висновку, що реєстрацією місця проживання відповідача у будинку, який належить на праві власності позивачу, порушуються права останнього як власника та йому створюються перешкоди у користуванні власним нерухомим майном, через що вимоги [PERSON] підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування нерухомим майном за вказаною адресою. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: approved