Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 22 жовтня 1995 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці Чернівецької області, про що складений відповідний актовий запис №1894. Під час шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Однак, сімейне життя у них з відповідачкою не склалося й відповідно шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, у зв`язку з чим вважає, що збереження сім`ї та досягнення примирення з відповідачкою є неможливе та суперечить його інтересам й відповідно наміру продовжувати подружні відносини з відповідачкою він не має. Посилаючись на вказане, просив шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці Чернівецької області, про що складений відповідний актовий запис №1894, розірвати. Ухвалою судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.11.2021 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та вказав, що строк на примирення не потрібен. Відповідачка [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу, та вказала, що строк на примирення не потрібен. Суд приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи, з 22 жовтня 1995 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який між ними зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці Чернівецької області, про що складений відповідний актовий запис №1894 (а.с.6). Під час шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Крім того, судом встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо й відповідно позивач наміру продовжувати подружні відносини із відповідачкою не має. Спір щодо поділу спільного майна подружжя, як убачається зі змісту поданого позову відсутній та доказів на спростування вказаного відповідачем не надано. Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Крім того, згідно із положеннями ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, ураховуючи вищевказані положення закону, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а також письмові заяви сторін, приходить до висновку, що збереження укладеного між сторонами шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню й відповідно укладений між сторонами шлюб - розірванню.

Outcome: approved