Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

01.03.2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , померлою [INFO] після смерті [PERSON] померлого [INFO] та визнання права власності на земельну ділянку для ведення фермерського господарства, площею 3,3000 га, кадастровий номер 4820684600:01:000:2701, розташованої в межах території Пісківської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що належала на праві приватної власності [PERSON] , померлому [INFO] . В обгрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначив, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно яке складалось, зокрема, 1/2 частки квартири [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення фермерського господарства, площею 3,3000 га, кадастровий номер 4820684600:01:000:2700, розташованої в межах території Пісківської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (на теперішній час ОТГ Баштанської міської ради). Він є спадкоємцем першої черги за законном по праву представлення, оскільки його батько [PERSON] (син [PERSON] ) помер раніше своєї матері ( [INFO] ). Позивач прийняв спадщину шляхом своєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім нього спадкоємцем першої черги за законом є його рідний брат [PERSON] , який відмовився від своєї частки у спадщину на користь позивача шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. Спадкові права на вищевказану частку квартири та земельну ділянку позивач оформив в нотаріуса, отримавши свідоцтва про право на спадщину. Під час офомлення спадкових прав на земельну ділянку позивачу стало відомо про те, що спадкодавець [PERSON] за життя успадкувала земельну ділянку для ведення фермерського господарства, площею 3,3000 га, кадастровий номер 4820684600:01:000:2701, розташованої в межах території Пісківської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, що належала її батьку (прадіду позивача) [PERSON] , який помер [INFO] , прийнявши спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем [PERSON] на момент його смерті, однак у спадкових правах за життя не оформилась. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю відомостей про реєстрацію місця проживання спадкодавця [PERSON] та зареєстрованих разом з ним на момент його смерті осіб, що є необхідним для визначення кола спадкоємців, зокрема підтвердження прийняття спадщини його бабою [PERSON] після смерті його прадіда [PERSON] . На запит нотаріуса отримано відповідь з Департаменту за надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про відсутність в Реєстрі територіальної громади міста Миколаєва відомостей про реєстрацію місця проживання [PERSON] та зареєстрованих разом з ним на момент його смерті [INFO] осіб. На думку позивача, за таких умов він не може офомитися у спадкових правах в нотаріуса, а тому просив встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , померлою [INFO] після смерті [PERSON] померлого [INFO] та визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 30.04.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 07.09.2021 року на запит суду надійшла копія спадкової справи №23/2011, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 13.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день,час та місце розгляду справи повідомленні вчасно та належним чином, відзив на позов не надходив. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2012 року за реєстровим №236; копію витягу про державну реєстрацію прав від 10.04.2012 року за №33779327; копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.2020 року за реєстровим №723; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.10.2020 року за №228014887; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №754; копію постанови приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Валієвої В.В. від 13.10.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про укладення шлюбу 10.12.1964 року між [PERSON] та [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.02.2021 року; копію витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.06.2020 року; копію спадкової справи №23/2011, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] ; копію запису акту про смерть №2355 від 16.05.1995 року про смерть [INFO] [PERSON] ), суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка для ведення фермерського господарства, площею 3,3000 га, кадастровий номер 4820684600:01:000:2701, що розташована в межах території Пісківської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем спадкового майна якого була його донька [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті батька, однак успадкових правах на вищевказану земельну ділянку за життя не оформилась. [INFO] [PERSON] , яка доводиться бабою позивача, померла. Позивач є спадкоємцем першої черги за законном по праву представлення, оскільки його батько [PERSON] (син [PERSON] ) помер раніше своєї матері ( [INFO] ). Позивач прийняв спадщину шляхом своєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім нього спадкоємцем першої черги за законом є його рідний брат [PERSON] , який відмовився від своєї частки у спадщину на користь позивача шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Валієвої В.В. від 13.10.2020 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану спірну земельну ділянку у зв`язку з відсутністю відомостей про реєстрацію місця проживання спадкодавця [PERSON] та зареєстрованих разом з ним на момент його смерті осіб, тобто доказів прийняття спадщини його бабою [PERSON] після смерті його прадіда [PERSON] та відстуності інших спадкоємців які б прийняли спадщину після останнього. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із змісту ч.2 ст. 315 ЦПК України слідує, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. Зі змісту вищевказаних нормативно-правових актів, а також Глав 84-90 ЦК України вбачається, що оформлення спадкових прав спадкоємцями здійснюється через нотаріусів і лише за умови наявності об`єктивних причин неможливості здійснення цього у останніх - спадкоємців мають право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Судом встановлено, що підставою звернення позивача до суду стала відмова нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом по причині відсутності відомостей про реєстрацію місця проживання спадкодавця [PERSON] та зареєстрованих разом з ним на момент його смерті осіб, що є необхідним для визначення кола спадкоємців, які прийняли спадщину (зокрема підтвердження факту прийняття спадщини його бабою [PERSON] після смерті його прадіда [PERSON] ). Тобто, відмова нотаріуса в оформленні спадкових прав позивача після смерті його баби [PERSON] зводиться до відсутності доказів прийняття спадщини [PERSON] після смерті її батька [PERSON] та відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті останнього. При цьому, витребувані судом матеріали спадкової справи №23/2011, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , містять копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.1996 року, виданого державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №6-965, номер спадкової справи 169/96, з якого вбачається, що спадкоємцем спадкового майна [PERSON] , яке складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS] , є його донька [PERSON] . З наведеного вбачається, що матеріали спадкової справи 169/96, заведеної державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори після смерті [INFO] [PERSON] , містять достатні докази на підтвердження кола осіб, які прийняли спадщину після смерті останнього, зокрема прийняття спадщини (та офомлення спадкових прав) бабою позивача [PERSON] .. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. При цьому, відповідно до ст. 4, 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус наділений правом витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Аналогічне право нотаріуса передбачене в п. 1 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Крім того, п. 3, 4 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Оригінали документів (наприклад, відповідні свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану - про народження, шлюб, смерть, установчі документи (статути, положення, засновницькі договори тощо)) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії (фотокопії) або витяги з таких документів. Вищенаведене свідчить про наявність достатніх доказів, які можуть підтвердити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , що можуть бути отриманні в позасудовому порядку, а саме шляхом їх витребування нотаріусом в силу наданих йому законом повноважень. В свою чергу постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину не містить викладу обгрунтування щодо неможливості отримання доказів щодо осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , шляхом витребування матеріалів спадкової справи 169/96, заведеної державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори після смерті [INFO] [PERSON] .. За такого, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії від 13.10.2020 року є передчасною та необґрунтованою, при цьому позивач не позбавлений можливості оформити через нотаріуса свої права на вищевказану спірну земельну ділянку. Окремо слід зазначити, що відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії може бути оскаржена. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відсутності достатніх підстав для встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та визнання за позивачем права власності на вищевказану спірну земельну ділянку в судовому порядку, оскільки при розгляді справи судом не встановлено обставин, які б об`єктивно унеможливлювали оформлення позивачем спадкових правах після смерті [PERSON] через нотаріуса, а тому в задоволенні позову слід відмовити через його необгрунтованість. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed