Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його наступним. 18.05.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 540. Позивач зазначає, що протягом останніх трьох років сімейні стосунки між ними погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, останнім часом спільно не проживають, ведення спільного господарства також припинено. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне сімейне життя з відповідачем суперечить інтересам позивачки. Просить суд шлюб розірвати. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Ухвалою суду від 25.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. В судове засідання позивачка не з`явилася, 17.01.2022 надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштовим повідомленням за відомим суду місцем реєстрації та шляхом оголошення на сайті суду на підставі ч.10 ст. 187 ЦПК України. Всупереч вимог ч.3 ст.131 ЦПК України, відповідач причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не надійшло. Відтак суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.05.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 540, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 20). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої старостою Лазарівського старостинського округу Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 27.09.2021 № 10-08/79 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вказане, а також те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, сторони тривалий час проживають окремо, відповідач проти позову не заперечив, відзиву не направив, а збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved