Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , про позбавлення останнього батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Померла [PERSON] була дочкою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , свідоцтвом про шлюб в якому [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », свідоцтво про шлюб додається серія [NUMBER] . В померлої [PERSON] залишилась малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , постійно проживала до моменту смерті зі своєю матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою № 1103 від 28.07.2021р. Після смерті матері дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , з 2010 року вихованням дочки не займається та її життям взагалі не цікавиться. Відповідно до рішення Цюрупинського районного суду № 664/4581/14-ц від 23.12.2014р. офіційно шлюб було розірвано та встановлено факт того, що з червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] разом не проживали. З того моменту коли батьки малолітньої [PERSON] , [INFO] припинили проживати окремо, батько [PERSON] життям дитини, вихованням, здоров`ям не цікавився. З 2013 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , але він їх не сплачує, тому має заборгованість та перебуває в реєстрі боржників з несплати аліментів, що підтверджується інформацією з єдиного реєстру божників. Батько вихованням доньки не займається, на прохання класного керівника не відгукується, що підтверджується характеристикою. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки в зв`язку з невиконанням ним своїх батьківських обов`язків. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив не подано. Орган опіки та піклування надав заяву про розгляд справи за відсутності представника органу, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин розгляд справи проведено за відсутності сторін та інших учасників в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Померла [PERSON] була дочкою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , свідоцтвом про шлюб в якому [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », свідоцтво про шлюб додається серія [NUMBER] . В померлої [PERSON] залишилась малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , постійно проживала до моменту смерті зі своєю матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою № 1103 від 28.07.2021р. Після смерті матері дитина проживає разом з позивачем, що є її бабусею та дідусем. Батько дитини [PERSON] , з 2010 року вихованням дочки не займається та її життям взагалі не цікавиться. Відповідно до рішення Цюрупинського районного суду № 664/4581/14-ц від 23.12.2014р. офіційно шлюб було розірвано та встановлено факт того, що з червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] разом не проживали. З того моменту коли батьки малолітньої [PERSON] , [INFO] припинили проживати окремо, батько [PERSON] життям дитини, вихованням, здоров`ям не цікавився. З 2013 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , але він їх не сплачує, тому має заборгованість в сумі 94986,09 грн, що підтверджується інформацією з єдиного реєстру божників, листом Олешківського ВДВС у Херсонському районі Херсонської області. Батько вихованням доньки не займається, на прохання класного керівника не відгукується, що підтверджується характеристикою з місця навчання. Відповідно до висновку виконавчого комітету Виноградівської сільської ради від 17.11.2021 року орган опіки і піклування вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, отже, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Суд враховує, що в матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать, що відповідач свідомо не виконує свої обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, спілкування з дитиною в необхідному обсязі, надання матеріальної допомоги на утримання дитини, тривалий час не проявляв зацікавленості долею дитини, в т.ч. й після смерті її матері, що вказує на наявність правових підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved