Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

18 листопада 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Експрес Страхування" до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 30 січня 2020 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями "Lexus LS430" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та "Kia Sportage" д.н.з. [NUMBER] , який на момент зіткнення був припаркованим. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у скоєній ДТП. ТДВ "Експрес-страхування" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, виплатило власнику автомобіля "Kia Sportage" д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 47 549,83 грн., на підставі чого позивач звертається до суду з вимогою стягнення в порядку регресу даної суми з винуватця ДТП, Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 листопада 2021 року цивільну справу № 753/23579/21 передано судді Шаповаловій К.В. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 17 січня 2022 року на 16:30 год. У судове засідання 17 січня 2022 року сторони не з`явились. Від представника позивача до суду надійшла заява (вх. № 3207) про розгляд справи за його відсутності. Від відповідача надійшла заява (вх. № 3206) про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи подану відповідачем письмову заяву про визнання позову та не заперечення щодо задоволення позовних вимог, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі частини п`ятої статті 206 ЦПК України, ухвалити рішення по справі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 122-4, 124 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. Як вбачається з вказаної постанови, 30 січня 2021 року о 20 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Lexsus», д.н.з. [NUMBER] , на вул. Є. Чавдар, 28, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди, в результаті стався наїзд на припарковані автомобілі марки «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] та ЗАЗ, д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Окрім того, [PERSON] будучи причетним до ДТП, місце ДТП залишив. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 10.1, 2.10а Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124 КпАП України. У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30 січня 2021 року, був пошкоджений автомобіль "Kia Sportage" д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Між [PERSON] та ТДВ "Експрес-страхування" було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №209.20.2556079, предметом якого стало страхування автомобіля "Kia Sportage" д.н.з. [NUMBER] . На час скоєння вищезгаданої ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до акту виконаних робіт №0000053862 від 19 лютого 2021 року, складеного ТОВ "Автоцентр на Харківському", вартість відновлювального ремонту автомобіля "Kia Sportage" д.н.з. [NUMBER] , склала 47 549,83 грн. Відповідно до платіжного доручення №ЦО01012 від 12 лютого 2021 року, ТДВ "Експрес-страхування" виплатило ТОВ "Автоцентр на Харківському" суму страхового відшкодування 47 549,83 грн. за договором стахування №209.20.2556079. Таким чином, ТДВ "Експрес-страхування" виконало покладений на нього договором страхування №209.20.2556079 обов`язок по відшкодуванню шкоди. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки ТДВ "Експрес-страхування" відшкодувало завдану відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 47 549,83 грн. у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] - особи, протиправними діями якої завдано шкоди власнику пошкодженого в ДТП транспортного засобу. Враховуючи встановлені судом обставини та докази надані позивачем до позову, зважаючи на те, що відповідач подав до суду заяву про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 47 549, 83 грн. підлягають задоволенню. На підставі положень статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1135 грн., а інша половина сплаченого судового збору повертається позивачу.

Outcome: approved