Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду з заявою, у якій просила: - встановити факт спільного проживання заявника із [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю понад п`ять років, в період з березня 1996 року по день його смерті [INFO] . Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами. 28.11.1981 заявник уклала шлюб із [PERSON] , який було зареєстровано Відділом РАЦС Талалаївського РУЮ Чернігівської області, актовий запис №54. Від вказаного шлюбу них народився син [PERSON] , який помер [INFO] . Шлюб між заявником та [PERSON] було розірвано 26.12.1995 Липовецьким Липовецьким РВ РАГС Вінницької області, про що було вчинено актовий запис №113. Після розірвання шлюбу в 1996 році заявник із [PERSON] примирились та продовжили спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в спільній квартирі по [ADDRESS] (надалі [ADDRESS] , вели спільне господарство, піклуватись один про одного, мали спільний сімейний бюджет. У зв`язку з тяжкою хворобою бувшого чоловіка заявник піклувалася про нього, доставляла до медичних установ, доглядала його, придбавала ліки на його лікування, а в подальшому після його смерті проводила поховання [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається із права власності на частку у вищевказаній квартирі, яку заявник бажає успадкувати, проте при зверненні до Липовецької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у оформлені спадщини, з тих підстав, що відсутні докази спільного проживання більше п`яти років із померлим однією сім`єю по день його смерті, і заявник не має права на майно спадкодавця, як спадкоємець четвертої черги за законом. Однак, факт спільного проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства, понад п`ять років із [PERSON] підтверджуються належними та допустимими доказами, що подані до заяви, а встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини за законом, як спадкоємцю четвертої черги. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 15.11.2021 призначено розгляд справи в порядку окремого провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено заінтересованій особі строк для подання відзиву на заяву. Витребувано матеріали спадкової справи [PERSON] . Заінтересованою особою у визначений судом строк відзиву на заяву не подано, однак представник у своїй заяві від 08.12.2021 не заперечував щодо задоволення вимоги заявника та просив про розгляд справи без його участі. У судове засідання заявник не з`явилась, однак у своїй заяві від 21.01.2022 просила суд про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала та просила її задовольнити. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно з витягу з ДРАЦС від 28.07.2021 вбачається, що 28.11.1981 заявник уклала шлюб із [PERSON] , який було зареєстровано Відділом РАЦС Талалаївського РУЮ Чернігівської області, актовий запис №54. Шлюб між заявником та [PERSON] було розірвано 26.12.1995 Липовецьким РВ РАГС Вінницької області, про що було вчинено актовий запис №113. Заявник стверджує, що після розірвання шлюбу із [PERSON] вони примирилися у 1996 році і продовжували надалі проживати разом по [ADDRESS] , а оскільки чоловік хворів, то заявник опікувалася ним та спільним господарством до самої його смерті [INFO] . Згідно довідок, виданих Липовецькою міською радою, до складу сім`ї, проживваючого по [ADDRESS] , [PERSON] входила його колишня дружина - заявник, яка, після смерті колишнього чоловіка власним коштом здійснила його поховання. Згідно із записами у домовій книзі на [ADDRESS] , заявник була прописана разом із [PERSON] , починаючи з 1989 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається із права власності на частку у вищевказаній квартирі, яку заявник бажає успадкувати, проте при зверненні до Липовецької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у оформлені спадщини, з тих підстав, що відсутні докази спільного проживання більше п`яти років із померлим однією сім`єю по день його смерті, а заявник позбавлена права можливість успадкувати майно спадкодавця, як спадкоємець четвертої черги за законом. Разом з тим, представник заінтересованої особи, у своїй заяві від 08.12.2021 не заперечував щодо задоволення вимоги заявника. Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Приписами ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, про встановлення яких суд розглядає справи. Водночас згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Предметом розгляду даної заяви є встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини оскільки від цього залежать майнові права заявника, а іншого порядку встановлення даного факту, аніж судового, чинним законодавством не передбачено. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснень наведених у п. 21 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Як визначено в ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Наведені заявником обставини у заяві щодо її спільного проживання однією сім`єю із колишнім чоловіком спадкодавцем [PERSON] з березня 1996 року до дня його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , отже не менше п`яти років до часу відкриття спадщини знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами у судовому засіданні. Від встановлення факту, про який заявник просить суд залежать її майнові права, оскільки вона реалізовує своє право на спадщину, від якої в межах визначеного законодавцем строку не відмовилась. Іншого порядку встановити такий факт чинним законодавством не передбачено. Встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім того, представник заінтересованої особи подав через канцелярію суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви, що не буде порушувати прав та інтересів інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту спільного проживання заявника із [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю понад п`ять років, в період з березня 1996 року по день його смерті [INFO] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved