Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №169213 від 15.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від 22.01.2020 року №2311903101/217045, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. від 25.11.2021 року, було відкрито виконавче провадження №67662275 з примусового виконання виконавчого напису № 169213 вчиненого 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Позивач стверджує, що ніколи не мала та не має жодної заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від 22.01.2020 року №2311903101/217045 перед ТОВ «ГОУФІНГОУ», яка була відступлена по договору відступнення права вимоги на користь ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН», а у приватного нотаріуса Остапенка Є.М. об`єктивно були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. Вказує, що на даний час у Подільському районному суді м.Києва знаходиться цивільна справа за її позовом до ТОВ «ГОУФІНГОУ» про визнання недійсною індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №2311903101/217045 від 22.01.2020 року. Позивач, посилаючись на норми законодавства та судової практики просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 169213 від 15.06.2021 р., який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від 22.01.2020 року №2311903101/217045, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ». Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 14.12.2021 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Від третіх осіб приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. письмових пояснень щодо суті справи не надходило. Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №169213, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2311903101/217045 від 22.01.2020 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ», право вимоги за яким було відступлено ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп», яке у свою чергу відступило право вимоги на коритсь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» в розмірі 6366,60грн. Відповідно до указаного виконавчого напису позивач є боржником за кредитним договором №2311903101/217045 від 22.01.2020 року та стягувачем відповідно є ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». На підставі даного виконавчого напису нотаріуса 25.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. відкрито виконавче провадження ВП №67662275 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у загальному розмірі 7566,60грн. та виконавчий збір у розмірі 756,66грн. Відповідно до положень ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених Законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в МЮУ 22 лютого 2012 року за № 282/20595, - нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У Постанові ВСУ від 23.01.2018 року в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що заборгованість у позивача перед ТОВ «Веллфін», зазначена у написі, є безспірною. Наведені обставини також вказують на те, що існування заборгованості, зазначеної нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірною, оскільки позивач звернувся одразу до суду після відкриття виконавчого провадження та заперечив існування боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною, тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 908,00 гривень, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved