Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Мотивує свій позов тим, що від шлюбу з [PERSON] в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо, не надає кошти для утримання дитини та сім`ї, не допомагає сплачувати комунальні послуги. Дитина проживає разом із позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що самостійно утримувати дитину без належної фінансової допомоги вона не може, оскільки на даний час на її утримання потрібні значні кошти. Дочка потребує коштів для забезпечення належного рівня життя, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Оскільки належний рівень життя для своєї дочки позивач самостійно забезпечити не може, відповідач є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 07 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. В засідання суду 10.01.2021 позивач не з`явилась, 24.11.2021 подала суду заяву, в якій просить дану справу розглядати без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує. В засідання суду 10.01.2022 відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не подав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2017 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). За час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Довідкою старости виконавчого комітету Горохівської міської ради від 09.11.2021 №1862 про склад сім`ї та проживання стверджується, що до складу сім`ї [PERSON] входить, зокрема, [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їхньої малолітньої дочки, тобто між ними існує спір з цього питання. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на її утримання. При цьому, на позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягає стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести відсутність можливості надати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших відомостей щодо працевлаштування та середньомісячного заробітку (доходу) відповідача позивачем суду не надано. Із долучених до позовної заяви документів вбачається, що неповнолітня донька проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Одночасно з цим, відповідачем не було надано жодних доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей, батьків, чи докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання його малолітньої дитини у визначеному у позовній заяві розмірі. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши письмові докази у справі, суд вважає доведеною обставину щодо потреби неповнолітньої дитини в матеріальній допомозі батька, а тому, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для малолітньої дитини віком до 6 років, відсутність доказів існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі, не заперечення позову відповідачем, а тому прийшов до висновку, що визначений позивачем розмір аліментів є об`єктивним та справедливим, а позов таким, що підлягає до задоволення повністю. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З даною позовною заявою позивач звернулася 10.11.2021 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved