Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 29270,67 грн та витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 2270 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Згідно витягу оборотної відомості особовий рахунок № [NUMBER] зареєстрований за вказаною адресою на [PERSON] . Враховуючи, що відповідач є споживачем послуг, отримує квитанції на оплату та користується наданими послугами, вона зобов`язана оплатити заборгованість. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів станом на 1 липня 2021 року за період з 1 жовтня 2012 року по 1 червня 2021 року за нею утворилася заборгованість за надані послуги з теплопостачання перед ТОВ "Рівнетеплоенерго" в розмірі 29270,67 грн. Від добровільного погашення заборгованості відповідач ухиляється. Ухвалою від 14 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позхивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем усунуті. Ухвалою від 27 вересня 2021 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 11 листопада 2021 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Заперечення проти позову мотивує тим, що після державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] нею було письмово повідомлено про відмову від отримання послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання ТОВ "Рівнетеплоенерго". Договору про надання послуг з централізовного опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення з ТОВ "Рівнетеплоенерго" не укладала, користування вказаними послугами не здійснювалося, оскільки за цією адресою не проживає. У вересні 2014 року ТОВ "Рівнетеплоенерго" зверталося до Рівненського міського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості. 13 листопада 2014 року судом було прийняте рішення про скасування судового наказу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач є власником житлового приміщення за адресою [ADDRESS] та зобов`язана утримувати майно, що їй належить. Непроживання відповідача у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації у цій квартирі не звільняє від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані послуги. Єдиною підставою припинення нарахувань за централізоване опалення є надання акта про відключення від централізованого опалення відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач не надана доказів про відключення її від централізованого опалення, а тому вважається такою, що отримує послуги централізованого опалення, та зобов`язана оплачувати такі послуги. У випадку ненадання псолуг, надання їх не у повному обсязі або зниження їхньої якості споживач має право на зменшення розміру плати за житлово-комунальні послуги. Однак відповідач з такою заявою до ТОВ "Рівнетеплоенерго" не зверталась. У заяві про відмову від послуг відповідач зазначила про неналежну якість наданих послуг, хоча при цьому зазначає у відзиві, що не проживає в квартирі, за адресою якої такі послуги надаються. Просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнала та пояснила, що договір з позивачем про надання послуг не укладала, жодного платежу не здійснювала, акти виконаних робіт та заяв-приєднання не отримувала. Сторони є вільними в укладанні договору, а вона своєї згоди на укладення договору з позивачем не виявляла. Подавала заяву про відмову від отримання послуг позивача, так як мала намір встановити індивідуальне опалення, але зробити це не вдалося. Із заявами про неналежну якість послуг до позивача не зверталася. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду. Просить в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), власником якого є [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ат Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 275999618 від 22 вересня 2021 року. За положеннями ст.319, 322 Цивільного кодексу України власність зобов`язує. Вланик зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України \~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється відповідно до положень\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Аналогічні положення містить і\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~в редакції, чинній на час розгляду справи. Відповідно до\~ст.19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Обов`язок відповідача як споживача житлово-комунальних послуг закріплений також у\~ст.162 Житлового кодексу Української РСР. Відповідно до ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Таким розрахунковим документом є квитанція, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм комунальних послуг. Підтвердженням наданої споживачу житлово-комунальної послуги є розрахункова квитанція. Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, доказів на спростування зазначеної обставини суду не надано. Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 04 січня 2011 року та постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" № 449 від 23 квітня 2014 року, № 569 від 23 травня 2014 року, № 664 від 13 червня 2014 року, № 792 від 27 червня 2014 року, № 146 від 17 жовтня 2014 року, № 1171 від 31 березня 2015 року, № 174 від 21 травня 2015 року, № 1101 від 9 червня 2016 року, № 1536 від 28 грудня 2017 року, № 1791 від 11 грудня 2018 року та № 88 від 14 січня 2020 року. Отже, відповідач, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання належної якості, зобов`язана була оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Однак, відповідач, користуючись послугами з теплопостачання ТОВ "Рівнетеплоенерго", не здійснювала їх оплату, внаслідок чого за нею станом на 1 липня 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 29270,67 грн за період з 1 жовтня 2012 року по 1 червня 2021 року, що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] . Покликання відповідача на відсутність укладеного з позивачем договору на надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відмову від отримання послуг та непроживання у кваптирі не заслуговують на увагу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку сплачувати надані їй послуги. В судовому засіданні відповідач підтвердила, що належна їй на праві власності квартира [ADDRESS] не відключена від мереж централіхованого опалення, що свідчить про фактичне отримання відповідачем послуг теплопостачання. Згідно з п.24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Поряд з цим, п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем щодо дотримання процедури, визначеної Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 року. Доказів дотримання зазначеної процедури, зокрема отримання рішення постійнодіючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення квартири від мереж ЦО і ГВП виконавчого комітету Рівненської міської ради, відповідач не надала. Непроживання відповідача у квартирі, яка належить їй на праві власності, не звільняє її від обов`язку нести витрати по сплаті житлово-комунальних послуг, які були надані ТОВ "Рівнетеплоенерго", оскільки закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. Аналогічна позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 2 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц. Відповідач не надала суду доказів на спростування факту надання їй, як власнику квартири, послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, або ж надання таких послуг іншою теплопостачальною організацією. Доказів на спростування наявної заборгованості та здійсненого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем також не надано. Відтак, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Разом з тим, відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За положеннями ч.1, 5\~ст.261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною п`ятою\~статті 261 ЦК України\~передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.3, 4\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на вказані норми закону позовна давність спливла до позовних вимог про стягнення боргу щодо тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом минуло три роки. Позивач звернувся до суду з позовом 11 серпня 2021 року. Послуги, надані в липні 2018 року, відповідач мав оплатити до 20 серпня 2018 року включно, тому позовна давність повинна обчислюватися з серпня 2018 року. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з серпня 2018 року по серпень 2021 року. Заборгованість за вказаний період становить 14374,48 грн. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 1 жовтня 2012 року до 31 липня 2018 року задоволенню не підлягають в зв`язку зі спливом позовної давності. Таким чином, позов належить задовольнити частково. За правилами\~ст.141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial