Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа. Позивачка зазначила, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 03.08.2021 року. Однак, з відповідачем її нічого не пов`язує, вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Підставою для фіктивної реєстрації шлюбу стало те, що позивачка брала участь у програмі «Надання пільгових іпотечних кредитів внутрішньо переміщеним особам», та потреба у реєстрації шлюбу з відповідачем була зумовлена додатковими пільгами для отримання даного кредиту. Дані обставини свідчать про відсутність реального наміру створити сім`ю, набути права та обов`язки подружжя та вказують на дійсну мету реєстрації шлюбу - отримання кредиту на придбання квартири більшої площі без додаткових доплат для задоволення потреб позивачки. Ухвалою суду від 08.10.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано термін на усунення недоліків. 19.10.2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 20.10.2021 року заяву прийнято до провадження та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Судові витрати просила залишити за нею. У свою чергу, від відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо визнання шлюбу недійсним. Відповідно до Свідоцтва про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 03.08.2021 року зареєстрували шлюб у Дарницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1312 (а.с.12). Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі раніше та від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народженння Серія [NUMBER] (а.с.13). 09.08.2021 року [PERSON] , та [PERSON] уклали шлюбний договір, відповідно до якого сторони погодились, що все майно, в тому числі рухоме і нерухоме, придбане та/або набуте подружжям з моменту укладання шлюбного договору є особисти майном і належить на праві особистої приватної власості тому з подружжя, на чиє ім`я воно було придбане чи набуте (а.с. 14-17). Листом №495 від 20.08.2021 року [PERSON] було повідомлено, що їй відмовлено в надані пільгового іпотечного кредиту, як внутрішньо переміщеній особі на придбання житла за кошти, передбачені у державному бюджеті за програмою «Надання пільгового іпотечного кредитування внутрішньо переміщеним особам» (а.с. 18-19). Згідно із частиною другою статті 40 СК України, суд шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності; шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. При вирішенні справи суд враховує наступне. З дати укладення шлюбу, сторони разом не проживали жодного дня, спільного господарства не вели, реєстрація шлюбу була зумовлена необхідністю поліпшення житлових умов позивачки. Отже, суд переконався, що сторони уклали шлюб між собою без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Встановлені судом обставини взаємовідносин сторін вказують на те, що вони не вели спільного господарства, не проживали разом жодного дня і не мали спільного побуту, не цікавились життям один одного та не відносились один до одного як чоловік і дружина між якими існує почуття кохання, поваги і взаємодопомоги. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, сукупність усіх встановлених судом обставин та правовідносин, що склалися між сторонами, їх характер та зміст пояснень сторін по справі, вказують на той факт, що шлюб між сторонами укладено ними без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Отже, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами шлюб є фіктивним, а тому, на підставі частини другої статті 40 СК України, його слід визнати недійсним. Норми статті 206 ЦПК України передбачають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved