Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач КС «Кредит-СоюЗ» звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач [PERSON] (далі - відповідач-1) уклали договір кредиту № Др-0319 від 29.08.2019р. про надання кредиту у розмірі 4400,00 грн. строком на 18 місяців. Відповідач-1 отримала вказані кошти та була зобов`язана повернути отриману суму кредиту та сплатити проценти за користування грошима у строки відповідно до графіку, передбаченого п.7.4 договору кредиту. Відповідач-1 своїх зобов`язань за договором не виконала, визначених планових повернень по основній сумі кредиту та процентах за його користування не повернула, порушивши ст. 1054 ЦК України та умови договору кредиту. Таким чином, станом на 16.11.2021р. має непогашену суму кредиту 3904,38 грн., 2985,87 грн. процентів за користування коштами, нарахованих згідно до п. 3.2 договору, 4371,42 грн. донарахованих процентів за час прострочення згідно п. 6.3 договору, а всього заборгованості на суму 11261,67 грн. Згідно договору поруки № Др-0319-П від 29.08.2019р. відповідач [PERSON] (далі відповідач-2) поручився за відповідача-1. За таких умов позивач КС «Кредит-СоюЗ» просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 11261,67 грн., з яких: 3904,38 грн. - тіло кредиту, 2985,87 грн. - проценти за користування грошима, 4371,42 грн. - донараховані проценти, а також з відповідача-1 сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 30.11.2021 року відповідачам був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 29.08.2019р. [PERSON] звернулась до кредитного комітету КС «Кредит-СоюЗ» з анкетою-заявою на отримання кредиту (кредитної лінії) щодо видачі кредиту в сумі 4400,00 грн. 29.08.2019р. між КС «Кредит-СоюЗ» та [PERSON] був укладений договір кредиту № Др-0319, з якого вбачається, що сторони погодили істотні умови договору, визначивши предмет договору, порядок та умови надання кредиту, процентну ставку за кредитом, порядок і строки повернення кредиту і сплати зобов`язань, види забезпечення кредиту, порядок вирішення спорів, графік повернення кредиту. Так, відповідно Кредитного договору визначено суму кредиту - 4400,00 грн., загальна вартість кредиту становить 5867,74грн (в т.ч. 4400,00 грн. загальний розмір кредиту та 1467,74 грн. загальні витрати за кредитом), строк дії кредитного договору - 18 календарних місяців, який є строком, у межах якого позичальник повинен повернути кредит, реальну річну процентну ставку, яка становить 22,18%, процентну ставку за кредитом - 42% річних від суми задишку кредиту, пеню за час прострочення від суми прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 65% річних в разі прострочення виконання грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦКУ. Окрім того в разі, якщо після закінчення визначеного п. 2.1 строку є непогашений залишок кредиту і спілка до закінчення цього строку не подала позов до суду про стягнення заборгованості за договором - строк дії договору автоматично продовжується на наступні 36 місяців. Також договір містить графік погашення основної суми кредиту та процентів по ньому (п. 7.4 Договору). Згідно копії видаткового касового ордеру КС «Кредит-СоюЗ» від 29.08.2019р. вбачається, що [PERSON] отримала кошти в сумі 4400,00 грн. Згідно особової картки позичальника [PERSON] , ІПН [NUMBER] , договір № Др-0319 від 29.08.2018р., вбачається, що за період 29.08.2019р. по 31.12.2020р. відбулась видача коштів в сумі 4400,00 грн. Також відбувалось повернення коштів та нарахування відсотків. Розрахунок плати станом на 16.11.2021р. становить: кредит 3904,38 грн., відсотки 2985,87 грн., додаткові %: 4371,42 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Факт укладення договору та досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 4.1. Договору кредиту позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів за користування ними в сумах і строки відповідно п. 7.4 Договору з урахуванням інших умов договору. Відповідно до п. 4.4. Договору кредиту платежі проводяться позичальником шляхом перерахування коштів на рахунок спілки або іншим чином за згодою сторін. [PERSON] усунулась від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти у повному розмірі не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. Позивач заявляє вимогу про стягнення заборгованості станом на 16.11.2021р. Сума залишку кредиту становить 3904,38 грн. Відповідно до п. 3.1 договору кредиту, з урахуванням процентної ставки за кредитом та вартості послуг, пов?язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору, реальна річна процентна ставка становить 22,18%; загальна вартість кредиту становить 5867,74 грн., реальна річна процентна ставка та загальні витрати за кредитом обчислені виходячи із припущення, що платежі за договором будуть здійснюватись в дати і сумах, визначених пунктом 7.4 Договору. Відповідно до п. 3.2. договору кредиту процентна ставка за кредитом становить 42 проценти річних від суми залишку кредиту та обраховується наступним чином: проценти за кредитом нараховуються на суму залишку заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) за фактичне число календарних днів користування кредитними коштами за виключенням дня отримання кредиту. Відповідно до п. 6.3 Договору кредиту позичальник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу спілки зобов`язаний сплатити 65 процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, але в межах суми, не забороненої законами України. Період, за який нараховуються відсотки відповідно до п. 3.2 договору кредиту: з 21.01.2020р. по 16.11.2021р. становить 665 днів. Денна відсоткова ставка = 0,00115% (42%:365=0,00115), таким чином, заборгованість за час користування кредитом становить: 3904,38 х 0,00115% х 665 = 2985,87 грн. Період, за який нараховуються відсотки відповідно до п. 6.3 договору кредиту: з 26.02.2020р. по 16.11.2021р. становить 629 днів. Денна процентна ставка для донарахованих процентів = 0,00178% (65%:365=0,00178%), таким чином, заборгованість за процентами, які підлягають донарахуванню у зв`язку з простроченням становить 3904,38 х 0,00178% х 629 = 4371,42 грн. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов не надано. 29.08.2019р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № Др-0319-П, згідно умов якого [PERSON] виступив поручителем за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з договору кредиту № Др-0319 від 29.08.2019р. щодо кредиту на суму 4400,00 грн. та зобов`язався нести солідарну з боржником відповідальність. Строк дії даного договору становить 8 років з моменту підписання. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку КС «Кредит-СоюЗ» не повернуті, відповідачі по справі свої заперечення щодо розрахунку сум заборгованості з відповідним обґрунтуванням не надали, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості та вважає за можливе стягнути з відповідачів дані кошти солідарно. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути із [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» заборгованість за користування кредитом в розмірі 11261,67грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача судовий збір у рівних частинах по 1135 гривень з кожного, відмовивши у задоволенні вимоги про стягнення судового збору з відповідача 1. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved