Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.12.2020 у справі №136/1044/20, про присудження із нього, [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, - на 1/4 частку його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Підставність позову позивач обґрунтовує тим, що з часу ухвалення вказаного судового рішення змінився його матеріальний та сімейний стан в сторону погіршення, що значно ускладнює несення обов`язку щодо сплату ним визначеного за рішенням суду розміру аліментів на утримання їх спільної із позивачем дитини та стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не подала. Ухвалою суду від. 04.10.2021 відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони спору - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . За рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.12.2020 у справі №136/1044/20 (а.с.10, 11) з [PERSON] присуджено аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто 14.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили. Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд змінити розмір аліментів визначених за вищевказаним судовим рішенням в сторону зменшення, вказуючи, що з часу ухвалення цього рішення у нього відбулись зміни в сімейному та матеріальному стані. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Наведене кореспондується із роз`ясненнями, що мають місце у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 заN 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому із значним погіршенням матеріального становища батька, може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого на ім`я [PERSON] (а.с.8) слідує, що останній перебував на лікуванні у медичному закладі в період з 17.05.2021 по 24.05.2021, де йому встановлено діагноз - хронічний панкреатит в стадії загострення, Гіпертонічна хвороба, визначено курс лікування. Позивач вказує у позові, що він офіційно не працевлаштований та не має такої можливості, у зв`язку із встановленим лікарями діагнозом, у зв`язку із чим позбавлений можливості сплачувати аліменти, які стягуються державним виконавцем виходячи із середньомісячної заробітної плати по даній місцевості, що є для нього не підйомною сумою. Аналізуючи надані позивачем докази, судом встановлено, що матеріали додані до позову не підтверджують факту зміни сімейного та матеріального стану відповідача з часу ухвалення рішення про стягнення із нього аліментів на користь відповідача і на час звернення до суду, оскільки із медичних документів не встановлено, що позивач не може за станом здоров`я працювати, витрачає кошти на лікування чи предбання медичних препаратів, а Витяг з ЄРДР про крадіжку у позивача [PERSON] документів не може свідчити про зміну матеріального стану в сторону погіршення. Інших належних та допустимих доказів до матеріалів справи не додано сторонами цього спору. При цьому, суд враховує, що позивач є особою працездатного віку, надані до суду медичні документи не вказують на наявність у нього протипоказань до роботи за станом здоров`я, отож він спроможний та в силу діючого законодавства зобов`язаний надавати утримання їх спільній із відповідачем неповнолітній дитині. З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зазначених у позові, які б були підставою для зміни розміру аліментів визначених за рішенням суду. За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що при пред`явленні позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908, 00 грн., однак в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, отожз понесені позивачем витрати суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: dismissed