Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що він з батьками з народження проживав в с.Щеніїв Черняхівського району і на даний час зареєстрований в [ADDRESS] . В подальшому він, маючи намір одружитися, в 2009 році почав підшукувати собі окреме житло в [ADDRESS] пустував, бо його власниця [PERSON] померла дуже давно - в 1992 році, в спадщину ніхто після її смерті не вступив, спадкова справа не відкривалась. З дозволу Щеніївської сільської ради і з відома представників громади, які не мали претензій на будинок після померлої [PERSON] , почав робити ремонт в будинку по [ADDRESS] , а з початку 2010 року вселився в будинок, в якому до сьогодні проживає з дружиною та дітьми. На даний час він з сім`єю вже більше 10 років проживає в будинку [ADDRESS] . За цей час він зробив ремонт будинку та господарських споруд, підключив світло та газ, на його ім`я оформлено рахунки за оплату цих послуг, несе всі інші витрати по утриманню цього господарства. Згідно довідок Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області він проживає у вказаному будинку без реєстрації і згідно даних погосподарської книги [PERSON] , яка померла [INFO] , являлась власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру від 07.07.2020 спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, ніхто з можливих спадкоємців не звертався з відповідними заявами про прийняття спадщини після [PERSON] , відповідно даних сільської ради на день смерті [PERSON] з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований. Вважає, що він добросовісно та відкрито володіє будинком [ADDRESS] , тому просить суд визнати за ним [PERSON] , [INFO] , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 21.09.2020 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області про набуття права власності за набувальною давністю. 14.01.2021 на адресу суду надійшло письмове пояснення до позовної заяви з Високівської сільської ради в якому зазначено, що у гр. [PERSON] , яка померла [INFO] є дочка [PERSON] , [INFO] , яка являється фактичним спадкоємцем після смерті матері та на даний час проживає та зареєстрована в селі Щеніїв. Також зазначено, що в додатках до позовної заяви зазначено: копія довідки Високівської сільської ради про реєстрацію і проживання № 1309 від 13.07.2020 року, хоча фактично документ за № 1309 від 13.07.2020 року це є довідка (виписка з погосподарської книги) про право власності на житловий будинок. 22.09.2021 ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] ). Підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, також зазначив, що дочка померлої [PERSON] - [PERSON] спадщину не приймала та на неї не претендує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявні вищезазначені пояснення Високівської сільської ради. Третя особа в судове засідання не з`явилась, від неї надійшли письмові поясненя, в яких остання зазначила, що вона дійсно є донькою [PERSON] , яка проживала в будинку [ADDRESS] і померла [INFO] . На момент смерті матері вона проживала окремо від неї, вже мала свою сім`ю. Після смерті матері до нотаріуса не зверталася, спадщину не приймала і наміру її приймати не мала і не має тепер. Будинок, де проживала [PERSON] пустував і фактично право власності на цей будинок не було оформлено на її матір. Їй відомо, що близько 12 років тому в будинок зі згоди сільської ради вселився [PERSON] зі своєю сім`єю. Жодних претензій, ні до сільської ради, ні до [PERSON] вона не мала і не має. Звертатися до нотаріуса та оформляти будь-яке майно, яке належало чи могло належати її матері [PERSON] не має наміру, не дивлячись на можливе існування заповіту. Вказала, що їй повністю зрозумілі вимоги позивача [PERSON] щодо визнання за ним права власності на будинок, в якому колись проживала її мати, за набувальною давністю. Вона не заперечує проти задоволення позову та вважає, що її права в разі його задоволення ніяким чином не будуть порушені. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач в 2010 році з дозволу сільської ради вселився в житловий будинок [ADDRESS] . Даний будинок пустував. Власниця житлового будинку [PERSON] померла [INFO] , спадкоємці, які прийняли спадщину та особи, які мали б право на обов`язкову частку у майні спадкодавця після її смерті відсутні, спадкова справа не заведена. Факт належності спірного будинку [PERSON] за її життя підтверджується довідкою Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області №1309 від 13.07.2020 року (а.с.12) за якою згідно із записом в погосподарській книзі Забрідської сільської ради гр. [PERSON] , яка померла [INFO] являлася власником одного цілого житлового будинку із надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (підстава: запис у погосподарських книгах № об`єкту ПГО 428-1 за 1990-1995). Відповідно до довідки Високівської сільської ради №405 від 07.02.2020 на час смерті [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS] ніхто не проживав та не був зареєстрований. Після смерті [PERSON] в шестимісячний термін у вказаному будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований. Відповідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) відомості у спадковому реєстрі щодо спадкодавця [PERSON] відсутні. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Крім того, як вбачається з пояснень третьої особи, дочки померлої [PERSON] , [PERSON] , остання спадщину не приймала і не має наміру реалізувати свої спадкові права, та те, що їй було відомо про володіння позивачем житловим будинком, належним її матері [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Відповідно до ст.182 ЦК України право власності на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.3ст.12,ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, яким продовжує відкрито, безперервно користуватися, а саме: житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , разом з господарськими будівлями та спорудами, понад 10 років, вказані обставини відповідачем не спростовано, та, зокрема, факт добросовісного заволодіння позивачем житловим будинком стверджується матеріалами справи, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності за набувальною давністю, оскільки незаконність набуття права власності не випливає із закону та прямо не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved