Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє Слісаренко О.А. , звернувся до суду із заявою 02 серпня 2021 року, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Кв 0004786, виданий 16 жовтня 1996 року Лозуватською сільською радою народних депутатів на ім`я [PERSON] , за життя належав [PERSON] , померлій [INFO] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що 16 жовтня 1996 року його матері було видано державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого їй передано у власність земельна ділянка площею 0,062 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради, с/т «Надія» та призначена для ведення садівництва. При видачі вказаного правовстановлюючого документу прізвище матері завника вказано - « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно у вигляді земельної ділянки площею 0,062 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради, с/т «Надія» та призначена для ведення садівництва та земельної ділянки площею 0,0600 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради, с/т «Надія» та призначена для колективного садівництва. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були її чоловік - [PERSON] та син - [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. При цьому [PERSON] був зареєстрований та проживав зі своєю дружиною за однією адресою на день її смерті, а тому є таким, що фактично прийняв спадщину після її смерті в розумінні ст. 1268 ЦК України. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно у вигляді 11/25 частин житлового будинку та земельної ділянки [ADDRESS] , які належали йому на підставі договору дарування від 16 січня 1991 року, посвідченого Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 листопада 2013 року та у вигляді двох земельних ділянок, які він фактично прийняв після смерті дружини, проте юридично не оформив. Він, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом, 22 квітня 2021 року у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Донцової Н.Ю., отримав свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] , а саме на: 11/25 частин житлового будинку та господарських споруд та на 11/25 частин земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер: 1221884000:04:001:1282, яка розташована: Дніпропетровська область, Криворізький район, Лозуватська сільська рада, «Надежда» садівниче товариство» обслуговуючий кооператив, з цільовим призначенням: для ведення колективного садівництва. Крім того, 22 квітня 2021 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої видати [PERSON] спадщину на земельну ділянку площею 0,062 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради, с/т «Надія» та призначена для ведення садівництва, не має можливості, оскільки у наданих документах неможливо встановити факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] , яка померла [INFO] . Вважає, що при заповненні бланку правовстановлюючого документу, працівником, відповідальним за його заповнення, була допущена орфографічна помилка в написанні прізвища його матері, а він в свою чергу правильність заповнення документу на момент видачі не перевірила. Вказані розбіжності в написанні прізвища матері заявника на сьогоднішній день не можуть бути виправлені в іншому, ніж судовому порядку і встановлення юридичного факту, необхідно йому для оформлення його спадкових прав. Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів. Інших клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Правом на участь в судовому засіданні представник заявника [PERSON] - адвокат Слісаренко О.А. та його довіритель не скористалися, при цьому представник заявника, подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи виконавчий комітет Металургійної районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області викликався в судове засідання у встановленому законом порядку, однак до суду не з`явився, причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи та заперечень щодо задоволення заяви до суду не надходило. За даних обставин, з урахуванням подання представником заявника відповідної заяви, неявку представника заінтересованої особи, суд вважає за можливе справу розглянути за їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , в якому зазначенощо його батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.8). 16 жовтня 1996 року [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Кв 004786, згідно якого їй передано у власність земельну ділянку площею 0,062 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради, с/т «Надія» та призначена для ведення садівництва. При видачі вказаного правовстановлюючого документу прізвище власника вказано - « [PERSON] » (а.с.21 ). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецьком та Металургійному районах у місті Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 10). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] по день своєї смерті проживала на території Металургійного району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в будинку [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] були її чоловік - [PERSON] та син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження (а.с. 8,9). З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. При цьому [PERSON] був зареєстрований та проживав зі своєю дружиною за однією адресою на день її смерті, що підтверджується довідкою №1575 від 25 лютого 2021 року за відомостями, що містяться в реєстрі територіальної громади міста Кривого Рогу за аресою: [ADDRESS] (а.с. 11), а тому суд вважає встановленим факт, що останній є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті дружини в розумінні ст. 1268 ЦК України. [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). 22 квітня 2021 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ім`я його сина - [PERSON] , а саме на: 11/25 частин житлового будинку та господарських споруд та на 11/25 частин земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер: 1221884000:04:001:1282, яка розташована: Дніпропетровська область, Криворізький район, Лозуватська сільська рада, «Надежда» садівниче товариство» обслуговуючий кооператив, з цільовим призначенням: для ведення колективного садівництва (а.с. 15). Крім того, 22 квітня 2021 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої видати [PERSON] спадщину на земельну ділянку площею 0,062 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради, с/т «Надія» та призначена для ведення садівництва не має можливості, оскільки у наданих документах неможливо встановити факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] , яка померла [INFO] , через наявні розбіжності в написанні її прізвища, а саме у державному акті на право приватної власності на землю прізвище вказано « [PERSON] », в той час як свідоцтві про смерть її прізвище вказано « [PERSON] » (а.с. 20). Співставленням даних в документах, наданих заявником, а саме, зі свідоцтва про його народження, свідоцтва про одруження його батьків, та свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.8, 9, 10) встановлено, що прізвище матері заявника [PERSON] українською мовою вірно пишеться як « [PERSON] », російською - « [PERSON] ». Таким чином, аналізом документів та співставленням даних в них суд приходить до висновку, що під час видачі державного акту на право приватної власності на землю Серії ДП Кв 004786 від 16 жовтня 1996 року в зазначенні прізвища матері заявника було допущено помилку, пов`язану з невірним перекладом її прізвища як « [PERSON] » з російської мови на українську. Виявлені суперечності позбавляють заявника можливості отримання спадщини та оформлення його спадкових прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як визначено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом факту належності [PERSON] , правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії ДП КВ004786 від 16 жовтня 1996 року, виданого на підставі рішення виконкому Лозуватської сільської ради народних депутатів від 25 грудня 1995 року за №214, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4331 . Таким чином, приймаючи до уваги, що в написанні прізвища матері заявника в правовстановлюючому документі, а саме державного акту на право приватної власності на землю, дійсно допущено помилку, яку неможливо виправити в позасудовому порядку, тому встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу в судовому порядку є єдиним способом, що забезпечить можливість реалізації заявником вільно та в повному обсязі всіх спадкових прав. Відтак суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності, має для заявника істотне юридичне значення і не визначає наступне вирішення спору про право. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved