Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання спадкового договору, посилаючись на наступне. Згідно вимог ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а так само моральним принципам суспільства, інтересам держави й суспільства, його моральним принципам. Конституційним елементом спадкового договору є покладання на набувача відповідних обов`язків. Відсутність у спадковому договорі цих обов`язків свідчить про відсутність і спадкового договору. Згідно п.2 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання угоди недійсною. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який установлено договором або законом (ч.2 ст.16 ЦК України). 30.10.2019 року був укладений спадковий договір між нею та відповідачкою [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Наявко І.М. за реєстровим № 1556. Крім того, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Наявко І.М., у зв`язку з посвідченням цього спадкового договору, на підставі ст.73 Закону України « Про нотаріат», накладена заборона відчуження зазначеної в договорі квартири [ADDRESS] , до припинення спадкового договору, реєстровий № 1557. Згідно спадкового договору, п.1.1, набувач зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача; за вимогою відчужувача сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, а також вартість послуг з користування електроенергією та міським телефонним зв`язком предмету договору; забезпечувати належними лікувальними засобами (п.2.1 Договору); у разі смерті відчужувача, здійснити комплекс заходів з поховання відчужувача (п.2.2 Договору). Таким чином, умови спадкового договору передбачають, що одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження іншої сторони (відчужувателя) і, у випадку його смерті, здобуває право власності на майно відчужувателя. Після укладання договору усі обов`язки по ньому несе набувач, а відчужуватель наділяється тільки правом вимоги виконання цих обов`язків. Тому тягар доведення виконання обов`язків за договором лежить на набувачі. Відсутність доказів виконання обов`язків є доказом їх невиконання. Серед іншого, слід сказати й про те, що, якби набувач, дійсно, приймала б участь у догляді за нею, наданні, в разі необхідності, грошових коштів на ліки, харчування, то в неї повинні були перебувати розписки про одержання грошових сум або матеріальних речей. Відсутність цих розписок свідчить про невиконання відповідачкою своїх обов`язків. Вважає, крім того, що спадковий договір не повний і не містив усіх умов, необхідних для її існування, беручи до уваги, що вона пенсіонер й за станом здоров`я потребує догляду, не може себе фактично обслуговувати. Умови змінилися настільки, що, якби сторони за спадковим договором могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Пенсія її незначна, її недостатньо для придбання продуктів харчування, одягу, ліків, оплати комунальних платежів і проведенні медичного обстеження, їй дуже важко. Допомоги від відповідачки ніякої, вона чекає лише її смерті, їй це вигідно, і умовами цього спадкового договору вона приречена була на жалюгідне існування. Вона важко хворіє, перенесла не один мікроінсульт, має постійні головні болі, шаткість при ходьбі, має проблеми зі здоров`ям, прямі й непрямі, пересувається в силу своїх можливостей, може впасти, їй боляче рухатися. Необхідно доскональне медичне обстеження, але на все не має коштів. Дзвонила відповідачці з проханням про допомогу, але відповідачка їй відмовила, сказавши, що вона не зобов`язана за нею дивитися, утримувати, приносити покупки, медикаменти, здійснювати догляд (хоча б мінімальний), супроводжувати до лікарні, платити комунальні платежі. Їй, дійсно, потрібна допомога на утримання, забезпечення ліками, доглядом, необхідною допомогою в придбанні продуктів харчування, допомоги в оплаті всіх витрат, пов`язаних з обслуговуванням і утриманням квартири. Відсутність вищевказаних умов, а саме: щомісячне надання відчужувателю мінімальних коштів; забезпечення відчужувателя, згідно рецептів лікарів, належними ліками, незалежно від їх вартості; надання медичного обстеження та побутових послуг, виконання різних видів ремонтних робіт; надання відчужувателю медичної допомоги вдома лікарями загального профілю, а також лікарями-фахівцями, - позбавляють її усього. Вона тільки в АТБ може пересуватися протягом 3-4 годин у зв`язку з болями у серці, тиску, болями голови, ніг. Останній раз вона бачила відповідачку при посвідченні спадкового договору в жовтні 2019 року, коли вона приїжджала в м.Нікополь, і все. Відповідачка сама ніколи їй не дзвонить і нервує, коли вона телефонує й просить про допомогу. Спочатку відповідачка направляла їй перекази коштів, потім перестала або направляла менше, ніж раніше, а в цьому році забула за неї зовсім. Вона тільки дратує відповідачку своїми проблемами. Вона купує лише найнеобхідніші ліки, в неї немає коштів на медичне обстеження. Вона вимушена собі відмовляти у належній їжі, не кажучи вже за придбання яких-небудь ласощів. За період з жовтня 2019 року по цей час вона витратила на оплату комунальних послуг 7 188,34 гривень (сплата по квитанціям банку), без сплати за поповнення за телефон. Пенсія її складає 2 600,00 гривень. Достатніх засобів на придбання медикаментів у неї немає, не говорячи вже про придбання продуктів для повноцінного харчування. У цей час зросли послуги з оплати комунальних платежів, їй дуже важко. Спадковий договір має двоїсту природу: він є одночасно й розпорядженням на випадок смерті, і договором, змістом якого обмовляються його істотні умови. Однак, діючим ЦК України не передбачено внесення яких-небудь змін або доповнень в умови спадкового договору в однобічному порядку або по взаємній згоді сторін. У такому випадку відчужуватель може звернутися до суду для подачі позову про розірвання спадкового договору. Тільки після рішення суду про розірвання спадкового договору сторони можуть укласти новий договір з урахуванням змін і доповнень щодо всіх важливих умов (зазначених вище), необхідних для її життя. При наявності ж згоди обох сторін спадковий договір може бути достроково розірваний на підставі загальних положень про зобов`язання у нотаріуса (ст.651, ч.1 ст.652, ст.654 ЦК України), але взаємної згоди сторін не було, набувач ухилялася від цього, незважаючи на її запрошення до нотаріуса. Вона з відповідачкою не дійшли згоди щодо приведення договору, відповідно до обставин, що змінилися істотно, і тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про розірвання спадкового договору, відповідно до вимог ст.ст.651, 652, 654, 1302, 1305, 1308, ч.1ст.1307 ЦК України, тому що спадковий договір був укладений з порушенням цивільного законодавства й спрямований на незаконне придбання нерухомого майна. Спадковий договір укладений на вкрай невигідних для неї умовах. Вона хворіє на атеросклероз судин нижніх кінцівок, кардіосклероз атеросклеротичний, двічі перенесла мікроінсульт, страждає на гіпертонічну хворобу, потребує стороннього догляду, нездатна до повного самообслуговування, і все це є для неї важкими обставинами. Якби вона могла передбачити істотні умови при посвідченні спадкового договору нотаріусом, вона уклала спадковий договір на інших умовах, необхідних для її існування. В силу свого віку та стану здоров`я, вона не вникала в зміст документа, який забрала відповідачка, й по її наполегливому проханню нотаріус надав їй копію цього спадкового договору напередодні її звернення до суду. А коли вона його прочитала, умови виявилися не ті, що вони обговорили з відповідачкою напередодні посвідчення спадкового договору. Тобто, відповідачка - її донька - її обдурила, скориставшись довірою. Однак, вона це все терпіла, поки восени 2020 року їй не стало гірше із здоров`ям, а допомоги від відповідачки не було, і немає. Умови цього укладеного з відповідачкою спадкового договору не мають дійсного наміру відповідачки на підтримку її життєдіяльності, у набувача відсутній намір підтримати її в складних життєвих умовах. Збіг важких обставин, а саме: мікроінсульт, літній вік, самітність і безпорадність, потреба в сторонній допомозі, спонукали її укласти спадковий договір на вкрай невигідних умовах. Спадковий договір нерозривно пов`язаний з особами його учасників, ЦК України надає останнім право заявляти в суді вимоги про дострокове розірвання договору. Наведеними у ст.1308 ЦК України випадками, підстави припинення спадкового договору не вичерпується. Зазначені в ст.1308 ЦК України спеціальні підстави розірвання судом спадкового договору ґрунтуються на вимозі лише однієї із сторін, тобто ст.1308 ЦК України застосовується при відсутності угоди між відчужувателем і набувачем про припинення договірних відносин внаслідок розірвання спадкового договору для можливості внесення яких-небудь змін або доповнень в умови спадкового договору ( як в однобічному порядку так і по взаємній згоді сторін, якого в цьому випадку немає). Тому положеннями ст.1308 ЦК України визначене право сторін спадкового договору звертатися до суду з метою його дострокового розірвання на вимогу відчужувателя. Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Наявко І.М. готовий був розірвати цей договір і укласти між сторонами новий, з урахуванням змін і доповнень, але набувач відмовилась, тому нотаріус рекомендував їй звернутися до суду. Тому просить ухвалити рішення суду, яким розірвати спадковий договір від 30.10.2019 року, укладений між нею та відповідачкою [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Наявко І.М., реєстровий № 1556, визнавши його недійсним, стягнувши витрати в справі з відповідачки. А також зобов`язати приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Наявко І.М. зняти накладену заборону відчуження зазначеної в договорі квартири [ADDRESS] , до припинення спадкового договору, реєстровий № 1557. Відповідачка, скориставшись своїм правом, визначеним нормами діючого ЦПК України, надала до суду відзив, в якому зазначила, що проти позову заперечує в повному обсязі, оскільки вважає його необґрунтованим; обставини, викладені в ньому, не доведеними та такими, що не відповідають дійсності, з огляду на наступне. Так, дійсно, в 2019 році до неї звернулася її мати з пропозицією укласти спадковий договір. Нотаріуса також вибирала мати, оскільки вона фактично проживає у місті Дніпрі, і в місті Нікополі взагалі не має ніяких зв`язків чи знайомих. 30 жовтня 2019 року вони уклали спадковий договір, текст якого їм склав нотаріус, попередньо з ними обома поспілкувавшись. Здебільшого, щодо умов договору, нотаріус спілкувалася з позивачем, оскільки це була її добра воля та бажання, в першу чергу, а вона вже дала свою згоду та погодилась на такі умови, оскільки як донька все одно допомагає своїй матері. Протягом часу з 30 жовтня 2019 року по 2021 рік, здається, щомісяця, вона перераховувала грошові кошти через термінали АТ КБ «ПриватБанку» на банківську картку № [NUMBER] , власником якої є позивачка, на загальну суму, приблизно, 10 000 грн. Вказані обставини частково підтверджує й позивачка в своїй позовній заяві на аркуші 2 позову (абз.5): «Спочатку вона направляла мені перекази коштів, потім перестала, або направляла менше, ніж раніше, а в цьому році забула за мене зовсім». Одночасно, на цьому ж аркуші в першому абзаці, позивач стверджує, що: «Серед іншого, слід сказати й про те, що, якби набувач, дійсно, приймала б участь у догляді за мною, наданні, в разі необхідності, грошових коштів на ліки, харчування, то в неї повинні були перебувати розписки про одержання грошових сум або матеріальних речей. Відсутність цих розписок свідчить про невиконання нею своїх обов`язків». Відповідно до розділу 2 «Обов`язки набувача» спадкового договору, на неї як набувача за час життя позивача покладений договором обов`язок полягає у виконанні таких дій: 1. за вимогою відчужувача (позивача) сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, а також вартість послуг з користування електроенергією та міським телефонним зв`язком; 2. забезпечувати належними лікувальними засобами, вартість яких визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Зазначає, що вона з жовтня 2019 року спілкувалась з матір`ю, перераховувала їй на банківську картку гроші, після чого, приблизно в 2020 році, їх стосунки погіршилися. Позивачка перестала пускати її до квартири, де вона живе, коли вона до неї приїздила. А потім взагалі перестала брати слухавку, коли вона їй дзвонила. При цьому, жодних вимог щодо сплати комунальних платежів, а також вартості послуг з користування електроенергією та міським телефонним зв`язком, від позивача до неї не надходило, як і жодних виданих лікарями рецептів на придбання ліків, довідок або рахунків про їх вартість, також не було, як і не має зараз, про що свідчить відсутність вказаних доказів у списку додатків до позову. Отже, доказів невиконання покладених на неї спадковим договором обов`язків набувача позивачем не надано, тому в цій частині вважає позов необґрунтованим та недоведеним. Стосовно посилань позивачки на невідповідність договору нормам закону, на збіг важких обставин, а саме: перенесення мікроінсульту, самотність і безпорадність, потребу сторонньої допомоги, зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, відповідно ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка не наводить, які саме норми закону було порушено/недотримано під час складання вказаного договору, в якій частині вказаний договір не відповідає нормам Закону, не надає доказів на підтвердження збігу важких обставин та доказів направлення їй вимоги про надання допомоги чи необхідність сплати комунальних платежів, вартості послуг з користування електроенергією, міським телефонним зв`язком та ліків. Спадковий договір передбачає, що її обов`язок у здійсненні зазначених платежів виникає лише за вимогою відчужувача та на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. В інший спосіб вона не має можливості зробити платежі, оскільки їй невідомі номери рахунків, на які слід перераховувати кошти, не відомі суми, які потрібно сплачувати. Стаття 1302 ЦК України «Поняття спадкового договору» визначає, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Тобто, у спадковому договорі мова йдеться саме про виконання нею, як набувачем за договором, розпоряджень відчужувача. Відповідно, саме позивач зобов`язаний довести та надати суду докази надання їй своїх розпоряджень, визначених умовами договору та докази його невиконання/ неналежного виконання вказаних розпоряджень. Вказане повністю узгоджується і з нормами ст.1308 «Розірвання спадкового договору»: «1. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. 2. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача». Отже, позивачем не було надано доказів щодо надання їй будь - яких розпоряджень та невиконання нею таких розпоряджень, і, відповідно, не було доведено порушень нею умов спадкового договору, що могло б служити підставою для його розірвання судом. За таких обставин, просить суд в задоволенні позову відмовити повністю та стягнути з позивача витрати, понесені нею за надання правової допомоги. Позивачка надала відповідь на відзив, посилаючись на те, що вона є непраце - здатною особою у віці 82 років, має право на соціальний захист у старості, має право на достатній життєвий рівень для себе, що включає достатнє харчування, одяг, житло, що гарантується Конституцією України (ст.ст.46, 48). Конституційним елементом спадкового договору є покладання на набувача відповідних обов`язків. Відсутність у спадковому договорі цих обов`язків свідчить про відсутність і спадкового договору. Згідно спадкового договору, п.1.1, набувач зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача: за вимогою відчужувача (яка є обов`язковим пунктом спадкового договору) сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, а також вартість послуг з користування електроенергією та міським телефонним зв`язком; забезпечувати належними лікувальними засобами (п.2.1 Договору); у разі смерті відчужувача здійснити комплекс заходів з поховання відчужувача (п.2.2 Договору). Тягар доведення виконання обов`язків за договором лежить на набувачі. Відповідачка не надала у відзиві доказів виконання своїх обов`язків (п.1.1; 2.1 Договору). Більш того, вона нотаріуса не обирала (як пише відповідачка), вона його вперше бачила. Вона з відповідачкою спочатку були у одного нотаріуса, а потім пішли до іншого, який 30.10.2019 року й уклав спадковий договір між ними, реєстровий № 1556. Ніяких зв`язків з цим нотаріусом вона не мала (як вказувала відповідачка) і до дати укладення договору його не бачила. Дійсно, нотаріус з ними спілкувався, але вона йому говорила, що донька обіцяла повністю доглядати та утримувати її, бо доньці на той час довіряла. Більше нотаріус з нею не спілкувався, а спілкувався з відповідачкою, бо вона почувала себе після хвороби не дуже добре, недочувала тощо. Донька водила її по місту під руки, бо сама вона не дійшла б до нотаріуса. Вважає, що крім того, що спадковий договір не повний і не містив усіх умов, необхідних для її існування (беручи до уваги, що вона пенсіонер й за станом здоров`я потребує догляду, не може себе фактично обслуговувати, що підтверджується висновком КНП «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Нікопольської міської ради за № 253 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі). Їй, дійсно, потрібна допомога по утриманню, забезпеченню ліками, доглядом, необхідною допомогою в придбанні продуктів харчування, допомоги в оплаті всіх витрат, пов`язаних з обслуговуванням і утриманням квартири. Відсутність вищевказаних умов, а саме: щомісячного надання відчужувателю мінімальних коштів; забезпечення відчужувателя, згідно рецептів лікарів, належними ліками, незалежно від їхньої вартості; надання медичного обстеження та побутових послуг, виконання різних видів ремонтних робіт; надання відчужувателю медичної допомоги вдома лікарями загального профілю, а також лікарями-фахівцями, - позбавляють її усього. Її пенсія незначна (2 600,00 гривень), а допомоги від відповідачки ніякої. За період з жовтня 2019 року по 31.12.2020 року вона витратила на оплату комунальних послуг і телефон/домофон/ 9 289,85 гривень (сплата по квитанціям банку). І за вказаний період відповідачка частково направила мені перекази на суму 4 142,52 гривень, тобто, менше половини витраченого. Достатніх засобів на придбання медикаментів в неї немає, не говорячи про придбання продуктів для повноцінного харчування. За 2021 рік (на дату подання позову до суду) вона сплатила за комунальні послуги 6 855,30 гривень, жодної копійки відповідачка їй не сплатила і не бажає. Спочатку дії спадкового договору відповідачка оплачувала сама, без її вказівок, відповідно до вимог спадкового договору, робила перекази, а потім перестала, порушивши умови спадкового договору. У відповідачки є її данні (паспорт, код) і вона могла створити електронні кабінети та сплачувати комунальні послуги через інтернет, але не бажала. Діючим ЦК України не передбачено внесення яких-небудь змін або доповнень в умови спадкового договору в однобічному порядку або за взаємною згодою сторін. Тому вона повинна була звернутися до суду з позовом про розірвання спадкового договору. Наголошує, що спадковий договір укладений на вкрай невигідних для неї умовах. Всилу свого віку та стану здоров`я, вона не вникала в зміст документа, який забрала відповідачка, повністю довірившись своїй дитині. А донька її обдурила, скориставшись довірою, поганим зором та слухом. Однак, восени 2020 року її здоров`я стало гірше і все пішло на спад. Зараз вона не живе, а виживає, але допомоги від відповідачки не бачить. Збіг важких обставин, пов`язаних зі станом здоров`я, самітність і безпорадність, потреба в сторонній допомозі, спонукали її укласти спадковий договір на вкрай невигідних для себе умовах. Ситуація, що склалася, для неї є стрессогенним фактором, несприятливим для поліпшення стану здоров`я, виявляє гнітючу дію, у результаті чого мають місце невротичні прояви, які погіршують стан її здоров`я. Враховуючи категоричне небажання відповідачки спілкуватися з нею, її негативне відношення до неї (вона це вказала у відзиві), із застосуванням психологічного насильства й агресії (неприпустимі форми спілкування з матір`ю за телефоном), є всі підставі для розірвання спадкового договору. Фактично я терпить психологічне насильство: насильство над своїми емоціями, включаючи словесні та невербальні образи, погрози, приниження, залякування, які йдуть з боку відповідачки, спрямовані на обмеження волевиявлення особи; та економічне насильство: позбавлення належного харчування, набору промислових товарів, належних коштів для оплати послуг, поповнення телефону, належного медобстеження. На цей час у них з відповідачкою повне непорозуміння через негативне відношення доньки до неї. Телефоном відповідачка їй повідомила, що вона не працює і забезпечувати її не може, тому просила її не турбувати. Після 19.10.2019 року відповідачка ні разу у неї не була, вона намагається ввести суд в оману. Вона потребує спокійної, доброзичливої обстановки, належних умов виконання спадкового договору, в силу свого віку та стану здоров`я. Тому пояснення відповідачки у відзиві на позов по цій справі необгрунтовані і не відповідають дійсності. В судове засідання сторони не прибули. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с.60, 63). Відповідачка в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлялась належним чином (а.с.45, 62). Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи суду не надавала. Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно до ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до п.1 ст.1308 Цивільного кодексу України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Як встановлено в судовому засіданні,30.10.2019 року між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Наявко І.М. за реєстровим № 1556 (а.с.7-8). Згідно обов`язків, визначених в даному спадковому договорі (п.2.1), за життя відчужувача на набувача за цим договором покладається обов`язок виконувати такі дії: -за вимогою відчужувача сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, а також вартість послуг з користування електроенергією та міським телефонним зв`язком предмету договору ; -забезпечувати належними лікувальними засобами, вартість яких визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. 2.2 У разі смерті відчужувача набувач зобов`язаний: - здійснити комплекс заходів з поховання відчужувача, про що повинен надати нотаріусу свідоцтво про смерть відчужувача (а.с.7-8). Крім того, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Наявко І.М., у зв`язку з посвідченням цього спадкового договору, на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат», накладена заборона відчуження зазначеної в договорі квартири [ADDRESS] , до припинення спадкового договору, реєстровий № 1557 (а.с.8). Таким чином, умови спадкового договору передбачають, що одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження іншої сторони (відчужувателя) і, у випадку його смерті, здобуває право власності на майно відчужувателя. Судом не приймаються посилання відповідача, викладені нею у відзиві на позовну заяву, згідно з якими «…протягом часу з 30 жовтня 2019 року по 2021 рік, здається, щомісяця, вона перераховувала грошові кошти через термінали АТ КБ «ПриватБанку» на банківську картку № [NUMBER] , власником якої є позивачка, на загальну суму, приблизно, 10 000 грн.», оскільки в спірному спадковому договорі не передбачено перерахування відповідачкою коштів на банківську картку позивачки, а чітко зазначено, що на набувача (відповідачку по справі) за цим договором покладається обов`язок сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, а також вартість послуг з користування електроенергією та міським телефонним зв`язком предмету договору; забезпечувати відчужувателя належними лікувальними засобами, вартість яких визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Доказів виконання вищевказаних обов`язків відповідачкою до суду не надано. Крім того, відповідачка чітко не пам`ятає, скільки коштів і в які строки вона надавала своїй матері на утримання, оскільки сама зазначає, що їй «…здається…», що кошти нею перераховувались щомісяця. І суму перерахованих коштів вона також зазначає «…приблизно…». Дані обставини суд розцінює, як неналежне виконання відповідачкою своїх обов`язків як набувача майна позивачки за спірним спадковим договором. Тим більше, що через погіршення стосунків з матір`ю в 2020 році свої обов`язки за спадковим договором відповідачка стала виконувати все рідше, і рідше, а потім взагалі припинила їх виконувати зовсім. Позивачка стверджує, що останній раз вона бачила відповідачку при посвідченні спадкового договору в жовтні 2019 року. Доказів спростування даного факту відповідачкою до суду не надано. Крім того, суд погоджується з твердженням позивачки про те, що умови укладеного з відповідачкою спірного спадкового договору не мають на меті дійсного наміру відповідачки на підтримку належного рівня життя позивачки. У відповідності до п.5.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством. Згідно п.6.3 Договору, у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача, на його вимогу цей договір може бути розірваний у судовому порядку. Відповідно до п.6.4 Договору, у разі неможливості виконання набувачем розпоряджень відчужувача, на вимогу набувача договір може бути розірваний у судовому порядку. Згідно ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до положень, викладених у ст.1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 651 ЦК України передбачається, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.1308 ЦК України. спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 908, 00 грн., сплачений останньою при поданні позову до суду.

Outcome: approved