Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «TAC» (надалі - третя особа), про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та моральної шкоди. Предметом позову є стягнення 171652,94 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Підставою позову є відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована третьою особою за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку із тим, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, тобто стягнення різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Крім цього, підставою позову є наявність моральної шкоди, яку позивач оцінив у розмірі 10000,00 грн. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.03.2021 року по справі №761/28540/20, за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «TAC», про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та моральної шкоди, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 171652,94 грн. матеріальної шкоди, 1000,00 грн. моральної шкоди та 9330,61 грн. судових витрат. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.08.2021 року заочне рішення скасовано, призначено справу до розгляду. 01.12.2021 року, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 150000,00 грн. 01.12.2021 року, від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання зменшених позовних вимог на суму стягнення відшкодування збитків в розмірі 150000,00 грн. Третя особа пояснень суду не надала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 31.03.2020 у справі № 761/7369/20 встановлено, що 26 лютого 2020 року о 11 год. 05 хв. в м. Києві, по вул. О. Теліги, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «SUBARU», p. н. [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху та не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого, здійснила зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA CAMRY», p. н. [NUMBER] , що рухався попереду, який в свою чергу здійснив зіткнення з транспортним засобом «Renault», p. н. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого відбулася вказана дорожньо-транспортна пригода, та притягнуто її до адміністративної відповідальності. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ № 107626308, виданого третьою особою. Розмір страхової суми (ліміту відповідальності страховика) за полісом ОСЦПВВНТЗ становить 100 000 грн. 27 лютого 2020 року позивач звернувся до третьої особи із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля «TOYOTA CAMRY», p. н. [NUMBER] від 27 березня 2020 року, матеріальний збиток власникові «TOYOTA CAMRY», p. н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням ПДВ 20% на запасні частини складає 270652,94 грн., в тому числі втрата товарної вартості (ВТВ) складає 19769,78 грн. Як вбачається із змісту позовної заяви, за результатами розгляду заяви позивача про страхове відшкодування, третьою особою було здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 99 000,00 грн. (страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за вирахуванням франшизи за полісом ОСЦПВВНТЗ № 107626308 у розмірі 1 000 грн. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: - протиправна поведінка особи; - настання шкоди; - причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; - вина завдавача шкоди. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 31.03.2020 у справі № 761/7369/20, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно із п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Як вбачається із змісту позовної заяви, третьою особою здійснено страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, зменшивши її 1000,00 грн. (суму франшизи). Предметом позову є стягнення 150000,00 грн. матеріальної шкоди, тобто різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Враховуючи вказані норми права, встановлені обставини, а також визнання відповідачем заявлених позовних вимог, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди, яка перевищує ліміт відповідальності страховика, у зв`язку із цим суд, дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та визнаними відповідачем, а отже, такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного ст.ст.11, 1194 ЦК України, ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд,

Outcome: approved