Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

01 липня 2021 року адвокат Фареник О.П., діючи в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила суд: - встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю, як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу в фактичних шлюбних відносинах з 13 липня 2011 року по 30 жовтня 2017 року (по день укладання шлюбу). - визнати об`єктами права спільної сумісної власності наступне майно: зброю МЦ 255-20, калібр 20, номер [NUMBER] ; самохідне моторне, прогулянкове судно «uа 2666 КV»; зброю «Guerini», калібр 12, номер [NUMBER] ; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку [NUMBER] , площею 0,1886 га, за адресою: [ADDRESS] Гвардійської стрілкової дивізії, кадастровий номер 6522385300:01:001:1403; земельну ділянку [NUMBER], площею 0,25 га, за адресою: [ADDRESS] Гвардійської стрілкової дивізії, кадастровий номер 6522385300:01:001:0288; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину наступного майна, як обов`язкову частку майна, яка належала на праві спільної сумісної власності чоловіку та дружині та виключити його зі складу спадкового майна померлого [PERSON] [INFO] : зброю МЦ 255-20, калібр 20, номер [NUMBER] ; самохідне моторне, прогулянкове судно «uа 2666 КV»; зброю «Guerini», калібр 12, номер [NUMBER] ; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку [NUMBER], площею 0,1886 га, за адресою: [ADDRESS] Гвардійської стрілкової дивізії, кадастровий номер 6522385300:01:001:1403; земельну ділянку [NUMBER], площею 0,25 га, за адресою: [ADDRESS] Гвардійської стрілкової дивізії, кадастровий номер 6522385300:01:001:0288; - визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] та виключити її зі складу спадкового майна померлого [INFO] [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину внесеного статутного капіталу та виключити його зі складу спадкового майна померлого [PERSON] ТОВ «АРТ СТОУН» в розмірі 30 000,00 гривень, ТОВ «ГРАНІТ ХОЛДИНГ» в розмірі 4 457 000,00 гривень, ТОВ «РЕД СТОУН» в розмірі 3 250 000,00 гривень, ТОВ «ВЕЛЛ РЕСТ» в розмірі 90 000,00 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2010 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, а 31.10.2017р. офіційно зареєстрували свій шлюб. В період спільного проживання сторонами було придбано: 09.09.2013р. самохідне моторне, прогулянкове судно «uа 2666 КV», 04.10.2013р. зброю МЦ 255-20 , калібр 20, номер [NUMBER] та зброю «Guerini», калібр 12, номер [NUMBER] , 13 червня 2015 житловий будинок та дві земельні ділянки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . З огляду на те, що вказане майно було придбане під час проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, за спільні їх кошти, тому право спільної сумісної власності на це майно виникло в обох в рівних частинах, що передбачено ст. 74 СК України. Окрім набутого майна, [PERSON] за час сумісного проживання з [PERSON] вніс спільні з нею кошти в статутні капітали товариств з обмеженою відповідальністю, набувши корпоративні права. Так, в статутний капітал TOB «АРТ СТОУН» було внесено в 2014 році 60 000,00 грн., ТОВ «ГРАНІТ ХОЛДИНГ» в липні 2015 року - 8 915 000,00 грн., ТОВ «РЕД СТОУН» в 2015 році - 6 500 000,00 грн., ТОВ «ВЕЛЛ РЕСТ» в серпні 2015 року - 180 000,00 грн. Позивач зазначає, що грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується в інший об`єкт - право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час спільного проживання. Таким чином, [PERSON] набула права на 1/2 частину внесеного статутного капіталу вищевказаних товариств. З приводу позовних вимог щодо квартири, яка розташована в [ADDRESS] , позивач вказала, що вказане майно було придбане за її особисті кошти, отримані від продажу іншої її квартири, а тому в розумінні ст. 57 СК України, дана квартира є її особистою приватною власністю, яка була оформлена на чоловіка, як голову сім`ї. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями померлого, окрім позивачки є двоє їхніх спільних дітей: [PERSON] та [PERSON] , а також донька [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] . Оскільки до складу спадщини входить вищевказане майно, половина якого належить особисто [PERSON] , позивач просила задовольнити її вимоги з метою виключення його зі спадкової маси. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала та просила суд задовольнити його в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася. 29.11.2021р. до суду надійшла заява про визнання позову, в якій [PERSON] вказала, що погоджується з викладеними в позові обставинами та фактами, а тому не заперечує проти його задоволення щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні, визнання права власності, виключення майна зі спадщини. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та у встановленому законом порядку. Згідно заяви, яка надійшла до суду 25.11.2021р., начальник Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації Дмитренко О. просив розглядати справу без участі їхнього представника. Стосовно позовних вимог покладається на розсуд суду. Також 26.11.2021р. до суду надійшли заяви директорів ТОВ «ВЕЛЛ РЕСТ» та ТОВ «АРТ СТОУН», в яких останні просили проводити розгляд справи без їхньої участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі 29.11.2021р. до суду надійшли заяви директорів ТОВ «РЕД СТОУН» та ТОВ «ГРАНІТ ХОЛДИНГ», в яких останні просили проводити розгляд справи без їхньої участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши позицію відповідача та інших учасників справи, дослідивши матеріали, оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 12 липня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 103. 31 жовтня 2017 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №2114, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Звертаючись до суду, позивач просила встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , як дружини та чоловіка в фактичних шлюбних відносинах в період з моменту розірвання попереднього шлюбу [PERSON] по момент державної реєстрації шлюбних відносин між ними. У абзаці 1 частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі N 644/6274/16-ц (провадження N 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року N 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 554/8023/15-ц (провадження N 14-130цс19) зроблено висновок, що "вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)". Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. В підтвердження спільного проживання з [PERSON] , позивачем були надані наступні письмові докази. Так, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . В довідці №15/6-21 від 15.06.2021р. виданій ОСББ «Голден Парк» зазначено, що [PERSON] дійсно проживала з грудня 2013 року разом зі своїм чоловіком, власником квартири [ADDRESS] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , спільно з ним вела господарство, вчасно та в повному обсязі оплачувала всі внески та платежі за комунальні послуги. Зі змісту довідки №6 від 16.06.2021р., виданої директором ТОВ «ГРАНІТ ХОЛДИНГ» вбачається, що [PERSON] працює на посаді головного бухгалтера в даному товаристві з 01.10.2010р. по теперішній час. На цю посаду її було призначено за рекомендацією чоловіка [PERSON] , учасника ТОВ «ГРАНІТ ХОЛДИНГ», з яким вона перебувала у цивільному шлюбі. За час роботи на підприємстві [PERSON] та [PERSON] справляли враження міцної сімейної пари, завжди приїжджали разом на роботу. Відповідно до довідки директора ДЮСШ «Крижинка» №16-78/28 від 16.06.2021р. син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] займається хокеєм з шайбою з 2014 року та входить до складу дитячої команди «Крижинка-2007». Батько брав активну участь у житті сина, допомагав школі, разом з дружиною привозив сина на тренування та відвідував змагання. Довідкою про рух коштів на рахунку позивачки, яка надана АТ КБ «Приват Банк» за 2015-2017 роки підтверджується неодноразові грошові перекази з рахунку [PERSON] на рахунок [PERSON] , а саме: 17.10.2015р. на суму 3000,00 грн., 07.12.2015р. на суму 5000,00 грн., 18.04.2016р. на суму 6000,00 грн., 20.06.2016р. на суму 2000,00 грн. Також факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] станом на 20.10.2015р. підтверджується довідкою з місця проживання сім`ї та реєстрації, виданою ТОВ «Столичний комфорт», згідно якої [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним проживали дружина [PERSON] , донька дружини [PERSON] , 2000 р.н., донька [PERSON] , 2005 р.н., та син [PERSON] , 2007 р.н. Крім цього, в якості доказів спільного проживання до матеріалів справи за клопотанням позивача були долучені сімейні світлини, зроблені в 2010-2017 роках на яких зображені [PERSON] разом з [PERSON] та дітьми. Отже, з представлених доказів судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за однією адресою, під час проживання були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет та взаємні права та обов`язки, мають двох спільних дітей, а також виховували доньку позивача від першого шлюбу. Виходячи з фактичних обставин та враховуючи зібрані у справі докази, а також те, що донька [PERSON] від першого шлюбу [PERSON] не заперечувала факту сумісного проживання її батька з позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та дружина у заявлений позивачем період знайшов своє підтвердження в повному обсязі. Наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі статті 74 СК України. У постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у справі N 6-2253цс15 зроблено висновок, що "за правилами статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти". Аналогічні по суті висновки зроблені й по застосуванню статті 74 СК України у постановах Верховного Суду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 липня 2018 року у справі N 544/1274/16-ц (провадження N 61-22277св18), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі N 490/6060/15-ц (провадження N 61-28343св18), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року у справі N 751/3021/17 (провадження N 61-10778св18). Як вбачається з свідоцтва про право власності для прогулянкових суден №ПП 002512, на підставі договору купівлі-продажу від 09.09.2013 № 637-1 [PERSON] було придбано самохідне моторне, прогулянкове судно «uа 2666 КV» моделі «Амур-М» 1974 року випуску. Також встановлено, що на підставі дозволу, виданого ГУ МВС України в м. Києві 04.10.2013р. [PERSON] мав право на зберігання та носіння мисливської зброї МЦ 255-20, калібр 20, номер [NUMBER] ; та «Guerini», калібр 12, номер [NUMBER] , які, після смерті власника, були передані [PERSON] до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, що підтверджується квитанціями про прийняту зброю № 307 та № 308 від 03.06.2021р. На підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2015р. [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок, згідно п. 2 Договору, розташований на земельній ділянці, площею 0,2500 га. кадастровий номер 6522385300:01:001:0288, яка перебуває у власності продавця і відчуження якої відбувається одночасно з укладанням цього договору. Також, на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2015 року [PERSON] була придбана земельна ділянка, площею 0,1886 га. кадастровий номер 6522385300:01:001:1403, розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Право власності [PERSON] на дві придбані земельні ділянки та житловий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується долученими до справи Витягами. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України). Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, прогулянкове судно, зброя та нерухоме майно, які були придбані та зареєстровані за [PERSON] в період встановленого факту його проживання з [PERSON] в силу ст. 74 СК України є їхньою спільною сумісною власністю, а тому 1/2 частка в цьому майні, згідно ст. 70 СК України, належить позивачу. Згідно листа директора ТОВ «АРТ СТОУН» встановлено, що [PERSON] є одним із учасників вказаного товариства з розміром частки в статутному капіталі 65%, що в грошовому вираженні становить 65000,00 грн. згідно статуту, затвердженого Загальними зборами учасників товариства (протокол № 12/12/16 від 13.12.2016р.) Розмір фактично сплаченої [PERSON] частки в статутний капітал на 16.06.2021р. становить 60650,00 грн. Згідно листа директора ТОВ «ГРАНІТ ХОЛДИНГ» встановлено, що [PERSON] є одним із учасників вказаного товариства з розміром частки в статутному капіталі 65%, що в грошовому вираженні становить 10 400 000,00 грн. згідно статуту, затвердженого Загальними зборами учасників товариства (протокол № 16/05/19 від 16.05.2019р.) Розмір фактично сплаченої [PERSON] частки в статутний капітал на 16.06.2021р. становить 8 915 000,00 грн. Згідно листа директора ТОВ «РЕД СТОУН» встановлено, що [PERSON] є одним із учасників вказаного товариства з розміром частки в статутному капіталі 65%, що в грошовому вираженні становить 6 500 000,00 грн. згідно статуту, затвердженого Загальними зборами учасників товариства (протокол № 25/06/15 від 25.06.2015р.) Розмір фактично сплаченої [PERSON] частки в статутний капітал на 16.06.2021р. становить 6 500 000,00 грн. Згідно листа директора ТОВ «ВЕЛЛ РЕСТ» встановлено, що [PERSON] є одним із учасників вказаного товариства з розміром частки в статутному капіталі 60%, що в грошовому вираженні становить 2 280 000,00 грн. згідно статуту, затвердженого Загальними зборами учасників товариства (протокол № 3 від 15.08.2015р.) Розмір фактично сплаченої [PERSON] частки в статутний капітал на 18.06.2021р. становить 180 000,00 грн. В постанові від 11 березня 2020 р. N 161/19023/17 Верховний Суд зокрема зазначив таке. «У сімейному законодавстві існує презумпція спільної сумісної власності подружжя. Вона вказує на те, що будь-яке майно, придбане в шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, окрім майна, виключеного з цивільного обороту. Таким чином, можна зробити висновок про те, що все нерухоме та рухоме майно, а також інші речі, що були набуті подружжям у шлюбі, є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. За змістом статті 113 ЦК України та статті 1 Закону України "Про господарські товариства", товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств. Господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав. Згідно зі статтею 115 ЦК України та статтею 12 Закону України "Про господарські товариства" господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці. Висновок щодо застосування зазначених норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі N 6-38цс15, відповідно до якого грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується в інший об`єкт - право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час їх спільного проживання. Отже, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства. В даній справі позивач не заявляла вимог про виплату їй половини внесених її чоловіком коштів в статутні капітали товариств, а лише просила підтвердити її права власника на відповідні суми. З приводу визнання квартири [ADDRESS] особистою приватною власністю позивача суд враховує наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 28 жовтня 2013р. [PERSON] придбав у ТОВ «Каштанове місто» квартиру [ADDRESS] загальною площею 155,20 кв.м. Пунктом 3 Договору передбачено, що продаж квартири здійснено за 1 103 063,19 грн. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено реєстрацію 28.10.2013р. права власності [PERSON] на дану квартиру. Заявляючи в цій частині вимоги, позивач вказала, що дана кватира була придбана за кошти отримані від продажу її квартири, а також частково за кошти, які були нею позичені та повернуті з її особистих коштів. В підтвердження цьому, [PERSON] надала до суду договір купівлі-продажу від 04.10.2013р. з якого вбачається, що напередодні придбання квартири [PERSON] , позивач продала належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] за 980 000,00 грн. Також було надано договір фінансової допомоги від 25.10.2013р. за умовами якого [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 125 000,00 грн., які зобов`язалася повернути в строк до 30 листопада 2015р. Згідно долученої розписки, вказана сума була своєчасно повернута боржницею щомісячними рівними платежами по 5000,00 грн. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю чоловіка, дружини є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В постанові ВС від 18.07.2018 р. па справі N 209/974/15-ц вказано, що сам по собі факт придбання спірного майна за час шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. У тому разі, якщо майно набувається у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, то воно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Враховуючи встановлені обставини щодо джерел отримання використаних коштів на придбане [PERSON] майно, суд дійшов висновку про те, що оспорювана квартира є особистою власністю позивача, оскільки була набута за особисті кошти [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №6564. Згідно листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу за вих. № 34/02-14 від 15.06.2021р. вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] являється його дружина [PERSON] , а також діти померлого [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно із нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Отже, враховуючи, що в ході розгляду справи було підтверджено право позивача на половину рухомого та нерухомого майна, зареєстрованого за [PERSON] , половину внесених ним коштів до статутних капіталів ТОВ «АРТ СТОУН», ТОВ «ГРАНІТ ХОЛДИНГ», ТОВ «РЕД СТОУН», ТОВ «ВЕЛЛ РЕСТ», а також доведено належність особисто [PERSON] квартири [ADDRESS] , то вказане майно не ввійшло до складу спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця, а тому відсутні правові підстави для переходу прав на нього до його спадкоємців. Частиною шостою статті 263 ЦПК України передбачено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які в даній справі знайшли своє підтвердження в повному обсязі. Виходячи з вищезазначеного, суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин та повного визнання позову відповідачем, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за можливе задовольнити їх в повному обсязі. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved