Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] право власності на житловий будинок, забудови та споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем по закону після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету народних депутатів Каланчацької селищної ради Херсонської області від 04 січня 1984 року № 5 надано [PERSON] , яка являється її матір"ю, дозвіл на будівництво літньої кухні, приміщення для приготування кормів і господарської будівлі (сараю) за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, на підставі вказаного рішення [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на будівлю з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , видане 20 лютого 1990 року. Однак, нею вказане свідоцтво про право власності було втрачено. По даному факту вона звернулася з оголошенням до редакції газета "Слава Праці" від 04 травня 2012 року, тираж № 18, в якому в графі "Вважати недійсним" зазначалося втрачене свідоцтво про право власності, видане 20.02.1990 року на ім"я [PERSON] на будівництво з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , згідно рішення виконавчого комітету від 24 липня 1984 року № 5. Родинні зв"язки з матір"ю підтверджуються копією свідоцтва про народження від 16 липня 1949 року, серії [NUMBER] , в якому значиться, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 24 квітня 1971 року вона одружилася з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 квітня 1971 року серії [NUMBER] . [INFO] померла її мати [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 23 грудня 2004 року серії [NUMBER] . За життя матері, а саме з 13 вересня 2002 року вона зареєстрована та проживає у буд. [ADDRESS] . В зв"язку зі смертю [PERSON] у неї погіршився стан здоров"я, вона тривалий час лікувалася і тому не зверталася до нотаріальної контори щодо вступу в спадщину. Коли вона звернулася до нотаріуса, то виявилося, що нотаріус не може видати їй свідоцтво в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів. На сьогоднішній день, вона продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Разом з тим, відповідно до виготовленого технічного паспорту від 10 січня 2018 року № 194, який видано на її ім"я вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування. Ухвалою суду від 23.11.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 01.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Будь-яких інших процесуальних дій судом не вчинялося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Каланчацької селищної ради в судове засідання не з"явився. Голова селищної ради Фоміна С.В. надіслала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 16.07.1949 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . 24.04.1971 року [PERSON] уклала шлюб та змінила своєї прізвище на шлюбне - [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Каланчацької селищної ради народних депутатів від 04.01.1984 року, матері позивача, [PERSON] було дозволено будівництво літньої кухні, приміщення для приготування кормів та сарай по [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення, матері позивача [PERSON] було видано свідоцтво про право власності, яке в подальшому було нею втрачено. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.12.2004 року, актовий запис № 194, [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.11.2021 року, виданої завідувачем Каланчацької ДНК [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок: [ADDRESS] , що залишилося після смерті її матері [PERSON] , у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та зареєстрованого права власності на вищевказаний будинок. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За визначенням ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкоємством є перехід прав і обов`язків від спадкодавця до інших осіб. Спадкоємство здійснюється за законом у випадку, якщо воно не змінено заповітом. Для спадкоємця, який прийняв спадщину згідно ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, виникають майнові права до складу яких належить право власності. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (стаття 1217). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Являючись донькою померлої та спадкоємцем першої черги, позивач належним чином не може оформити свої спадкові права. Оскільки судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є спадкоємцем за законом майна покійної матері [PERSON] , оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved