Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивачки. Зазначає, що той факт, що позивачка є спадкоємцем першої черги, а спадкодавець [PERSON] був батьком позивачки підтверджується свідоцтвом про народженням. Посилається на те, що після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , загальною площею 35,0 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, вартістю 150254 грн. Крім цього, вказує, що позивачка здійснювала поховання померлого, розпоряджалася речами батька після його смерті, постійно оплачує комунальні послуги та здійснює догляд за вищезазначеним господарством. Також посилається на те, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Враховуючи вищенаведене, просила позов задовольнити, визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Полікиржа Л.В., в підготовче судове засідання не прибули, однак представник через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 10.06.2021 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серія [NUMBER] від 14.06.2001 року, вбачається що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 17.06.2001 року, вбачається що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7) Згідно довідки, виданої старостинським округом с.Біла Мамаївської сільської ради від 18.11.2021 року №6-148, померлий [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] з 1970 року по день смерті [INFO] , а/з 02 від 10.06.2021 року (а.с.8). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №304-02-31 від 23.11.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок (а.с.17). Згідно довідки, виданої старостинським округом с.Біла Мамаївської сільської ради від 16.06.2021 року №6-147, власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , є померлий [PERSON] , [INFO] , згідно по господарських книг (а.с.18). Згідно довідки про надання інформаційно-консультативних послуг, виданої ТОВ «Лекс Стасус» від 02.12.2021 року, вартість житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 150254,00 грн. (а.с.22). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).. Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, та у зв`язку із відсутністю у позивачки іншого способу щодо визнання права власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскількице не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved