Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

20 грудня 2021 року Нетішинським міським судом Хмельницької області ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено повністю. Зокрема стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2020 року по 19 липня 2021 року в сумі 48953,90 грн.. стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. У прохальній частині позовної заяви позивач зробила заяву про стягнення з [PERSON] на її користь судові витрати по вказаній справі. В резолютивній частині означеного вище рішення було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі, зобов`язано позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати суду докази щодо розміру понесених ним судових витрат. 23 грудня 2021 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, в якій позивач просила стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, та надала докази щодо розміру понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір №01/10/21 про надання правової допомоги від 01 жовтня 2021 року, акт прийому - передачі виконаних робіт (послуг) від 24 грудня 2021 року, копію квитанції №30 від 24 грудня 2021 року на суму 7000 грн. які сплатила позивачка [PERSON] на користь «Адвокатське Бюро «Чернов та Партнери». У судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явилися. В означеній вище заяві позивачка просила судове засідання для вирішення питання про судові витрати за заявою позивача проводити без її участі та участі представника позивача і таку задовольнити. В зв`язку з тим, що учасники справи в судове засідання не з`явились фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалась. Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження судових витрат та матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми права, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України). Судом встановлено, що 01 жовтня 2021 року [PERSON] уклала з Адвокатським Бюро «Чернов та Партнери» (далі Бюро), в особі керуючого Бюро - адвоката Чернова В.В. договір про надання правової допомоги. Предметом зазначеного вище договору, зокрема, є правова допомога по даній справі, а також здійснення представницьких повноважень клієнта. В ньому ж зазначено, що адвокату буде сплачено гонорар згідно даного договору. Відповідно до копії квитанції від 24 грудня 2021 року, які містять дані про отримання Адвокатським Бюро «Чернов та Партнери» від [PERSON] грошових коштів у сумі 7000, 00 грн., позивач виконав своє зобов`язання за договором та сплатила суму гонорару в розмірі обумовленого в договорі про надання правової (правничої) допомоги від 01 жовтня 2021 року. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України). Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду можливості пересвідчитись у співмірності розміру адвокатського гонорару, як того вимагає ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить з встановленого у договорі про надання правової допомоги від 01 жовтня 2021 року розміру та порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Надання адвокатом Черновим В.В. позивачу адвокатських послуг підтверджується: договором про надання правової допомоги від 01 жовтня 2021 року (арк.спр. 35), актом прийому - передачі виконаних робіт (послуг) від 24 грудня 2021 року (арк.спр.38), копією квитанції №30 від 24 грудня 2021 року ( арк. спр. 39). Згідно даних ату прийому - передачі виконаних робіт (послуг) від 24 грудня 2021 року адвокатом на користь клієнта здійснено послуги: консультація клієнта щодо порядку стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, виконання повернення витрат позивача в цивільному судочинстві. З`ясування обставин справи: встановлення подій, що передували виникненню заборгованості зі сплати аліментів і як наслідок права на стягнення неустойки (пені), збирання доказів. Підготовка позовної заяви - 5000 грн.; участь в судовому засіданні 03.11.2021 року- 1000 грн. та 20.11.2021 року- 1000 грн. У зазначеному договорі зазначається ціна договору (розмір гонорару), яка встановлена у фіксованій сумі 5000 грн., участь у судових засіданнях, в якості представника позивача під час судового розгляду в суді 1-ої інстанції з розрахунку 1 судодень - 1000 грн. В акті прийому - передачі виконаних робіт (послуг) від 24 грудня 2021 року зазначено назви послуг наданих адвокатом та загальна їх вартість в сумі 7000 грн. Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу на підставі поданих представником відповідача доказів, суд враховує те, що ці судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих позивачем доказів, суд також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи). Варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 7000,00 грн. витрат пов`язаних з правничою допомогою шляхом ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved