Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд захистити право власності та звільнити з-під арешту, накладеного на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеса від 13.07.2013 року по цивільній справі №2-5111/11-реєстраційний номер обтяження: 11462641; зареєстровано 03.08.2011, реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; власник: [PERSON] ; обтяжувач: Київський районний суд м. Одеси - 199/1000 частин будівель та споруд, площею 1547,3 км.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Визнати зобов`язання [PERSON] , померлого [INFO] , перед [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП- [NUMBER] ) за договором авансу від 05.02.2008 року по поверненню авансу в сумі 53310 дол. США, припиненими. Стягнути з відповідача судової витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] був чоловіком [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] залишив заповіт та заповідав все своє майно, що залишиться після його смерті, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме 199/1000 частин будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1547,3 кв.м. [PERSON] у шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегенюк С.Б. із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом, однак виявилося, що відповідно до Державного реєстру обтяжень на нерухоме майно на 199/1000 частин будівель та споруд, площею 1547,3 кв.м. що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , Київським районним судом м. Одеси 13.07.2011 року на підставі ухвали накладено арешт. 10.06.2021 року приватним нотаріусом було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій зазначено про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 199/1000 частин будівель та споруд, площею 1547,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON] , до зняття арешту зі спадкового майна.? Дане нерухоме майно належало [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування №2300 від 05.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Очеретяною І. А. Із листа-відповіді Київського районного суду м. Одеси від 11.08 2021 року за № 22513 вбачається, що у провадженні суду перебувала цивільна справа № 2-5111/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення авансу за договором купівлі-продажу. Матеріали справи знищено зі спливом терміну зберігання. Зберіглося лише рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2011 року. Інших процесуальних документів не зберіглося. Із листа-відповіді Другого Київського відділу ДВС у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 40063 від 30.08.2021 року вбачається, що на примусовому виконанні, в період з 07.12.2012 року по 23.09.2013 року, перебував виконавчий лист № 2-5111/11, виданий 30.11.2012 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 469 932,79 грн. В ході проведення виконавчих дій з АДБ отримана інформація, що [PERSON] помер. 23.09.2013 року державним виконавцем прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 23.09.2013 року, в зв`язку зі смертю), оригінал виконавчого документа повернути до суду без подальшого примусового виконання. Матеріали виконавчого провадження № 36681889 знищені через закінчення трирічного терміну їх зберігання. При винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження згідно з п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 04.11.2010 року №2677-VI), арешт з майна боржника було знято на підставі п.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 04.11.2010 року №2677-УІ) та п.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02.06.2016 року №1404-УІІІ, однак арешт, накладений на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13.07.2011 року, не знятий. [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегенюк С.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] , а саме: на 199/1000 частин будівель та споруд, площею 1547,3 кв.м. що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 10.06.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегенюк С.Б. було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено заявнику, що видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту зі спадкового майна, оскільки нотаріусом за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна був виявлений арешт, накладений на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13.07.2013 року по цивільній справі № 2-5111/11 - реєстраційний номер обтяження: 11462641; зареєстровано: 03.08.2011, реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; власник: [PERSON] ; обтяжувач: Київський районний суд м. Одеси; об`єкт обтяження: 199/1000 частин будівель та споруд, площею 1547,3 кв.м. що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Тобто, на даний час позивачка позбавлена можливості реалізувати у повній мірі усі права спадкоємця щодо оформлення спадщини, яка лишилась після смерті її чоловіка [PERSON] , у зв`язку із наявним арештом на спадкове майно. Із листа-відповіді приватного нотаріуса ОМНО Сегенюк С.Б. за № 165/02-14 від 16.08.2021 року (оригінал в наявності у позивача) вбачається, що [PERSON] з претензією/вимогою кредитора не звертався і відповідна вимога у спадковій справі № 7/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутня. Таким чином, у позивачки відсутній інший, крім судового, шлях для відновлення свого порушеного права на отримання свідоцтва про право на спадщину. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Представник третьої особа в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно договору дарування від 05.06.2008 р належало 199/1000 частин будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1547,3 кв.м. [INFO] [PERSON] помер. На підставі ухвали Київського районного суду м.Одеса від 13.07.2013 року по цивільній справі №2-5111/2011 накладено арешт (реєстраційний номер обтяження: 11462641; зареєстровано 03.08.2011, реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; власник: [PERSON] ; обтяжувач: Київський районний суд м. Одеси )199/1000 частин будівель та споруд, площею 1547,3 км.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 10.06.2021 року приватним нотаріусом прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій зазначено про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 199/1000 частин будівель та споруд, площею 1547,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON] до зняття арешту зі спадкового майна.? Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого 20.03.1952 p., гарантовано захист права власності. Кожна фізична або юридична особа має право мирно во\-лодіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принци\-пами міжнародного права. Згідно ст.41 Конституції України, Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). , Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 15 травня 2013 року у справі №6- 26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно із ч 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Також, необхідно зазначити, що ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає вичерпний перелік випадків, у яких арешти з майна знімають державні виконавці, а у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до 4.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує 4.1ст. 317 ЦК України, ч. ч. 1,2 ст. 319 ЦК України. Постановою Верховного Суду України від 23.01.2013 року визначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення майна з-під обтяження. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом звільнення майна з-під обтяження належить судам і обрані позивачем способи захисту його прав передбачені законом і відповідають йому. Згідно листа приватний нотаріус ОМНО Сегенюк С.Б. за № 165/02-14 від 16.08.2021 року зазначено, що [PERSON] з претензією/вимогою кредитора до спадкоємців не звертався і відповідна вимога у спадковій справі № 7/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутня. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині звільнення майна з-під арешту. В частині позовних вимог, щодо визнання зобов`язання [PERSON] , померлого [INFO] перед [PERSON] за договором авансу від 05.02.2008 року по поверненню авансу в сумі 53310 дол. США, припиненими, необхідно відмовити, оскільки [PERSON] не була стороною в цивільній справі № 2-5111/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення авансу за договором купівлі-продажу; отже, вона не є належним позивачем за даною позовною вимогою.

Outcome: partial