Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

18 лютого 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича про визнання виконавчого напису № 14472 від 23 грудня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості в розмірі 12 520 грн за кредитним договором № 200614-18853-3 від 14 червня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві позивач зазначає, що жодних договорів з ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» не укладав, виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки для одержання виконавчого напису кредитор повинен був надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про погашення заборгованості. Зокрема, у нотаріуса відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису по кредитному договору, який не був нотаріально посвідчений, а кредитний договір не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. До того ж умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність, наявність боргу перед кредитором та відсутність спору щодо розміру боргового зобов`язання. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 лютого 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича належним чином завірені копії матеріалів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис №14472 від 23 грудня 2020 року. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 грудня 2021 року відповідача, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича викликано до суду шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 квітня 2021 року замінено відповідача по справі - нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича належним відповідачем - ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова Інновація». Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 червня 2021 року витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» належним чином завірені копії документів, на підставі яких нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем видано виконавчий напис №14472 від 23 грудня 2020 року. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 вересня 2021 року витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» належним чином завірену копію виконавчого напису №14472 від 23 грудня 2020 року щодо стягнення боргу з [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 грудня 2021 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Дениса Олеговича. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Д. О. належним чином завірену копію виконавчого напису №14472 від 23 грудня 2020 року, виконання якого проводиться у виконавчому провадження №64038444. Викликано до суду представника ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича в судове засідання шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Позивач, [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. При подачі до суду заяви про заміну відповідача також подав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача, ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив. 17 березня 2021 року до суду надійшло пояснення по справі №532/394/21, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 23-25). На виконання ухвали суду від 08 червня 2021 року надав суду належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем видано виконавчий напис №14472 від 23 грудня 2020 року про стягнення боргу із [PERSON] . Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д. О. будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На виконання ухвали суду від 22 грудня 2021 року надав суду належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 14472 від 23 грудня 2020 року. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на те, що неявка в судове засідання учасників справи, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем на підставі статті 87 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 14472, про звернення стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» заборгованості за договором № 200614-18853-3 від 14 червня 2020 року. Заборгованість стягнуто за період з 14 липня 2020 року по 11 грудня 2020 року: 2000,00 грн - заборгованості за сумою кредиту; 9420,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1100,00 грн - плату на вчинення виконавчого напису, а всього в сумі 12 520,00 грн. Із договору № 200614-18853-3 від 14 червня 2020 року вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким Товариство надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 2000,00 гривень, з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 1,7% від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, строком на 30 днів (а.с. 26-27). Зазначений договір нотаріально не посвідчений. 05 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д. О. на підставі заяви про примусове виконання відкрито виконавче провадження ВП №64038444, про що винесено постанову про стягнення з боржника: борг за виконавчим документом - 12520,00 грн; виконавчий збір - 1252 грн (а.с. 7-8). Згідно розрахунку заборгованості по договору №200614-18853-3 від 14 червня 2020 року, станом на 10 березня 2021 рік прострочена заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 9420,00 грн, а загальна сума заборгованості становить 12 520,00 грн (а.с. 29). Зі змісту довідки про укладення договору вбачається, що позичальник, [PERSON] подав заявку на отримання кредиту 14.06.2020 року о 20:17:35 год. підписавши договір Одноразовим ідентифікатором, після якого отримав перераховані грошові кошти Товариством 14.06.2020 року о 20:20:27 год. (а.с. 72). Судом також встановлено, що 11 грудня 2020 року товариство звернулось до [PERSON] з претензією виконати належним чином зобов`язання у семиденний строк, а у разі невиконання вимог, стягнення буде звернено на грошові кошти та всі інші активи, які йому належать, а справу буде передано до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (а.с. 74). При цьому відомості про отримання адресатом претензії відсутні. 22 грудня 2020 року товариство звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу міста Києва Баршацького І. В. із заявою, в якій прохав вчинити виконавчий напис на підставі наданого договору №200614-18853-3, укладеного 14 червня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 11 420,00 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (а.с. 76). Суд, дослідивши доводи позивача, викладені в позовній заяві та доданих до неї документів, зокрема виконавчого напису № 14472 від 23.12.2020 року та договору ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» №200614-18853-3 від 14.06.2020 року про надання коштів у позику, зазначає, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1-2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. При цьому, ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону «Про нотаріат» суд у такому спорі повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі № 674/918/17). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, на підтвердження наявності спору відповідачем надані Договір № 200614-18853-3 від 14 червня 2020 року, розрахунок заборгованості за Договором, копію чеку №234750151 від 14 червня 2020 року про проведення переказу надання кредиту, однак суду не надано належним чином завіреного кредитного договору, з відміткою про його нотаріальне посвідчення. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису №14472, вчиненого 23.12.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню також витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору. Судом встановлено, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, а тому такі витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved