Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 24 вересня 2021 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), третьої особи: Служби у справах дітей Шумської міської ради Тернопільської області про позбавлення батьківських прав. 2. Позов обгрунтований тим, що позивачка та відповідач по справі [PERSON] , являються батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 21 січня 2021 року позивачка уклала шлюб із [PERSON] , отримавши прізвище « [PERSON] ». Як зазначає позивачка в позовній заяві, [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї дочки [PERSON] , не бере участі у її вихованні, після року від народження дитини жодного разу не поцікавився як живе та виховується його дочка, не цікавиться який стан здоров`я дитини, не цікавиться життям та вихованням дитини ні в листі, ні по телефону, крім того не проявляє батьківського піклування відносно дочки. Тому, з метою повного і належного виховання дитини, позивачка звернулася в службу у справах дітей Шумської міської ради із заявою про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] . Розглянувши подані позивачкою документи, комісія з питань захисту прав дитини Шумської міської ради своїм рішенням № 05-01 від 17 серпня 2021 року визнала неналежним виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; вважала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; рекомендувала позивачці питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] вирішити в судовому порядку. Виконавчий комітет Шумської міської ради Тернопільської області рішенням № 177 від 26 серпня 2021 року вирішив затвердити висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до рішення Шумського районного суду від 18.02.2018р. з відповідача [PERSON] в користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини. Однак за період з 10.01.2018р. по 17.09.2021р., а фактично по даний час, [PERSON] в користь позивачки аліменти на утримання дочки спла чено жодного разу не було. Просить позов задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21 жовтня 2021 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2021 року підготовче судове засідання було відкладено на 18 листопада 2021 року, у зв`язку із неявкою відповідача в підготовче судове засідання. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року справу було призначено до судового розгляду на 07 грудня 2021 року. 6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2021 року судовий розгляд справи було відкладено на 10 січня 2022 року, у зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання. 7. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, з повним підтриманням позовних вимог. 8. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Шумської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, з повним підтриманням позовних вимог. 9. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча судом вживалися заходи для належного його повідомлення про день, час та місце проведення судового засідання за останнім відомим суду зареєстрованим місцем проживанням, заперечень проти позову суду не представив, заяв та клопотань про розгляд справи у відсутності до суду не скеровував. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 10. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. 11. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 12. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 13. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Андрушівка, Шумського району, Тернопільської області. В графі батьки вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Андрушівською сільською радою Шумського району Тернопільської області. 14. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що 21 січня 2021 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». 15. Із довідки про склад сім`ї № 402 від 08.09.2021р., виданої [PERSON] Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області слідує, що склад прописаних за адресою с. Андрушівка наступний: [PERSON] - заявник, [PERSON] - чоловік заявниці, [PERSON] - дочка заявниці, [PERSON] - син заявниці, [PERSON] , [PERSON] - батьки чоловіка заявниці, [PERSON] - сестра чоловіка, [PERSON] - брат чоловіка, [PERSON] - племінниця, [PERSON] - племінник, [PERSON] - не родич. 16. Відповідно до рішення Шумського районного суду Тернопільської області № 609/30/18 від 14.02.2021р. вбачається, що за результатом звернення [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 17. Із довідки про неотримання аліментів, виданої в.о. начальника Шумського районного ВДВС № 10557 від 17.09.2021р. вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 10.01.2018р. по 17.09.2021р. 18. Відповідно до Витягу з протоколу № 5 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Шумської міської ради Тернопільської області від 17 серпня 2021 року за № 05-01 вбачається, що комісія розглянувши заяву від 07 липня 2021 року [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] вирішила: визнати неналежним виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітньої дочки - [PERSON] ; вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки - [PERSON] ; рекомендувати [PERSON] вирішити в судовому порядку питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] . 19. Рішенням виконавчого комітету Шумської міської ради від 26 серпня 2021 року № 177 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . 20. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] вбачається, що службою у справах дітей Шумської міської ради розглянуто та вивчено документи документи, представлені [PERSON] та надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . ІV. Оцінка Суду. 21. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 22. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 23. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 24. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 25. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 26. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 27. Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 28. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 29. Статтею 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. 30. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 31. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. 32. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. 33. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 34. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного та гармонійного розвитку особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, у випадку такої можливості, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові та духовного і матеріального забезпечення. 35. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 36. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 37. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при винній поведінці когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. 38. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 39. Судом встановлено, що відповідач маючи реальну можливість дбати про свою дитину, щоб забезпечити їй фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки є працездатною особою, молодого віку, хронічними чи іншими важкими захворюваннями не страждає, тобто не маючи жодних об`єктивних перешкод, свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини. Будь-яких поважних причин, які б унеможливили виконання відповідачем його батьківських обов`язків судом не встановлено. Відтак, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , відповідатиме її інтересам та максимально спрямоване на захист її прав. При цьому, відповідач [PERSON] , відповідно до ст. 169 Сімейного кодексу України може звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни відповідної поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 40. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 5 від 24.09.2021р., позивачкою сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору, який і підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved