Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить зняти арешт з квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] , зареєстрований Другою Сумською державною нотаріальною конторою 20.07.2004 в Єдиному реєстрі заборон відчудження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 71910, тип обтяження - арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження - квартира [ADDRESS] , підстава - ухвала, 2-185/04, 13.07.2004, Ковпаківський райсуд. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.07.2004 по справі №2-185/04 про визнання права власності на 1/2 частку квартири були вжиті заходи по забезпеченню позову шляхом заборони Другій Сумській державній нотаріальній конторі оформляти будь-які угоди на відчуження квартири [ADDRESS] , що належить йому на підставі договору дарування від 18.06.2002, посвідченого приватним нотаріусом ІОморановою В.М. за реєстраційним №1193. На виконання ухвали суду Другою Сумською державною нотаріальною конторою 20.07.2004 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зареєстроване обтяження за реєстраційним номером 71910, тип обтяження - арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження - квартира [ADDRESS] , підстава - ухвала, 2-185/04, 13.07.2004, Ковпаківський райсуд. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.11.2004 по даній справі, яке набрало законної сили, за [PERSON] було визнано право власності на 6,6/100 частин квартири [ADDRESS] , а за позивачем на 93,4/100 частин цієї ж квартири та скасовано заборону на відчуження квартири, застосовану ухвалою суду від 12.07.2004. В подальшому позивач звернувся з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 30.05.2005 було затверджено мирову угоду між нами, відповідно до умов якої за мною визнане право власності на цілу квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] за належну йому на праві власності в цій квартирі 6,6/100 частин отримує грошову компенсацію в сумі 7000грн. (справа №2-877/2005р.). На початку 2021 у позивача виникла необхідність провести відчуження належної на праві власності квартири. Під час звернення до нотаріуса, з`ясувалося, що до цього часу в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, зареєстрованого Другою Сумською державною нотаріальною конторою 20.07.2004 на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.07.2004 по справі №2-185/04. Це обтяження є перешкодою у здійсненні його права розпорядження належним на праві власності нерухомим майном. З метою скасування заборон позивач звертався до відповідних органів, однак йому було відмовлено. Тож, позивач вирішив звернутися з даним позовом до суду, оскільки вважає, що не існує іншого способу для поновлення його порушеного права, як власника квартири, на здійснення права розпорядження нерухомим майном. Ухвалою суду від 08.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено на 10:00 20.01.2022. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив про підтримання позову у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив про визнання позову у повному обсязі. Представник третьої особи 28.12.2021 надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого у прийнятті рішення покладається на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, ухвалою Ковпаківського райсуду м.Суми від 12.07.04 року у справі №2-185/04 р. заборонено Другій Сумській держноторі оформляти будь-які угоди на відчудження квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі договору дарування від 18.06.02 р., посвідченого приватним нотаріусом Юморановою В.М. за реєстраційним номером №1193 (а.с.4). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.11.04 р. заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , застосовану ухвалою суду від 12.07.04 року скасовано (а.с.6). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні відомості щодо арешту нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 71910, підстава обтяження ухвала, 2-185/04, 13.07.2004, Ковпаківський райсуд (а.с.7). Згідно копії ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від 30.05.2005 у справі №2-877/2005 за [PERSON] визнано право власності на цілу квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] за належні йому на праві власності в цій квартирі 6,6/100 частини отримує грошову компенсацію (а.с.8). Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 14.05.2021 у справі №2-185/04 [PERSON] відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки в ухвалі суду, щодо накладення заборони на відчуження квартири в частині дати ухвали за необґрунтованістю. Задля скасування арешту з квартири [ADDRESS] , накладеного ухвалою суду від 12.07.04 року у справі №2-185/04 позивач позивач у 2021 році звернувся до Сумської міської Держнотконтори (а.с.10) та до Начальника управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» (а.с.11-12) , з метою подальшого її відчуження. Згідно відповіді Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми», [PERSON] відмовлено у знятті заборон з квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.14-17). Згідно відповіді Сумської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено у знятті заборон з квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з технічною помилкою допущеною реєстратором Другої Сумської державної нотаріальної контори при внесенні відомостей про накладені заборони, а саме зазначенням невірної дати ухвали на підставі якої було накладено відповідні заборони, невірно зазначена дата 13 липня 2004 року натомість вірної 12 липня 2004 року. Крім того, зазначено що нотаріальна контора не має змоги виправити технічну помилку, оскільки відсутній технічний доступ щодо внесення змін та виправлення помилок у відповідному Реєстрі (а.с.13). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. В силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право позивача на розпорядження майном, що належить йому на праві власності і таке право підлягає захисту. Враховуючи, що право власності позивача на спірну квартиру встановлене ухвалою суду від 30.05.2005 у справі №2-877/2005, відсутня необхідність у застосуванні заборон накладених на квартиру ухвалою суду у справі №2-185/04, та фактично застосовані заборони порушують право позивача розпоряджатися майном, що належить йому на праві власності, а Сумською міською державною нотаріальної конторою підтверджено факт допущення помилки в даті ухвали при внесенні заборон до відповідного державного Реєстру, що унеможливлює зняття встановлених заборон у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved