Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом до Пулинської селищної ради, мотивуючи його тим, що [INFO] помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] , актовий запис про смерть №15. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства імені Фрунзе, розміром 4,05 в умовних кадастрових гектарах на території Пулинської селищної ради Житомирського (Пулинського) району Житомирської області. Відповідно до довідки Пулинської селищної ради №763 від 30 листопада 2021 року після смерті [PERSON] дійсно прийняли спадщину шляхом управління спадковим майном його дружина - [PERSON] , син - [PERSON] .. Таким чином спадщину після смерті чоловіка та батька вони прийняли у відповідності до ч. 1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), як спадкоємці першої черги за законом, фактично вступивши в управління спадковим майном. 07.12.2021 року вони звернулися до Пулинської державної нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право на спадщину. Проте, державний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії в зв"язку з тим, що правовстановлюючі документи на майно були видані після смерті спадкодавця. Для визначення права власності в порядку спадкування їм рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постановою державного нотаріуса № /02-31 від 07.12.2021 року. Таким чином для реалізації спадкових прав виникла необхідність визнання їх права в порядку спадкування за законом в судовому порядку. Як убачається з відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документацій із землеустрою ГУ Держгеокадастру у Житомирській області вартість земельної частки (паю), яка надана [PERSON] станом на 31.11.2021 року становить 28 963 грн.. Враховуючи наведене, просять суд визнати, за ними, [PERSON] та [PERSON] , право на 1/2 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0237783 у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Фрунзе с.Стара Олександрівка Житомирського (Пулинського) району Житомирської області у розмірі 4,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2021 року, провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено до підготовчого засідання на 30.12.2021 року на 08 год. 20 хв.. Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 грудня 2021 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 05.01.2022 року на 09:00 год.. Позивачі та їх представник у судове засідання не з"явилися, надали суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час його проведення належним чином повідомлений. На адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як передбачено ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред "явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.100 ЦК УРСР 1963 року в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Відповідно до ч.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності з 01.01.2004 року. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначено, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. При цьому згідно ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02. 1992р. об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Відповідно до ст. 10 цього Закону земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Згідно ст. 5 ЗК України (в редакції 1992р., який втратив чинність 25.10.2001р.) земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно до ст. 23 ЗК України (в редакції 1992р., який втратив чинність 25.10.2001р.) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Згідно пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України (№ 2768-111 від 25.10.2001р.), який набрав чинності 01.01.2002р., Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно ст. 11 Закону України «Про власність» №697-ХІІ від 07.02.1991р., який втратив чинність з набранням чинності ЦК України (в редакції 2003р.) суб`єктами права приватної власності в Україні є громадяни України, громадяни інших радянських республік, іноземні громадяни та особи без громадянства. Статтею 12 цього Закону були закріплено підстави виникнення права приватної власності, якими є праця громадян як основа створення і примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Статтею 13 цього Закону до об`єктів права приватної власності віднесено і земельні ділянки. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набивається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначенню) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом та вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.04.1996 року, виданого Ялинівською сільською Радою Червоноармійського району, [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №15. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.09.1981, виданого Ялинівською с/Радою Червоноармійського району Житомирської області, позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON] .. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00033772117 від 19.11.2021, позивачка по справі [PERSON] є дружиною [PERSON] . Згідно довідки №807 від 09.12.2021 року виданої виконавчим комітетом Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області, вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в фактичне управління та володіння спадковим майном шляхом догляду за житловим будинком, розпорядженням особистими речами спадкодавця, обробітком присадибної земельної ділянки вступили дружина [PERSON] та син [PERSON] .. Відповідно до довідок №№762, 763 від 30.11.2021 року виданих виконавчим комітетом Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області, [PERSON] , народився [INFO] та був прописаний за адресою: [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним за вказаною адресою, та протягом шести місяців після його смерті, проживали та були прописані: дружина [PERSON] , син [PERSON] .. Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0237783, виданого 27.01.1997 року Червоноармійською районною державною адміністрацією Житомирської області, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Фрунзе розміром 4,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З витягу із журналу реєстрації та видачі сертифікатів колективного сільськогосподарського підприємства ім.Фрунзе, [PERSON] видавався сертифікат серії ЖТ № 0237783, розмір земельної частки (паю) становить 4.05 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії ЖТ 22-19 №000017 від 29.12.1995 року, даний державний акт видано КСП ім.Фрунзе, с.Стара Олександрівка Ялинівською сільською Радою народних депутатів Червоноармійського району Житомирської області у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 1464,1 гектарів землі в межах згідно з планом, для сільськогосподарського призначення, відповідно до рішення Ялинівської сільської Ради народних депутатів від 20.12.1995 року № 5 сесія ХХІІ скликання . Зі списку громадян-членів КСП ім.Фрунзе вбачається, що до даного списку громадян КСП, які мають право на земельну частку (пай), що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, під №314 включено [PERSON] .. Відповідно до відомостей відділу №6 Управління у місті Житомирі та Житомирському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області №822/455-21 від 01.12.2021 року з документації із землеустрою про нормативну грошову оцінку земельної частки (паю), яка надана [PERSON] , її вартість станом на 31.11.2021 року становить 28963 грн.. Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори № /02-31 від 07.12.2021 року, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON] , у зв"язку з тим, що правовстановлюючі документи на майно були видані після смерті спадкодавця. Відповідно до відповіді Пулинської державної нотаріальної контори Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №420/01-16 від 30.12.2021 року, до майна померлого [INFO] [PERSON] , Пулинською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за №153 від 13.11.1996. Спадкоємці по справі: дружина - [PERSON] , син- [PERSON] .. Суд дійшов до переконання про те, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позивачі в порядку спадкування мають право на 1/2 частку за законом на земельну частку (пай), правовстановлюючий документ на яку виданий після смерті спадкодавця.

Outcome: approved