Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внесках, а також інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних. В обґрунтування позову вказує, що на підставі відповідної ліцензії і рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в буд. [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії, споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. В квартирі [ADDRESS] встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому, згідно п. 20 вказаних вище Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно відповіді на адвокатський запит [PERSON] № 14484-01-10 від 08.07.2021 року, наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, відповідно до інформації із адресної картки за адресою: [ADDRESS] , станом на 08.07.2021 року зареєстровані 13 осіб, в тому числі і солідарні відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з 20.12.1991 року по теперішній час. Починаючи з січня 2013 року відповідачі своєчасно та в повному обсязі не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також, не здійснювали внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно зі ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 року, внаслідок чого за вказаною вище адресою утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2021 року складає 117 366 грн. 10 коп. Також, позивач зазначає, що судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/1893/14-ц від 18.03.2014 року з відповідачки [PERSON] було стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 29 735 грн. 69 коп., яка виникла станом на 01.01.2014 року; судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/5796/17 від 24.07.2017 року з відповідачки [PERSON] було стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 18 668 грн. 06 коп., яка виникла за період з 01.01.2014 року 01.06.2017 року; заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/4211/20 від 20.10.2020 року з відповідачки [PERSON] було стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 34 965 грн. 67 коп., яка виникла за період з 01.06.2017 року 01.04.2020 року. Таким чином, з відповідачки [PERSON] попередніми судовими рішеннями було стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 83 369 грн. 42 коп., яка існувала станом на 01.04.2020 року. Відтак, зважаючи на вказане вище, просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.04.2020 року по 01.08.2021 року в сумі 33 996 грн. 68 коп., а також, 3 % річних за вказаний період в сумі 335 грн. 75 коп. та інфляційну складову боргу в розмірі 819 грн. 21 коп., всього - 35 151 грн. 64 коп. Крім того, просить стягнути з інших відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2013 року по 01.08.2021 року в загальній сумі 117 366 грн. 10 коп., а також, 3 % річних за вказаний період в сумі 7 568 грн. 48 коп. та інфляційну складову боргу в розмірі 29 555 грн. 89 коп., всього - 154 490 грн. 47 коп. Судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 317 грн. 36 коп. просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з`явився, подавши до суду заяву від 05.01.2022 року, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також, просив розглянути справу у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за їх зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-порталі «Судова влада». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вищевказаного Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Разом з тим, частиною 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 5 ст. 13 вказаного вище Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 374 від 30.11.2012 року (переоформленої рішенням від 29.12.2016 року № 2444), забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». За відомостями відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської області відповідачка [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] зареєстрована з 01.10.2003 року по теперішній час, а відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за вказаною вище адресою з 20.12.1991 року і по теперішній час. Таким чином, відповідачі [PERSON] ,, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] являються споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які їм надає ВП «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» за вказаною вище адресою. З листа-розрахунку по нарахуванню і оплаті за опалення та підігрів води № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] рахувалась заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води та Внесках в загальній сумі - 117 366 грн. 10 коп., оскільки оплата послуг їх споживачами проводилась періодично та не в повному обсязі. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до автоматизованої системи документообігу суду Д-3, рішеннями Придніпровського районного суду м. Черкаси, що набрали законної сили, а саме: судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/1893/14-ц від 18.03.2014 року, судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/5796/17 від 24.07.2017 року та заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/4211/20 від 20.10.2020 року, з відповідачки [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» вже було стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2013 року по 01.04.2020 року в загальній сумі 83 369 грн. 42коп. На виконання вказаних рішень суду стягувачем були отримані виконавчі документи для пред`явлення їх на примусове виконання. Таким чином, заборгованість за адресою: [ADDRESS] по о/р [NUMBER] за період з 01.01.2013 року по 01.04.2020 року за спожиту теплову енергію в сумі 83 369 грн. 42 коп. уже була стягнута з відповідачки [PERSON] попередніми рішеннями суду, що набрали законної сили і є обов`язковим до виконання. Відтак, позовні вимоги в цій частині, а саме про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2013 року по 01.04.2020 року до задоволення не підлягають, оскільки така заборгованість за надані житлово-комунальні послуги вже стягнута на користь цього ж позивача із іншого споживача послуг ( [PERSON] ), і відповідно повторне її стягнення, хоча й із інших відповідачів, є не можливим, оскільки в такому випадку плата за одні і ті ж послуги буде стягнута в подвійному розмірі. Що стосується решти позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне. В судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачів на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) від оплати цих послуг. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц. В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг централізованого опалення та гарячого постачання, що їм надає Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», яке діє в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», однак, оплата вказаних послуг за період з 01.04.2020 року по 01.08.2021 року ними здійснювалась несвоєчасно та не в повному обсязі, а також не сплачувалися внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, в зв`язку з чим у них утворилась заборгованість за отримані послуги за вказаний період в загальній сумі 33 996 грн. 68 коп., що підтверджується листом-розрахунком по о/р № [NUMBER], то така заборгованість, в силу чинного законодавства, підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. Крім того, у відповідності до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно доданих до позовної заяви розрахунків 3% річних за період прострочення, а саме з 01.04.2020 року по 01.08.2021 року платежів становить 335 грн. 75 коп. та інфляційна складова боргу за цей же період - 819 грн. 21 коп., які також підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в рівних частинах на користь позивача судовий збір в розмірі 2 270 грн., тобто по 567 грн. 50 коп. з кожного. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial