Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Відродження» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування поданого позову позивачка зазначила, що вона являється власником земельної ділянки площею 2,8579 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:2401. 01.08.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди земельної ділянки строком до 31.12.2025 року. Відповідно до умов договору за кожен рік використання землі орендар виплачує орендну плату в грошовій формі у розмірі 5100 грн., орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. Сплачується орендна плата до 30 грудня поточного року дії договору оренди. Однак, орендар не виконує покладені на нього обов`язки щодо виплати орендної плати, оскільки відповідачем не сплачено позивачу орендну плату за 2020 та 2021 роки, в зв`язку з чим, заборгованість ТОВ «Відродження» перед [PERSON] становить 10200 грн. Позивачка неодноразово зверталася до представників відповідача для отримання орендної плати, однак, їй було відмовлено у видачі орендної плати через відсутність коштів в орендаря. Крім того, систематична несплата орендної плати є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. В зв`язку з чим, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Відродження» на її користь оренду плату за користування земельною ділянкою за кадастровим номером 1224255100:01:001:2401 в сумі 10200 грн.; розірвати договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 1224255100:01:001:2401, укладений 01.08.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження» та припинити інше речове право 16583215 (право оренди земельної ділянки загальною площею 2,8579 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Покровської селищної ради покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224255100:01:001:2401) від 23.09.2016 року; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Представник відповідача ТОВ «Відродження» - Халинбаджах А.В. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що 01.08.2015 року між позивачем та відповідачем дійсно було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,8579 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:2401, термін дії договору до 31.12.2025 року. Договір укладений в письмовій формі, містить всі істотні умови (об`єкт оренди, строк дії договору, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків), тобто відповідає вимогам ст.ст.14,15 Закону України «Про оренду землі» та ст.626 ЦК України. Право оренди земельної ділянки зареєстроване в законний спосіб. Протягом всього часу дії договору оренди ТОВ «Відродження», як орендар, виконувало всі умови, передбачені цим договором, в тому числі вчасно та в повному обсязі виплачувало орендну плату за користування землею та сплачувало відповідні податки. З моменту підписання договору і по теперішній час жодних заяв або претензій з приводу порушення прав позивача, як орендаря, в тому числі невиплати чи несвоєчасної виплати орендної плати до ТОВ «Відродження» з боку позивача не надходило. Відповідач погоджується, що орендну плату не виплатив до 20 листопада 2020 року. В телефонному режимі в листопаді 2021 року позивачці було запропоновано отримати орендну плату за 2020 рік, з урахуванням пені, в розмірі 7075,00 грн. та збільшену орендну плату за 2021 рік в розмірі 8490,00 грн., але позивачка відмовилася отримувати гроші. Тобто відповідач порушив вимоги договору в частині терміну виплати орендної плати лише за 2020 рік, за 2021 рік виплата була запропонована вчасно. Своєю відмовою отримати орендну плату позивачка унеможливлює виконання відповідачем умов договору в частині виплати орендної плати. В зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8579 га, яка розташована на території Покровської селищної ради, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП №104775 від 25.05.2001 року (а.с.9). 01.08.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження» було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 2,8579 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:2401, строком на 10 років (а.с.6-7), який був зареєстрований 23.09.2016 року державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (а.с.10). Крім того, 01.08.2015 року між сторонами було складено Акт приймання-передачі земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки від 01.08.2015 року, згідно якого орендодавець [PERSON] передала, а орендар ТОВ «Відродження» прийняв в оренду земельну ділянку в розмірі 2,8579 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:2401 (а.с.8). Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. За умовами договору орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 5100,00 гривень. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору. Сторони не заперечили те, що договір оренди укладений і діє на зазначених умовах. У позові [PERSON] зазначає, що їй не виплачена орендна плата за користування земельною ділянкою за період 2020-2021 роки, що складає 5100,00 грн. за рік оренди х 2 = 10200,00 грн. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачу не сплачена орендна плата за договором оренди землі за 2020-2021 роки, відповідач у своєму відзиві жодним чином не спростував наявність заборгованості та невиконання умов договору оренди землі в частині здійснення орендної плати. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача, зазначені ним у відзиві на позов, з приводу того, що позивачка відмовляється отримати орендну плату та не зважає на запрошення з`явитися до ТОВ «Відродження», оскільки дані обставини ніяким чином не підтверджені та не доведені. Вказані доводи не спростовують наявність заборгованості. Таким чином, несплата відповідачем орендної плати позивачу два роки поспіль свідчить про наявність систематичного порушення відповідачем взятих на себе за договором оренди зобов`язань щодо виплати орендної плати. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 3 ст. 651 ЦК України). Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611 ЦК передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких, за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК, належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору, про що свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід урахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК. Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28.09.2016 у справі №6-977цс16 та від 12.12.2012 у справі №6-146цс12. У постанові ВС у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематичне невнесення орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематичне внесення орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічний висновок викладений у постанові ВС від 02.05.2018 у справі №925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2021 року у справі №759/1788/18-ц (провадження №61-6083св19) зроблено висновок, що «договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частинами першою-другою статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бут змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона». Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Так, судом достовірно встановлено, що позивачкою доведено істотне систематичне порушення умов спірного договору оренди земельної ділянки та її прав, оскільки відповідачем умови договору оренди землі належним чином не виконуються, орендна плата, як зазначалось вище, своєчасно не сплачується, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у визначений договором термін. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивачки щодо стягнення орендної плати за 2020-2021 рік у розмірі 10200,00 грн., розірвання договору оренди землі та припинення права оренди за вказаним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2016 року у реєстрі міститься запис про інше речове право на земельну ділянку площею 2,8579 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:2401, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, вид іншого речового права - право оренди земельної ділянки (а.с.10). Оскільки суд дійшов висновку про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.08.2015 року, то з урахуванням вищенаведеної норми права слід припинити інше речове право - право оренди цієї земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, судові витрати у розмірі 1816,00 грн. слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved