Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Каленяк Е.А., звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], в якому просить про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом [PERSON] 23.12.2020 року за реєстром №14509, таким, що не підлягає виконанню. Позов, враховуючи заяву про зміну підстав позову, мотивований тим, що 23.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис №14509 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінанс Іновація» заборгованості в розмірі 9665,00 гривень. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфріменком Д.О. 05.01.2021 року відкрито виконавче провадження 64041621. Представник позивача вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки сума боргу позивача, зазначена у виконавчому написі, не є безспірною, а в момент вчинення виконавчого напису між сторонами мав місце невирішений спір щодо суми боргу. Позивач неодноразово в телефонному режимі та електронною поштою повідомляв відповідача про те, що з листопада 2017 року проходить військову службу за контрактом у ЗСУ та є військовослужбовцем офіцерського складу, який згідно ротації перебуває в зоні АТО, що, на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», є підставою для припинення нарахування відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, зокрема банками та фізичними особами. Незважаючи на вказане відповідач здійснював нарахування відсотків, які згідно виконавчого напису, становили 7065 гривень. Представник позивача зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірність такої заборгованості. Крім того позивачу не надходили жодні листи, вимоги щодо розміру наявної заборгованості, у виконавчому написі вказано адресу, за якої позивач ніколи не проживав. Окрім зазначеного, відповідачем в порушення вимог Переліку №1172 не було надано нотаріусу нотаріально засвідчений кредитний договір, тому нотаріус не мав правової підстави для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом. Ухвалою від 06.08.2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов. 06.09.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити позивачу в задоволенні позову. Свою позицію мотивував тим, що відповідно до укладеного договору №200619-19470-1 від 19.06.2020 року між ТОВ «ФК «Фінанс Іновація» та [PERSON] останній отримав кредит в розмірі 1500 гривень строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну карту. Емітовану АТ КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 17.11.2020 року нарахування процентів позивачу було зупинено та зафіксовано розмір заборгованості, розмір заборгованості змінився з дати вчинення виконавчого напису з врахуванням погашень, станом на 28.08.2021 року заборгованість позивача перед відповідачем становила 250,40 гривень (прострочена заборгованість за кредитом). Вважав, що позивачем не спростовано існування заборгованості за кредитом в розмірі, зазначеному у виконавчому листі, виконавчий напис підлягає виконанню, просив суд на підставі первинних документів встановити суму заборгованості позивача. 15.09.2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позову з тих самих підстав, які наведені в позові та заяві про зміну підстав позову. 01.10.2021 року ухвалою суду витребувано з Київського державного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії документів нотаріальної справи щодо вчинення 23.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №14509, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості в розмірі 9 665,00 гривень. 28.10.2021 року до суду від Київського державного нотаріального архіву надійшов лист №3835/01-21, згідно якого документи архіву та діловодства нотаріуса [PERSON] знаходяться на стадії звірки та передавання. Ухвалу суду про витребування доказів не виконано. Ухвалою суду від 17.11.2021 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] копії документів нотаріальної справи щодо вчинення 23.12.2020 року виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №14509, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості в розмірі 9 665,00 гривень. Ухвалу суду про витребування доказів не виконано. Згідно відкритої інформації Міністерства юстиції України, наявної в мережі Інтернет, свідоцтво про зайняття нотаріальною діяльністю №8673, видане на ім`я [PERSON] , анульовано, нотаріальна діяльність припинена з 01.02.2021 року. Однак витребувані докази до суду не надійшли, вимоги ухвал суду не виконано, затребувані документи не представлено, а тому суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис №14509 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості за договором №200619-19470-1 від 19.06.2020 року за період з 19.07.2020 по 11.12.2020 року, сума заборгованості складає 8 565 гривень, з яких 1500 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 0,00 гривень - прострочена заборгованість за комісією, 7065,00 гривень - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 0,00 гривень - строкова заборгованість за сумою кредиту, 0,00 гривень - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 0,00 гривень - строкова заборгованість за штрафами і пенями. Плата за вчинення виконавчого напису становить 1100 гривень, які, згідно виконавчого напису, теж підлягають стягненню з [PERSON] (а.с.7). Загальна сума, що підлягає стягненню, становить 9665,00 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. від 05.01.2021 року відкрито виконавче провадження №64041621 з примусового виконання виконавчого напису №14509 від 23.12.2020 року (а.с.9), 15.01.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.12). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Так, виконавчий напис від 23.12.2020 року було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Договір №200619-19470-1 від 19.06.2020 року, який був наданий ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] були відсутні правові підстави для прийняття у Товариства документів для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Відповідно у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису. Велика Палата Верховного Суду 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 ухвалила постанову в якій зазначено, що подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів №779 та № 780 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». З огляду на викладене наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому позов підлягає задоволенню. Суд звертає увагу відповідача на те, що визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню не спростовує існування кредитних зобов`язань позивача перед відповідачем чи заборгованості за такими зобов`язаннями та не підтверджує їх. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved