Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

26.07.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначає, що до 24.07.2009 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] .. Від шлюбу мають доньу [PERSON] , [INFO] . До досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, середній розмір яких складав близько 3500 грн.. Влітку 2020 року донька вступила до Національного університету кораблебудування ім. адмірала Макарова, за денною формою навчання, за договором про надання освітніх послуг. Стипендії не отримує, а тому потребує допомоги від батька. Строк навчання закінчується 30.06.2024 року, плата за навчання складає 62 800 грн., проживання у гуртожитку складає 3066 грн. на рік. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, до закінчення донькою навчання. В судове засідання сторони не з`явилися, направили суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач вказала що підтримує позовні вимоги, відповідач зазначив, що визнає позов у повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши правові позиції сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 24.07.2009 року (а.с. 7). Згідно свідоцтва про зміну прізвища від 25.09.2009 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Згідно довідки №191 від 21.05.2021 року виданої Національним університетом кораблебудування ім. адмірала Макарова, [PERSON] з 15.09.2020 року є студентом І курсу денного відділення. Закінчує навчання 30.06.2024 року (а.с. 13). Згідно п. 5.2 Договору № 20 ДГД 07/2 від 11.09.2020 року «Про надання освітніх послуг», загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 62 800 грн. (а.с. 14). Квартирна плата за гуртожиток була внесена [PERSON] 25.02.2021 року у розмірі 3066.00 грн. (а.с. 15). Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Позивач скористалася своїм правом звернувшись до суду з відповідним позовом. Згідно з вимогами ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до роз`яснень наданих в п.20) Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на госпрозрахунковій основі, а тому стипендії не отримує. Плата за Договором від 11.09.2020 року, за надання освітньої послуги складає 62 800 грн., за проживання у гуртожитку - 3066 грн.. Мати [PERSON] працевлаштована, однак не в змозі самостійно утримувати доньку. Вирішуючи питання щодо можливості відповідача надавати допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання, суд виходить з того, що відповідач працевлаштований, має сталий дохід, за віком та за станом здоров`я є дієздатним та працездатним. А тому, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач в змозі утримувати доньку, яка продовжує навчання. З огляду на викладене, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для утримання повнолітньої доньки відповідача, яка продовжує навчання. Оскільки право на утримання повнолітньої дитини невід`ємно пов`язане із її навчанням, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання доньки до закінчення навчання та не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким є 26.07.2021 року (а.с. 1). Згідно п.1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3) ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved