Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №23261, вчинений 19.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. Просить стягнути з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на його користь судовий збір у розмірі 908 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 19.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис №23261 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості. На підставі даного виконавчого напису 06.07.2021 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження №65973070. Згідно чинного законодавства виконавчий напис можливо вчинити лише на підставі оригіналу нотаріального посвідченого договору. Від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на адресу позивача не надходило жодних вимог щодо погашення заборгованості, розрахунку заборгованості, тощо. Позивачу не відомо, на підставі яких документів було вчинено виконавчий напис та в чому полягає безспірність ніби то наявної заборгованості. Оскільки нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушеннями, вважав виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просив розглядати справу без нього. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Треті особи до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належними чином, про причини неявки суду не повідомили. Приймаючи до уваги викладене, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 19.05.2021 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №23261 (а.с. 20). Відповідно до вказаного виконавчого напису звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», як правонаступника ТОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», заборгованості за кредитним договором №172215277 від 15.10.2019 року у розмірі 23590 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.04.2021 року по 07.05.2021 року. Сума заборгованості складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 7000 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 11011 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенями у розмірі 5579 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату 1200 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню- 24790 грн. Індустріальним відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) 06.07.2021 року на підставі виконавчого напису №23261 від 19.05.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65973070 та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №172215277 від 15.10.2019 року у розмірі 24790 грн. (а.с. 10). Відповідно до листа Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 17.11.2021 року №72488, за вказаним вище виконавчим провадженням проводяться виконавчі дії. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зіст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України\~від 29\~червня 1999року\~№1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вимоги ст.50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачають, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати і бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про\~нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №61-154св18. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Таким чином, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. В оскаржуваному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 09.04.2021 року по 07.05.2021 року. Сума заборгованості складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 7000 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 11011 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенями у розмірі 5579 грн. Представник відповідача отримав копію ухвали про відкриття провадження 13.12.2021 року і не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позов разом із документами та доказами в його підтвердження. Приватний нотаріус Грисюк Олена Василівна також не надала суду будь-яких пояснень і доказів. Начальник Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) надав суду листа про проведені виконавчі дії та копію оскаржуваного виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Представник відповідача не надав суду докази, які б свідчили про те, що на момент вчинення нотаріусом окаржуваного виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, що заборгованість існувала взагалі, що була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, що не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості, її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Беручи до уваги, що стягнення заборгованості нотаріусом проводилося за період з 09.04.2021 року по 07.05.2021 року, тобто за період менше одного місяця, що згідно вказаного вище виконавчого напису нотаріуса прострочена заборгованість за кредитом за цей період складала 7000 грн., а прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом за цей період склала 11011 грн., а строкова заборгованість за штрафами і пенями за цей період склала 5579 грн., суд дійшов висновку про те, що на момент вчинення нотаріусом вказаного вище виконавчого напису боржник не мав безспірну заборгованість перед стягувачем, що не була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» є правонаступником за вказаним кредитним договором, що воно є належним кредитором і має право на звернення до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що згідно чинного законодавства виконавчий напис можливо вчинити лише на підставі оригіналу нотаріального посвідченого договору, а він такий договір не укладав. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року по справі №910/10374/17 зазначено, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено\~після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. \~Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14. Беручи до уваги, що позивач по справі заперечує укладання ним нотаріально посвідченого кредитного договору, який би став підставою для вчинення виконавчого напису нотаріуса, а відповідач по справі не надав суду такий нотаріально посвідчений кредитний договір, суд дійшов висновку про те, що нотаріус Грисюк О.В. під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису недотрималася вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що є підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №23261, вчиненого 19.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заслуговують на увагу і посилання позивача на те, ще позивачу не надходила вимога від відповідача про усунення порушень основного зобов`язання. В постанові\~Верховного Суду\~ від\~30.09.2019\~року по\~справі № \~357/12818/17зазначено,\~що аналіз підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.\~Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Відповідач по справі не надав суду докази того, що він як кредитор надсилав позивачеві по даній справі як боржникові повідомлення - письмову вимогу про усунення порушень, що також свідчить про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений позивачем судовий збір по справі в розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved