Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати виконавчий напис, вчинений 21 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, що зареєстрований в реєстрі за № 8292, про стягнення з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № 3722/624CLBPS від 09.04.2013 року та за вчинення виконавчого напису в сумі 7186 (сім тисяч сто вісімдесят шість) гривень 10 копійок таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вказаних позовних вимог у позові зазначено про те, що у вересні 2021 року з пенсії позивача були відраховані кошти на погашення заборгованості в ході виконавчого провадження. Після її звернення на Урядову «гарячу» лінію позивачу надійшов лист від 29.09.2021 року з Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області з роз`ясненням про те, що у Другому відділі державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 8292 від 21.08.2019, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Михайловичем, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором у розмірі 7186,10 грн. Коли було встановлено, що боржник проживає в с. Миколаївка Семенівської міської ОТГ Новгород-Сіверського району Чернігівської області, виконавче провадження було передане до Семенівського відділу ДВС Чернігівської області. В жовтні 2021 року позивач отримала з Семенівського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) постанову про прийняття виконавчого провадження, винесену 12.10.2021 року старшим державним виконавцем Шумейко Людмилою Анатоліївною. Згідно даних постанови було отримано виконавче провадження № 60045638 на підставі виконавчого напису № 8292, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 21 серпня 2021 року, на суму боргу 7186,10 гривень на користь стягувача - ТОВ «Фінансова компанія управління активами». На усний запит позивача їй була надана копія виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, згідно даних якого з позивача стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованість за період з 29.07.2014 року по 17.07.2019 року в сумі 7186 гривень 10 копійок, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 2306 гривень 28 копійок; заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею - 4729 гривень 82 копійки; плата за вчинення виконавчого напису - 150 гривень 00 копійок. Вся заборгованість нарахована за кредитним договором № 3722/624CLBPS від 09.04.2013 року, котрий був укладений між позивачем та ПАТ «Платинум Банк», яке відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Представник позивача вважає, що виконавчий напис № 8292, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 21 серпня 2019 року, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, за слідуючих підстав. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Позивач дійсно укладала кредитний договір з ТОВ «Платинум Банк», але всі платежі з погашення кредиту позивачем були здійснені вчасно згідно графіку платежів. Останній платіж за кредитним договором позивачем було здійснено згідно графіку до 13.10.2014 року, після чого представником ПАТ «Платинум Банк» позивачеві було видано довідку про відсутність заборгованості. Після спливу трирічного терміну давності, а саме після 13.10.2017 року, позивачем були знищені всі документи щодо вказаного вище кредитного договору, а саме примірник договору, квитанції про сплату платежів за договором та довідка про відсутність заборгованості. Після спливу позовної давності кредитор вже не міг позиватися про стягнення заборгованості. Окрім того, незрозуміло яким чином була нарахована загальна заборгованість за кредитом, адже будь-якого розрахунку заборгованості немає. Позивач не визнає вимоги відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, а отже ця заборгованість є спірною. З позовом до суду про стягнення заборгованості ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до позивача не зверталося. Таким чином, приватний нотаріус Гуревічов О.М. мав зясувати, що між сторонами існує спір по даному кредитному договору від 09 квітня 2013 року, позивач не згодна з вимогами відповідача, на момент видачі виконавчого напису минув строк давності за кредитним договором, тобто безспірність заборгованості та відповідальності позивача по кредитному договору як обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, була відсутня, що вказує на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням зазначених вище вимог закону. Представником відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», директором Велікдановим Сергієм Костянтиновичем подане до суду письмове клопотання про врегулювання спору за участю судді, за змістом якого позивач пропонує вирішити цей спір в мировому порядку на наступних умовах: у разі сплати коштів у розмірі 1293 гривні 50 копійок на розрахункові рахунки ТОВ «Фінансова компанія управління активами», у строк до 18 години 00 хвилин 30.11.2021 частина заборгованості у розмірі 5892 гривні 60 копійок буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 3722/624CLBPS від 09.04.2013 та виконавчим написом № 8292 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Представник позивача, адвокат Голик Євген Валерійович, подав до суду заяву про заперечення щодо врегулювання спору за участі судді, на умови відповідача сторона позивача не згодна. Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області, постановленою у судовому засіданні 01.12.2021, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», у здійсненні заходів врегулювання спору за участю судді, адже від цього представника відповідача надходила заява про визнання позову, що суперечить клопотанню про врегулювання спору за участю судді. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», директор Велікданов Сергій Костянтинович, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, відзиву не подав, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, окрім цього, надіслав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог, за змістом якої просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути, поряд з іншим, з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 454 гривні та у разі подання заяви про забезпечення позову - в розмірі 227 гривень. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а. с. 52-53), заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не сповістив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Семенівського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), старший державний виконавець Шумейко Людмила Анатоліївна, у судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином, яким-небудь чином про наявні свої заперечення суд не повідомила, про причини своєї неявки суд не сповістила, відповідної письмової заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі з`ясовано, що 21 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичембуло вчинено виконавчий напис № 8292 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором в розмірі 7186 гривень 10 копійок. Підставою для вчинення такого виконавчого напису слугували матеріали товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», з якими це товариство звернулося до приватного нотаріуса Гуревічова О. М.. 12.10.2021 старшим держаним виконавцем Семенівського районного відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шумейко Людмилою Анатоліївною було прийняте виконавче провадження № 60045638 щодо виконання зазначеного виконавчого напису, виконавцем вчинялися виконавчі дії щодо примусового виконання спірного виконавчого напису. Зазначені обставини підтверджуються як даними позовної заяви (а. с. 2-3), так і сукупністю відомостей досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема, копії виконавчого напису щодо стягнення приведеної суми заборгованості (а. с. 9); копії роздруківки матеріалів кредитного договору (а. с. 10-11), а також копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.06.2021 щодо виконання оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса (а. с. 12); копії постанови про прийняття виконавчого провадження (а. с. 8). За таких обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з приведених нижче підстав згідно приписів чинного на час спірних правовідносин законодавства. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат». Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачеві можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне вже існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка така, що визначена імперативною нормою закону - ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», слід констатувати, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, зокрема, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження заборгованості боржника. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу, та того, що боржник про розмір обчисленого боргу достеменно знала, однак проігнорувала вимогу про його погашення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню повністю на основі положень ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Приписами ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України обумовлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що відповідач визнав позов повністю, суд переконаний у закономірності повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків щодо судового збору, сплаченого при поданні позову, а також щодо стягнення з відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved