Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із заявою у якій з метою оформлення спадкових прав, просив встановити факт родинних відносин з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме той факт, що він є племінником по лінії його рідної матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 20.12.2021 відкрито провадження у справі, витребувано докази. Заявник у судовому засідання 13.01.2022 просив задоволити заяву, пояснив, що покійна [PERSON] є двоюрідною тіткою його покійної мами [PERSON] . Відтак заявник є двоюрідним племінником. До нотаріуса з питання оформлення спадщини двоюрідної тітки заявник не звертався. Заінтересована особа Семенівська селищна рада звернулася до суду із клопотанням від 12.01.2022 за вих. № 01-17/42 про розгляд справи за відсутності свого представника та розглянути справу на підставі наявних документів (а.с. 28). Заінтересована особа Семенівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомлено тощо. Ураховуючи зазначені обставини суд, за правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України ухвалив вирішувати справу за відсутності заінтересованих осіб справи. Суд роз`яснив заявникові у судовому засіданні окремі положення ЦК УРСР, зокрема, щодо існуючих на час смерті спадкодавця [PERSON] двох черг спадкування за законом, до яких не входили двоюрідні брати і сестри, а також про перехід за загальним правилом спадщини, що відкрилася стосовно [PERSON] , до держави. Заявник повідомив, що не звертався до нотаріуса із цими питаннями. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована і проживала до дня смерті зі своєю двоюрідною сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 7633 від 27.09.2021 виданою Виконавчим комітетом Семенівської селищної ради (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина: земельна частка (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0063688, виданого 10.12.1996 Семенівською районною державною адміністрацією Полтавської області (а.с. 10). [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть повторно виданим 21.09.2021, актовий запис № 3 (а.с. 6). Згідно листа Семенівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) від 22.09.2021 № 112/20.26-78 актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] за 1936-1938 роки в архіві відділу не виявлено (а.с.8). Згідно відповіді на звернення заявника від Семенівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) від 26.10.2021 № 136/20.26-77 щодо отримання повторного свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла в с. Великі Липняги Семенівського району в 2002 році повідомив, що свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, у тому числі й усиновленим, та їх законним представникам, близьким родичам померлого (братам і сестрам, онукам, діду і бабі як з боку батька, так і з боку матері), особі, яка є спадкоємцем за законом або заповітом, представникові органу опіки та піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання свідоцтва (а.с.13). Згідно листа Семенівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) від 29.12.2021 №233/20.26-28 вбачається, що в архіві відділу виявлено актовий запис про смерть № 1 від 08.01.2002 складений виконавчим комітетом Липнягівської сільської ради Семенівського району Полтавської області на [PERSON] , [INFO] . Актового запису про смерть за 2001 рік на [PERSON] , [INFO] не виявлено (а.с. 26). Заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, стверджується, що заявник [PERSON] є племінником [PERSON] , за життя [PERSON] заповіту не склала, а тому заявник є її єдиним спадкоємцем і для оформлення спадщини та сплати прибуткового податку суд має встановити факт родинних відносин. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На час смерті [PERSON] діяв ЦК УРСР. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави (ст. 524 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті (ст.ст. 526-527 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР діями, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Відтак чинний на час смерті [PERSON] ЦК УРСР не відносив заявника [PERSON] , а так само його матір [PERSON] до кола спадкоємців [PERSON] (як можливої двоюрідної тітки заявника; двоюрідної сестри первинного спадкодавця), а, відтак, факт, на встановлення якого вказує заявник, не є таким, що обумовлює виникнення прав, інтересів, обов`язків тощо заявника щодо померлої [INFO] .П.Бутурлим, тобто юридичним фактом щодо нього. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок про відсутність достатніх правових підстав для задоволення вимог заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed