Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

В грудні 2021 року позивач ТОВ «Вендор-Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. У позовній заяві позивач вказав, що 28 вересня 2018 року між ТОВ «Вендор-Фінанс» та [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту № ЧТ19-00136. Згідно з договором позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у розмірі 22487,67 гривень, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 2888,84 гривень відповідно до Графіку внесків за кредитним договором, в тому числі сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12 % за кожні 30 днів користування (144% річних). Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 17 вересня 2020 року. [PERSON] не виконувала умови договору, не сплачувала проценти та не погашала кредит, внаслідок чого станом на 11 листопада 2021 року утворилась загальна заборгованість в сумі 32729,23 гривень, з яких: 16322,69 гривень - сума неповернутого тіла кредиту; 16406,54 гривень - сума нарахованих процентів за період з 28.09.2018 року по 17.10.2020 року. Позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 гривень за подання позову. Представник позивача ТОВ «Вендор-Фінанс» в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву не подала, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Судом встановлено, що 28 вересня 2018 року між ТОВ «Вендор-Фінанс» та [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту № ЧТ19-00136. Згідно з договором позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у розмірі 22487,67 гривень, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 2888,84 гривень відповідно до Графіку внесків за кредитним договором, в тому числі сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12 % за кожні 30 днів користування (144% річних). Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 17 вересня 2020 року. Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 28.09.2019 року. Згідно умов Договору, а також положень Правил надання фінансових ТОВ «Вендор-Фінанс» від 31 січня 2018 року проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику до дати повного погашення. Відповідачка [PERSON] не виконувала умови договору, не сплачувала проценти та не погашала кредит, внаслідок чого станом на 11 листопада 2021 року утворилась загальна заборгованість в сумі 32729,23 гривень, з яких: 16 322,69 гривень - сума неповернутого тіла кредиту; 16406,54 гривень - сума нарахованих процентів за період з 28.09.2018 року по 17.10.2020 року. Відповідно до п. 1.7. Договору № ЧТ19-00136 про надання фінансового кредиту від 28.09.2018 року вбачається, що кредитні кошти та нараховані проценти за користування кредитом повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитора відповідно до «Графіку внесків за кредитним договором» єдиним платежем, який включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та процентів за відповідний період. Товариство неодноразово попереджало відповідачку про необхідність погашення кредиту, зокрема востаннє було направлено лист-претензію від 15.11.2021 року з вимогою про погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із [PERSON] заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтверджені витрати по сплаті 2270 гривень судового збору за подання позову.

Outcome: approved