Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

19.11.2021 адвокат Борика О.О. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,1 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] . Після смерті\~ [PERSON] \~позивачка прийняла\~спадщину та\~28.09.2021\~отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Разом із тим, нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована за вищевказаною адресою у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вказана земельна ділянка була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Тростянецької міської ради від 16.07.1997 за № 262, однак ним за життя не було завершено приватизацію цієї земельної ділянки та не було отримано документ на право власності. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивачка вимушена звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку орієнтовною площею 0,1 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована по [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 22.11.2021 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 21.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, але представник позивачки подав заяву у якій просив суд справу розглянути без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача також у судове засідання не з`явився та подав заяву, у якій просить суд справу розглядати без його участі, відзив на позовну заяву не має наміру подавати, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що [INFO] у м. Тростянець Сумської області помер [PERSON] (а.с. 5). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка [PERSON] та 28.09.2021 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке було видано приватним нотаріусом Охтирського районної нотаріального округу Гребіником О.Д., на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , а також зареєструвала своє право власності (а.с.\~6). Разом із\~тим,\~постановою приватного\~нотаріуса Охтирського\~районного нотаріального\~округу Гребіника\~О.Д.\~від 12.11.2021\~ [PERSON] було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] \~на земельну\~ділянку,\~яка розташована\~по [ADDRESS] у зв`язку\~з відсутністю\~правовстановлюючого документа на спадкове майно (а. с. 8). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що приватним нотаріусом, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачка обґрунтовано звернулася до суду. Відповідно до повідомлення та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №\~67967472 від 28.12.2021, наданих приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіник О.Д, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа за № 33/2021 та 28.09.2021 на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] (а.с. 27, 29). Із заповіту посвідченого 08.04.1989 державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Гребіник З.Д. та зареєстрованого у реєстрі за № 860, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким усе своє майно заповів позивачці (а.с.28). Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а інших спадкоємців, крім позивачки, які б прийняли спадщину після його смерті судом не встановлено. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З архівного витягу, виданого архівним відділом Охтирської РДА від 25.10.2021 за № 01-28/272, вбачається, що рішенням виконкому Тростянецької міської ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» за № 262 від 16.07.1997, [PERSON] була передана безкоштовно у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 1000 кв.м., що розташована по [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно повідомлення наданого Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 30.12.2021 за № 0-18-0.99,2-88/15-21 у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , факту реєстрації документів, що посвідчують прав власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки не встановлено (а.с. 30). Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1)\~реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , набула право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документа позивачка, згідно із положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивачки, таке право у порядку спадкування за заповітом слід визнати за нею рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved