Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня «Психіатрія» (далі - КНП КЛ «Психіатрія») звернулось до Подільського районного суду м. Києва з заявою про госпіталізацію [PERSON] у КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у примусовому порядку для лікування відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Заява обґрунтована тим, що 09.01.2022 о 15:00 год. у супроводі спеціалізованої психіатричної бригади № 10 [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , була госпіталізована до відділення № 3 КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у місті Києві з загостренням галюцинаторно-параноїдної симптоматики, за рапортом поліції. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 10.01.2022 [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад: стійкий галюцинаторно-параноїдний синдром. У зв`язку із тим, що [PERSON] виявляє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та для неї самої, неспроможна самостійно задовольняти життєві потреби на рівні тих, які забезпечують життєдіяльність, така потребує госпіталізації до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у місті Києві у примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». 10 січня 2022 року ухвалою суду заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. Представник заявника КНП КЛ «Психіатрія», лікар-психіатр Чирак Д. Ю. у судовому засіданні в режимі відео конференції заяву підтримала з мотивів, викладених у ній, підтвердила, що пацієнтка становить небезпеку для себе та оточуючих. Зазначила, що 07.01.2022 року двоюрідній сестрі [PERSON] сусідами було повідомлено, що [PERSON] та її матір перестали виходити на зв`язок, а із квартири доносяться дивні звуки. Двоюрідною сестрою пацієнтки було викликано поліцію для перевірки цих обставин, однак [PERSON] повідомила, що відчиняти двері вона не буде. Після повторного візиту двоюрідна сестра пацієнтки почула прохання матері [PERSON] про допомогу, двері ніхто не відчиняв. Було повторно викликано наряд поліції, яким прийнято рішення виламати двері, після чого виявлено матір пацієнтки, яка лежала оголеною на підлозі з слідами побиття. Після подальшого вияснення обставин встановлено, що мати пацієнтки вже чотири дні знаходилась в такому стані без змоги піднятись, без їжі та пиття. [PERSON] цей факт повністю ігнорувала, на благання матері про допомогу не зважала. При намаганні працівників поліції встановити вербальний контакт з [PERSON] вона афектувалась, запевняла, що «вона не [PERSON] », чинила опір поліції. Поліціянтами викликано спеціалізовану психіатричну бригаду. Доставлено за рапортом поліції, у супроводі СПБ з загостренням галюцинаторно-параноїдної симптоматики. У судовому засіданні в режимі відео конференції [PERSON] заперечила проти заяви, вважає, що вона не потребує стаціонарного лікування. У судовому засіданні [PERSON] пояснила, що є двоюрідною сестрою [PERSON] , заяву підтримала, наполягає на лікуванні двоюрідної сестри у стаціонарних умовах. Повідомила, що двоюрідна сестра проживає разом зі своєю матір`ю. Вперше її психічний стан змінився наприкінці 2013 року. [PERSON] раптово стала усамітненою, обмежила коло спілкування та інтересів, стала дивакуватою в поведінці, розмовляла сама з собою, за маячними мотивами на деякі запитання відповіді надавала не внятно (з закритим ротом). З такими скаргами за допомогою до лікарів не зверталась. З часом коло спілкування обмежила матір`ю, чотири роки тому перестала виходити з квартири, почала її захаращувати, елементарні гігієнічні процедури виконувати відмовляється, поводиться неадекватно (зачасту палить сірники в ліжку, говорить сама до себе). У судовому засіданні прокурор підтримала заяву Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради про госпіталізацію [PERSON] у Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня «Психіатрія» у примусовому порядку для лікування. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 09.01.2022 року [PERSON] було здійснено виклик поліції за адресою [ADDRESS] , оскільки її двоюрідна сестра [PERSON] утримувала свою матір в квартирі, три дні не відчиняла двері. Працівниками поліції викликано швидку допомогу та бригаду СПБ № 10. [PERSON] було доставлено до відділення № 3 КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» в місті Києві. Дані обставини підтверджуються рапортом працівника поліції від 09.01.2022, який міститься в матеріалах справи. Пацієнтка [PERSON] письмової згоди на проведення психіатричного огляду та госпіталізацію до психіатричного закладу 09.01.2022 - не надала. 10 січня 2022 року пацієнтка була оглянута ЛКК у складі голови ЛКК Лебедєва Д. С., зав. Відділення Терентьєвої Л. С. , лікаря-психіатра Чирак Д. Ю. у зв`язку із відмовою від стаціонарного лікування. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів віл 10 січня 2022 року психічний стан пацієнтки на момент госпіталізації: орієнтована у власній особі, місці, грубо в датах. Мовний контакт малопродуктивний. На запитання відповідає вкрай вибірково, після тривалих пауз, на більшість запитань відповідає недолуго, не відкриваючи рота, невнятно. Зовні напружена. Під час розмови зоровий контакт не підтримує, безперервно похитується зі сторони в сторону, озирається по сторонах. Патологічно фіксована на власних хворобливих переживаннях, суті яких повній мірі не розкриває. Увагу на бесіді не концентрує. Мислення паралогічне. Емоційно неадекватна. Критика відсутня. Комісія дійшла висновку, що у зв`язку із категоричною відмовою пацієнтки вд стаціонарного лікування , враховуючи те, що [PERSON] виявляє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та неї, неспроможна самостійно задовольняти життєві потреби на рівні тих, які забезпечують життєдіяльність, потребує госпіталізації до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у місті Києві у примусовому порядку. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ст. 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Відповідно до ч. 6 ст. 284 Цивільного кодексу України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України, Законі України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Законі України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до них. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Оцінивши докази у справі за внутрішнім переконанням, суд зазначає, що наявні достатні та переконливі підстави вважати, що [PERSON] страждає на психічний розлад, який нею заперечується, внаслідок чого остання відмовляється приймати лікування та не надає згоду на госпіталізацію. Матеріали справи підтверджують необхідність її госпіталізації у психіатричному закладі з метою лікування у стаціонарних умовах, оскільки вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню загрозу для неї та для оточуючих. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання щодо наявності підстав, передбачених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», п. «е» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для примусової госпіталізації [PERSON] до КНП КЛ «Психіатрія». Згідно з частинами 1 та 2 статті 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved