Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON] [INFO] , залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки на території Рубанівської сільської ради. Факт належності [PERSON] права на земельну ділянку площею 15,7176 га підтверджується копією державного акту ІІІ-ХС №006669 виданого 13 листопада 2002 року та Інформацією з ДЗК, кадастровий номер земельної ділянки 6521285500:05:033:0899 (цільове призначення 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Факт смерті [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, заявою про встановлення факту смерті, після розгляду якої, буде долучено рішення суду. За життя [PERSON] заповів (заповіт від 03.12.2001 року, зареєстрований за №409 посвідчений секретарем виконкому Рубанівської сільської ради) належне йому майно позивачу, однак оформити його на даний час він не може. У зв`язку із втратою оригіналів правовстановлюючих документів, він не має можливості оформити свої спадкові права через органи нотаріату, тому з метою захисту своїх прав він вимушений звернутися до суду, а тому просить суд визнати за ним - [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6521285500:05:033:0899, площею 15,7176 га, що розташована на території Рубанівської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом від 03.12.2001 року, посвідченим за №409 секретарем виконкому Рубанівської сільської ради, після смерті [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але у позові просив суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача Рубанівської сільської ради - Куратов О.В. у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовної заяви та просить розглядати справу без участі представника сільської ради. \~ \~ \~ \~Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 19.01.2022 року встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Стрий, Львівської області, що проживав в Луганській області, в смт Комісарівка, який помер [INFO] в с. Комісарівка Луганської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну ділянку площею 15,7176 га, що підтверджується копією державного акту ІІІ-ХС №006669 виданого 13 листопада 2002 року та Інформацією з ДЗК, кадастровий номер земельної ділянки 6521285500:05:033:0899 (цільове призначення 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] заповів (заповіт від 03.12.2001 року, зареєстрований за №409 посвідчений секретарем виконкому Рубанівської сільської ради), належне йому майно [PERSON] . \~ \~ \~ \~У зв`язку із втратою оригіналів правовстановлюючих документів, [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права через органи нотаріату, тому з метою захисту своїх прав він вимушений звернутися до суду. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Статтями 1233 - 1234 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно статті 1243 ЦК України подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. У разі складення спільного заповіту частка у праві спільної сумісної власності після смерті одного з подружжя переходить до другого з подружжя, який його пережив. У разі смерті останнього право на спадкування мають особи, визначені подружжям у заповіті. За життя дружини та чоловіка кожен з них має право відмовитися від спільного заповіту. Така відмова підлягає нотаріальному посвідченню. У разі смерті одного з подружжя нотаріус накладає заборону відчуження майна, зазначеного у заповіті подружжя. Відповідно до ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Відповідно до ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 -1252 ЦК України. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з викладеним наявні підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6521285500:05:033:0899 площею 15,7176 га, що розташована на території Рубанівської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом від 03.12.2001 року, зареєстрований за №409 посвідчений секретарем виконкому Рубанівської сільської ради, після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~Із вказаної норми слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені нею у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд

Outcome: approved