Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

02.07.2021 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернулося ТОВ "НВП НОВАЦІЯ" із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором повортної безвідсоткової фінансової допомоги № 2 від 19.05.2020 року у розмірі 115 000,00 грн. В обґрунтовані позову зазначено, що 19.05.2020 року між ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» та [PERSON] було укладено Договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 2, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язувався надати позичальнику фінансову допомогу в розмірі 115 000 грн., а позичальник, в свою чергу, протягом 10 днів з дня закінчення строку використання позики ( строк до 31.05.2021 року) повернути отримані кошти. З метою виконання своїх зобов`язань за Договором, позивачем було перераховано на рахунок Відповідача грошові кошти в сумі 115 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3847 від 25.05.2020 року та відомістю нарахування коштів 316 (видача безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) на карткові рахунки співробітників. Позивач, зазначає, що станом на день подачі позовної заяви повортна фінансова допомога підприємству не повернута, чим порушено виконання зобов`язання з боку Відповідача. На звернення, з проханням повернути гроші, відповідач жодним чином не реагує, ухиляється від виконання. На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 115 000,00 (сто п`ятнадцять тисяч) гривень, судовий збір 2270 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику повідомлення сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2021 року було здійснено перехід з розгляду цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судовому засідання представник позивача просив позов задовольнити на підставі, викладених у позовній заяві. Відповідач не заперечував проти наявності у нього заборгованості перед ТОВ «НВП НОВАЦІЯ». Водночас посилався на те, що мав намір погасити заборгованість шляхом внесення грошових коштів до каси підприємства, як-то передбачено п. 7 Договору, в чому йому позивачем було відомовлено, проте доказів на підтвердження таких аргументів суду не надав. Просив також зменшити стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень, адже вважає, що вона є необґрунтованою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. З матеріалів справи встановлено, що 19.05.2020 року між ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» та відповідачем [PERSON] , укладено договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 2 (а.с.3). Відповідно до відомостей нарахування коштів № 16 (видача безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) відповідачу [PERSON] , було перераховано на картковий рахунок [NUMBER] грошові кошти у розмірі 115 000, 00 гривень. (а.с. 7) Як встановлено ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивачем долученими до позову платіжними документами доведено факт перерахування на користь відповідача заявленої до стягнення суми 115 000,00 грн. поворотної фінансової допомоги по договору № 2 від 19.05.2020 року. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. В розумінні договору, строк повернення відповідачем позики за спірними договірними відносинами є таким, що настав 31.05.2021 року. Відповідач грошові кошти у сумі 115 000,00 грн., отримані внаслідок укладання поворотної фінансової допомоги, порзивачу не повернув. За положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із положень ч. 3, ч. 4 ст. 83 УПК України відповідач повинний подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідач зазначав, що був безпідставно обмежений позивачем у виборі способу погашення заборгованості (він мав намір внести грошові кошти в касу підприємства). Суд враховує, що відповідач отримав копію позову 22.11.2021, судові засідання двічі відкладалися за його клопотанням, однак доказів на підтвердження своїх аргументів на час розгляду справи відповідач так і не надав. Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження надання правової допомоги представник позивача надав суду: Договір № 35 про надання професійної правничої (юридичної допомоги) від 19.05.2021 року; акт про прийому - передачі наданих послуг до Договору про надання професійної правничої (юридичної ) допомоги № 35 від 19.05.2021 року; платіжне доручення № 4836 від 15.07.2021 року, відповідно до яких вартість наданих позивачу послуг правової допомоги адвоката становить 15 000 грн., які були фактично сплачені позивечем Наданими доказами підтверджений обсяг наданих адвокатом послуг, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, є співмірними із складністю справи, а тому вказані витрати підлягають стягненню в повному обсязі із відповідача. Отже, за правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору (2270 грн., за подання позову) та витрат на правничу допомогу у сумі 15 000 грн.

Outcome: approved