Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 29.04.2011 року вона перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19.10.2020 р. шлюб між сторонами розірвано, позивачу відновлено її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання вказаних дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачу важко самостійно утримувати дітей згідно з їх потребами. Тому, малолітні діти потребують матеріального утримання і з боку батька. Відповідач є працездатним, фактично постійно проживає та працює за кордоном, має хороший дохід, а отже, є спроможним сплачувати аліменти на утримання дітей. Тому, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаного сина та доньки в розмірі 3 000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення останніми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, 10.01.2022 року представник позивача, адвокат Марціновська Д.М. подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі та участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 48). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 29.04.2011 року, шлюб зареєстровано виконкомом Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 33. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2020 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано, малолітніх дітей залишено проживати з матір`ю, дружині відновлено її дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.08.2012 р. № 17 та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.10.2014 р. № 17 сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. На підставі наведеного, враховуючи вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їх харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, відсутність відомостей про працевлаштування відповідача, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі по 2700 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial