Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про виключення запису про особу, як батька з актового запису про народження дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 15 січня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) було укладено шлюб між сторонами. Під час перебування в шлюбі - [INFO] в сторін народився син [PERSON] , а тому, батьком дитини записано позивача. Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2021 року за ініціативою відповідачки шлюб між сторонами розірвано. Однак, позивач свого батьківства відносно сина [PERSON] , [INFO] , не визнає, так як протягом нетривалого періоду існування шлюбу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, часто виникали сварки та непорозуміння та під час чергового конфлікту, відповідачка сама повідомила, що позивач не є біологічним батьком дитини, а тому проаналізувавши слова колишньої дружини, обставини та тривалість їх знайомства до шлюбу, позивач дійшов до висновку, що він не є батьком дитини, а тому просить виключити відомості з актового запису про батьківство. Для перевірки достовірності кровного споріднення між ним та дитиною, позивач заявив клопотання про проведення судово-генетичної експертизи. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Колодовський О.В. не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, надіславши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги щодо виключення запису про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини визнала, щодо призначення судово-генетичної експертизи заперечила, вказавши, що позивач не є батьком дитини [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в підготовче судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надіславши до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, надані сторонами судового провадження письмові докази є достатніми для цілей вирішення даної справи, а тому призначення справи до судового розгляду суд розцінює як невиправдане зволікання формального характеру, у зв`язку з чим вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Так, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов&apos;язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов&apos;язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім&apos;ї та родичів визначає Сімейний кодекс України. Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 Сімейного кодексу України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім&apos;ї (частина восьма ст.7 Сімейного кодексу України). Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 січня 2020 року, про що складено відповідний актовий запис №67, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Як вбачається з копії рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2021 року, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між сторонами зареєстрований 15 січня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №67 - розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 21 травня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №969, [PERSON] народився [INFO] , його батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . В силу вимог 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним походить від подружжя. Як встановлено з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2020 року по [INFO] , [INFO] народився син - [PERSON] . Відповідачка [PERSON] стверджує, що позивач не є біологічним батьком дитини. Згідно ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред&apos;явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.11) зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред&apos;явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов&apos;язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених статтею цього Кодексу. Відповідачка визнала факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та її сином - [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом виключення з актового запису №969 від 21 травня 2020 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Тернопільська область, м.Тернопіль, складеного Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), відомостей про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», одночасно із прийняттям рішення щодо анулювання актового запису цивільного стану відповідний орган, на підставі рішення або висновку якого проводиться анулювання актового запису цивільного стану, приймає рішення щодо вилучення і повернення анульованого свідоцтва відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану. Оскільки відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову та у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача іншу частину витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved