Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю „ПРОСТІ ЗАЙМИ" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики на загальну суму 70357 гривень 51 копійка. Свої вимоги обґрунтували тим, що ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Порядок отримання та надання позики регламентується Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ", які розміщені за посиланням www/bistrozaim.ua. 29 серпня 2018 року між ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 180829-123620, шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на офіційному сайті www/bistrozaim.ua, відповідно до якого відповідач отримала кошти на суму 3000 гривень строком на 16 днів до 13 вересня 2018 року та зобов?язувалася їх повернути і сплатити відсотки в розмірі 960 гривень (60 гривень за кожен день користування). Відповідач також зобов?язувалася при виникненні заборгованості сплатити неустойку у вигляді пені. Позивач свої зобов?язання за договором виконало у повному обсязі, перерахувавши кошти за договором на банківську карту позичальника за допомогою платіжної системи ТзОВ „Фінансова компанія „ВЕЙ ФОР ПЕЙ", яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи „Flashpay". Відповідно до довідки ТзОВ „Фінансова компанія „ВЕЙ ФОР ПЕЙ" виконання переказу коштів підтверджено - 29 серпня 2018 року відповідачу було перераховано грошові кошти на суму 3000 гривень. Відповідач зобов?язання за вказаним договором не виконала, в зв?язку з чим станом на 26 липня 2021 року виникла заборгованість на загальну суму 70357 гривень 51 копійка, з них: 3000 гривень - сума позики, 63160 гривень 30 копійок - проценти за користуванням коштами, 285 гривень 70 копійок - пеня, 921 гривень 69 копійок - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 2989 гривень 82 копійки - три проценти річних від простроченої суми. Посилаючись на зазначені обставини, ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ"просило стягнути в його користь з відповідача [PERSON] кредитну заборгованість на загальну суму 70357 гривень 51 копійка та судові витрати по справі. Представник позивача - ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ"Яворницька О.В. в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явилася, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлялася судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки. Згідно з ч. 5-7 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1-5, 9-10 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] була належним чином завчасно повідомлена про час та місце розгляду справи. Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності та відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача Яворницької О.В. та відповідача [PERSON] , ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з ст.ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні встановлено, що ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" є юридичною особою, зареєстроване як фінансова установа відповідно до розпорядження НКФУ № 3601 від 29 серпня 2017 року. Основним видом діяльності ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статуту. Порядок отримання та надання позики регламентується Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ", які розміщені за посиланням www/bistrozaim.ua. 29 серпня 2018 року між ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 180829-123620, шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на офіційному сайті www/bistrozaim.ua, відповідно до якого відповідач отримала кошти на суму 3000 гривень строком на 16 днів до 13 вересня 2018 року та зобов?язувалася їх повернути і сплатити відсотки в розмірі 960 гривень (60 гривень за кожен день користування). Відповідач також зобов?язувалася при виникненні заборгованості сплатити неустойку у вигляді штрафу в розмірі 3% за кожен день користування в межах встановленого строку та пеню в розмірі 3.64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5.02%, на 30-й день - 7.67%. Позивач свої зобов?язання за договором виконало у повному обсязі, перерахувавши кошти за договором на банківську карту позичальника за допомогою платіжної системи ТзОВ „Фінансова компанія „ВЕЙ ФОР ПЕЙ", яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи „Flashpay". У інформаційній довідці процедури оформлення заявки на видачу займу № 180829-123620 від 29 серпня 2018 року наявні дані відповідача [PERSON] - її прізвище, ім?я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан, номер карткового рахунку, на який позичальнику мають бути перераховані кредитні кошти. Відповідно до п.п. 4-6 заяви-анкети [PERSON] підтвердила, що доступ до заповнення від її імені заяв-анкет на офіційному сайті позивача (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише їй, інші особи не мають можливості скористатися від її імені можливістю отримання інтернет-кредиту у товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від її імені на сайт pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua, є дійсними та надані нею особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на її картковий рахунок надані з її особистого мобільного телефону, є дійсними та надані нею особисто. Згідно з наданим позивачем ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" алгоритмом укладення договору за допомогою мережі „Інтернет" після подачі відповідної заяви відповідачем отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети. Відповідно до довідки ТзОВ „Фінансова компанія „ВЕЙ ФОР ПЕЙ" виконання переказу коштів підтверджено - 29 серпня 2018 року відповідачу було перераховано грошові кошти на суму 3000 гривень. Відповідач зобов?язання за вказаним договором не виконала, в зв?язку з чим станом на 26 липня 2021 року виникла заборгованість на загальну суму 70357 гривень 51 копійка, з них: 3000 гривень - сума кредиту, 63160 гривень 30 копійок - проценти за користуванням кредитом, 285 гривень 70 копійок - пеня, 921 гривень 69 копійок - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 2989 гривень 82 копійки - три проценти річних від простроченої суми. Законом України „Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Згідно з ст. 3 вказаного Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 вказаного Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 вказаного Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію"). Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" перебувають в загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов?язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до укладеного між сторонами договору № 180829-123620 від 29 серпня 2018 рокувідповідач [PERSON] отримала кошти на суму 3000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності строком на 16 днів зі сплатою відсотків в розмірі 960 гривень. При виникненні заборгованості позичальник зобов?язувалася сплатити неустойку у вигляді штрафу в розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню в розмірі 3.64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5.02%, на 30-й - 7.67 %. Відповідно до розрахунку ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" станом на 26 липня 2021 року виникла заборгованість на загальну суму 70357 гривень 51 копійка, з них: 3000 гривень - сума позики, 63160 гривень 30 копійок - проценти за користуванням коштами, 285 гривень 70 копійок - пеня, 921 гривень 69 копійок - суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 2989 гривень 82 копійки - три проценти річних від простроченої суми. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов?язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов?язання є прострочення - невиконання зобов?язання в обумовлений сторонами строк. В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті не себе зобов?язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов?язанням, яка складається із суми позики в розмірі 3000 гривень та процентів за користування позикою за період з 29 серпня 2018 року по 13 вересня 2018 року, в межах строку кредитування, на суму 960 гривень. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" про стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов?язанням, яка складається із суми позики в розмірі 3000 гривень та процентів за користування позикою за період з 29 серпня 2018 року по 13 вересня 2018 року, в межах строку кредитування, на суму 960 гривень підлягають до задоволення. Суд вважає, що позовні вимоги ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 14 вересня 2018 року по 26 липня 2021 року не підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред?явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов?язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. За умовами укладеного договору № 180829-123620 від 29 серпня 2018 рокуТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ", як фінансова установа, надало відповідачу позику, яку остання зобов?язувалася повернути у повному обсязі 13 вересня 2018 року. Таким чином, позикодавець ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 13 вересня 2018 року. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. З дослідженого судом розрахунку заборгованості встановлено, що визначена позивачем - ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою на суму 63160 гривень 30 копійоквключає період з 14 вересня 2018 року по 26 липня 2021 року, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлені позикодавцем ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 14 вересня 2018 року по 26 липня 2021 року до задоволення не підлягають. При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України 921 гривень 69 копійок - суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 2989 гривень 82 копійки - трьох процентів річних від простроченої сумисуд враховує наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З дослідженого судом розрахунку заборгованості встановлено, що за період з 14 вересня 2018 року по 26 липня 2021 року сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 921 гривень 69 копійок,3% річних від простроченої суми - 2989 гривень 82 копійки. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 921 гривень 69 копійок,3% річних від простроченої суми в розмірі 2989 гривень 82 копійкипідлягають до задоволення. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" взяті на себе зобов`язання по укладеному договору № 180829-123620 від 29 серпня 2018 рокувиконало у повному обсязі, а відповідачем [PERSON] порушено умови вказаного договору, отримані у позику кошти з відсотками, визначеними умовами укладеного договору, нею своєчасно не повернуті, слід стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" кошти на загальну суму 8157 гривень 21 копійка, з них: 3000 гривень - заборгованість за основною сумою позики, 960 гривень 42 копійок - проценти за користування коштами за період з 29 серпня 2018 року по 13 вересня 2018 року, 285 гривень 70 копійок - пеня, 921 гривень 69 копійок - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 2989 гривень 82 копійки - три проценти річних від простроченої суми. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь ТзОВ „ПРОСТІ ЗАЙМИ" судові витрати на загальну суму 263 гривень 18 копійок (8157.21х2270/70357.51=263.18), пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Outcome: partial