Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , позивач по справі, є власником вказаної квартири на праві приватної власності. Відповідач тривалий час (з 2015 року) у квартирі фактично не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у квартирі не має, її місце перебування невідоме, будь-яка інформація про неї відсутня. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне володіння та розпорядження майном на власний розсуд. Тому позивач просить суд, визнати відповідача особою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені, представник позивача за довіреністю подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача, не заперечують проти заочного розгляду (а.с.36). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] (за відомостями відділу місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у містя ради, довідка №9486 від 12.11.2021) /а.с.25/, конверт з ухвалою суду про відкриття провадження по справі, з копією позовної заяви з додатками та судова повістка повернулися на адресу суду з відмітками «за спливом терміну зберігання», «немає вдома» (а.с.34,35). Про причини неявки відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову або відзив на позов в суд не надходили. Представник третьої особи в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду. Суду надано листа про розгляд справи за відсутності їх представника, прийняття рішення залишають на розсуд суду (а.с.25). Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.10.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2022 постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 23.10.2008, засвідченого державним нотаріусом Чорнобай З.Л., є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8-10). Однак у вказаній квартирі, за відомостями відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №8524 від 21.10.2021 р., зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с. 16 - довідка), яка, за даними акту про не проживання від 02.09.2021 р., складеного мешканцями квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] з 2015 року не проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с..11). Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, [PERSON] є донькою [PERSON] , тобто відповідач є членом сім`ї позивача як власника житла. Однак сімейні відносини не впливають на сервітутне право особи, яка його набула, і не припиняє його. Згідно пункту 39 Постанови, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Аналогічне викладено в ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач, як член сім`ї власника житла, не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з 2015 року, згідно даних акту, суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved