Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

19 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) та стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи свій позов тим, що [PERSON] працював водієм пасажирського автобуса «Mersedes-Benz Sprinter», державний номерний знак [NUMBER] , який належить їй на праві власності. 15.08.2012 року близько 23 години 55 хвилин, керуючи автобусом «Mersedes-Benz Sprinter» державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» від м.Київ в напрямку м.Полтава, зіткнувся з автомобілем «ТАТА 613/38» державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП пасажири «Mersedes-Benz Sprinter» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. Вина [PERSON] підтверджується вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 30.03.2015 року по справі №544/25/14-к. Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 13.07.2016 року з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 200 000 грн. моральної шкоди. Вказана сума повністю перерахована стягувачу. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.03.2018 року з неї на користь [PERSON] стягнуто 75 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 7 200 грн. матеріальної шкоди. Вказана сума також була перерахована стягувачу. Крім того, рішенням Київського районного суду м.Харкова від 03.03.2017 року з неї на користь [PERSON] стягнуто 10 000 грн. моральної шкоди, 2 000 грн. на правничу допомогу та на користь [PERSON] стягнуто 5 000 грн. моральної шкоди. Вказані суми також були перераховані стягувачам. Окрім сплати даних коштів потерпілим, вона зазнала значних душевних переживань та стресу. В зв`язку з чим просила суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на її користь на відшкодування завданої шкоди 328 475 грн. 20 коп., 100 000 грн. моральної шкоди, 50 400 грн. витрат на правову допомогу та сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 4 285 грн. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 20.05.2021 року відкрито провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) та стягнення моральної шкоди. Відповідно до вимог статті 274 ЦПК України розгляд справи належить проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.63-64). 08.06.2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов Відзив на позовну заяву [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу (а.с.70-75), в якому просив суд в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу відмовити у повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю, безпідставністю та закінченням строків позовної давності. Стягнути з позивача [PERSON] понесені ним судові витрати (витрати на правову допомогу) у сумі 9 080 грн. 29.06.2021 року від представника позивача адвоката Омелай Дениса Владиславовича надійшла до суду Відповідь на відзив по справі №552/1877/21, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, а заперечення у відзиві відповідача по справі відхилити за необґрунтованістю (а.с.89-93). 08.07.2021 року в судовому засіданні відповідачем [PERSON] надана Заява про застосування строків позовної давності, в якій відповідач просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.106). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 08.07.2021 року зобов`язано ФОП [PERSON] та Головний центр обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України надати документи та інформацію (а.с.112). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 14.09.2021 року зобов`язано Головний центр обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України надати інформацію щодо перетину кордону України [PERSON] (а.с.148). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 06.10.2021 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна». В судовому засіданні представник позивача адвокат Омелай Д.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , представник відповідача адвокат Дичук І.А. з позовом не згодні. Просили суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити за безпідставністю. Також вважають, що позивач пропустила строк звернення до суду. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином був повідомлений про час, день та місце слухання справи, про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.181). Суд вважає можливим слухати справу у відсутності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна». Суд, заслухавши представника позивача адвоката Омелай Д.В., відповідача [PERSON] , представника відповідача адвоката Дичук І.А., допитавши в якості свідка [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 15 серпня 2012 року, близько 23 години 55 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «Mersedes-Benz Sprinter» державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» від м.Київ в напрямку м.Полтава, зіткнувся з автомобілем «ТАТА 613/38» державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири «Mersedes-BenzSprinter» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. Вина [PERSON] підтверджується вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 30.03.2015 року по справі №544/25-14-к (а.с.23-30). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] працював водієм пасажирського автобуса «Mersedes-Benz Sprinter», що належить фізичній-особі підприємцю [PERSON] , що підтверджується постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 12.11.2012 року по справі №1622/14173/2012, листом Управління автомобільної інспекції від 01.10.2012 року №11/36-5044, протоколом допиту [PERSON] від 16.08.2012 року та трудовим договором від 26.05.2012 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 13.07.2016 року по справі №544/25/14-к з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 200 000 грн. моральної шкоди (а.с.32-35). Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.03.2018 року по справі №639/9224/15-ц з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 75 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 7 200 грн. матеріальної шкоди, всього 82 200 грн. (а.с.36-44). Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 03.03.2017 року у справі №640/20642/15-ц з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 10 000 грн. моральної шкоди та 2 000 грн. витрат на правову допомогу, а на користь [PERSON] стягнуто 5 000 грн. моральної шкоди (а.с.45-55). Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження №53846171 від 02.07.2020 року (а.с.56), постанови про закінчення виконавчого провадження №56870348 від 02.10.2019 року (а.с.58) та постанови про закінчення виконавчого провадження № 56870436 від 02.10.2019 року (а.с.59) [PERSON] вищевказані рішення суду про стягнення з неї на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] коштів виконано в повному обсязі, що також підтверджується копіями квитанцій (а.с.60). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, а тому у [PERSON] виникло право зворотної вимоги до відповідача. Частиною 1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином, після виконання особою, що не завдала шкоди, свого обов`язку з відшкодуванням потерпілому шкоди, завданою іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його виконанням. Відповідач [PERSON] є особою, яка на час ДТП володіла транспортним засобом на відповідній правовій підставі, транспортний засіб був йому ввірений його власником, саме на нього покладено обов`язок по відшкодуванню шкоди, спричиненої позивачу внаслідок пошкоджень транспортного засобу. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на відшкодування завданих збитків підлягає стягненню 299 200 грн. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Як встановлено судом, в результаті протиправних дій відповідача, позивачу спричинені моральні страждання, завдані внаслідок знищення майна, а саме: мікроавтобусу «Mersedes-Benz Sprinter», державний номерний знак [NUMBER] , приниженням репутації ФОП [PERSON] , що проявляється у численних скасуваннях та поверненні квитків на перевезення через розголошення виникнення ДТП з постраждалими та втратою значної суми із сімейного бюджету внаслідок виплати моральної шкоди потерпілим у злочині за відсутності прибутку у вигляді упущеної вимоги через пошкодження мікроавтобусу, що здійснював регулярне перевезення пасажирів. Суд, враховуючи ступінь вини відповідача та його поведінку, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральні страждання позивача в розмірі 50 000 грн. та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 500 000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 вищевказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] по даній цивільній справі понесла витрати на правову допомогу в сумі 9 988 грн. (а.с.18-21,131-133, що підтверджується копіями документів наданих до матеріалів цивільної справи, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 9 988 грн. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу (а.с.94-103), що надавались позивачу адвокатом Омелай Наталією Михайлівною по іншим цивільним справам, судом до уваги не приймаються, оскільки Омелай Наталія Михайлівна в даній цивільній справі участі не приймала, правову допомогу [PERSON] не надавала, а тому суд позбавлений можливості задовольнити дані позовні вимоги в цій частині. Окрім того, з відповідача на користь позивача підлягають відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 4 285 грн. по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial