Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

06.09.2021 року позивач звернулась до суду з позовом до Марківської об`єднаної територіальної громади Марківської селищної ради Марківського району Луганської області, третя особа: Державний нотаріус Марківської державної нотаріальної контори Ченакал Олександр Євгенович про визнання прав забудовника в порядку спадкування. В обгрунтування позову позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді недобудованого гаража, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та належав померлому на підставі Свідоцтва на забудову в сільських населених пунктах Української РСР від 15 серпня 1977 року. Вона, донька померлого [PERSON] , має право на успадкування майна, яке залишилось після смерті останнього. Інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. У листопаді 2020 року вона звернулася до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори Ченакала О.Є. із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки померлий [PERSON] не набув права власності на нежитлову будівлю - гараж, документи, які б посвідчували таке право - відсутні. Будівництво гаража здійснювалося на підставі дозволу наданого рішенням виконавчого комітету Марківської районної ради народних депутатів від 15 серпня 1977 року про відведення земельної ділянки під забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 15 серпня 1977 року та завершено [PERSON] у 1992 році, однак право власності на нього не було зареєстровано. У зв`язку із чим вона позбавлена можливості оформити право на спадщину в поза судовому порядку, тому змушена звернутися з позовом до суду. Просить суд визнати за нею права та обов`язки забудовника на гараж "А" з погребом "пг", який розташований за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у селищі Марківка Луганської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву в якій прохала суд справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити (а.с.34). Відповідач Марківська об`єднана територіальна громада в особі Марківської селищної ради Луганської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника (а.с.67-68). Третя особа: Державний нотаріус Марківської державної нотаріальної контори Ченакал О.Є. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та постановити рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с.46). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні судом було встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 23.09.1973 року (а.с.6), довідками з відділу реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області від 26.03.2008 року(а.с.7) та від 20.10.2005 року(а.с.8). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 13.05.2020 року(а.с.5). Згідно ксерокопії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.01.2021 року спадкоємцем зазначеного майна [PERSON] ,1951 року народження, який помер [INFO] є його донька [PERSON] , [INFO] , у тому числі з урахуванням 1/2 частки від якої відмовилась [PERSON] - дружина померлого. Спадщина складається: з грошового вкладу з належними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, який знаходиться на зберіганні у філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10012/0162 на рахунку № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; [NUMBER] (компенсація 1997 року), належні померлому на підставі довідки АТ «Державний ощадний банк Україна» №46/12-05/21090/БТ від 09.12.2020 року(а.с.25). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2020 року, державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори Ченакалом О.Є. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки остання для оформлення спадкових прав на нерухоме майно спадкоємець повинен надати документ, що підтверджує право власності [PERSON] на майно, в даному випадку-документ, що посвідчує право власності [PERSON] на гараж. Спадкоємець не може надати документ, що підтверджує право власності [PERSON] на вказане майно(а.с.17). Згідно рішення виконкому Марківської районної ради народних депутатів від 15.08.1977 року [PERSON] було виділено земельну ділянку в розмірі 40,6 кв.м під забудівлю гаражу(а.с.10). На підставі Свідоцтва на забудову в сільських населених пунктах Української РСР від 15 серпня 1977 року [PERSON] земельну ділянку площею 40,6 кв.м виділену під будівництво (а.с.9). За життя [PERSON] отримав технічний паспорт на гараж (машино-місце) від 23.11.2019 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-14). Згідно рішення виконавчого комітету Марківської селищної ради Марківського району Луганської області №12 від 19.02.2021 року нежитловій будівлі присвоєний поштовий адрес під [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно із ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, наведеними в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Відповідно до п.8 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва (до введення в експлуатацію) його права та обов`язкизабудовника входять до складу спадщини. Пунктом 24 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 визначено, що відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно із ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі ст.1216 ЦК України. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 347/2273/17 від 09.06.2020. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Враховуючи, що за життя спадкодавцю належали права і обов`язки забудовника об`єкта нерухомості, право власності на який оформлено не було, позивач, як спадкоємець за законом прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, суд важає, що у такому разі [PERSON] набула права і обов`язки забудовника гаражу за адресою: [ADDRESS] , які за життя належали спадкодавцю і не припинились до дня смерті. Враховуючи встановлені обставини, а також те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через нотаріальні органи, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України цивільне право останнього підлягає захисту шляхом визнання за позивачем прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом. Враховуючи сукупність наведених обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки зазначене не заперечує закону та інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved