Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять про визнання неправомірною відмову у здійсненні приватизації та зобов`язати відповідача вчинити необхідні дії для приватизації житла у відповідності до закону. В позові зазначено, що позивачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] , житло є неприватизованим. Означена квартира була отримана батьками позивачки [PERSON] у 1969 році на підставі ордеру, її батьки померли. З метою реалізації свого права на безоплатну приватизацію житла звернулися до відповідача з відповідною заявою та необхідними документами, однак отримав відмову, яка була мотивована відсутністю копії ордеру про надання житлової площі. Звернення позивача до департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради з метою отримання копії ордеру, увінчалося відмовою цього структурного підрозділу міської ради, оскільки у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року. Вважаючи відмову неправомірною, такою, що посягає на їх право на участь у безоплатній приватизації житла у державному житловому фонді, просять про задоволення позову. Ухвалою судді від 30.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачі не з`явилися, надавши суду письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позову і вирішення справи без їх участі. Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів і вирішення справи за його відсутності. У відповідності до ст.ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допусти-мості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] по теперішній час. Позивачі виявили бажання приватизувати вищезазначену квартиру, в зв`язку з чим зверталися до відповідача з відповідною заявою, але листом відповідача № 20/07-19 від 28.05.2021 року їм було відмовлено в приватизації, оскільки позивачем до заяви про приватизацію не було надано копію ордера про надання жилої площі. Через відсутність ордеру на вищевказану квартиру, позивач звернувся до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради за наданням його копії. 24.06.2021 року № 780/01-37/01 Департаментом надано відповідь про відсутність можливості надати копію ордеру на заселення до квартири через те, що на обліку та зберіганні знаходяться ордери тільки починаючи з 1984 року. За змістом відмови, районної адміністрації по Шевченківському району, не оспорюючи законність проживання позивачів у вказаній вище квартирі, вказує на неможливість її приватизації з тих підстав, що ордер на квартиру відсутній, а його надання є обов`язковим і заміна ордеру іншим документом неможлива. Статтею 9 ЖК України передбачено, що громадяни України мають право на приватизацію державного житлового фонду. Приватизація державного житлового фонду здійснюється відповідно до Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» ( далі-Закон) та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян ( далі Положення), затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, затвердженим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За змістом ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення. Відповідно до п. п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5статті 2 цього Закону. Відповідно до п. 11ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду`спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду`приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно зі ст.2 Закону України «Про приватизаціюдержавного житловогофонду» обєктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сімї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону. З системного аналізу норм Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, вбачається, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами, і лише вони визначають питання чи має громадянин права на приватизацію згідно наданого пакету документів. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. Тому, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на приватизацію квартири, в якій вони зареєстровані і мешкають, а відмова відповідача в реалізації їх права на приватизацію порушує права позивача. Оцінюючи в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про на явність законних підстав про визнання за позивачами право на приватизацію квартири.

Outcome: approved