Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

10 листопада 2021 року прокурор звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконним рибним промислом. У позовній заяві зазначив, що 28.08.2019 року маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу, [PERSON] прибув на берег Кам`янського (Дніпродзержинського) водосховища в районі с. Світлогірське Полтавського (раніше - Кобеляцького) району Полтавської області з метою вилову риби для його особистих потреб. Реалізуючи свій злочинний умисел, відповідач з використанням пластикового човна, близько 21:00 години вийшов на водойму та проплив декілька метрів від берегу в акваторії РЛП «Нижньоворсклянський» неподалік с. Світлогірське Полтавського (раніше - Кобеляцького) району, де він виставив належні йому риболовні сітки в кількості двох штук з параметрами: перша довжина 50 метрів, висота 1,2 метра, вічко сіткового полотна 30 мм; друга довжина 60 метрів, висота 1,2 метра, вічко сіткового полотна 30 мм, після чого повернувся на берег. Зранку 29.08.2019 відповідач [PERSON] з використанням пластикового човна повернувся до залишених у водоймі сіток та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного видобутку риби та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів за допомогою вищевказаних риболовних сіток здійснив незаконний вилов риби та був виявлений інспекторами Полтавського рибоохоронного патруля, в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, забороненим знаряддям лову риболовними сітками порушив вимоги пунктів 3.1, 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, підпункту 14 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», статті 27 Закону України «Про тваринний світ». Під час затримання у нього виявлено та вилучено незаконно здобуту рибу, загальною масою 15 кг., а саме: карась - 15 шт., окунь - 37 шт., плоскирка - 58 шт., плітка - 37 шт., та дві сітки жиляні. Вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.06.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. У результаті незаконного вилову риби [PERSON] заподіяв істотну шкоду державі в розмірі 19 395 грн., яка до цього часу залишається невідшкодованою. Просить стягнути з [PERSON] на користь Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області збитки у розмірі 19 395 грн., зарахувавши їх до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища. Ухвалою від 09 грудня 2021 року позовна заява прокурора прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у справі призначено судове засідання на 11 січня 2022 року. У судове засідання 11 січня 2022 року учасники справи не з`явилися. 16.12.2021 виконавчим комітетом Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області подано заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника та задоволення позову в повному обсязі. 11.01.2022 прокурором Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області Голубом С.О. подано заяву про розгляд справи без його участі. 11.01.2022 відповідачем [PERSON] подано заяву, у якій останній прохає справу розглянути без його участі, позов визнає у повному обсязі, зміст ст. 174 і 206 ЦПК України йому зрозумілий. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши доводи позовної заяви та наявні матеріали справи суд робить такі висновки. Вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.06.2021: у справі № 532/1196/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України. Вирок набрав законної сили 04.07.2021. Під час судового розгляду встановлено, що 28.08.2019 [PERSON] , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу, прибув на берег Кам ямського (Дніпродзержинського) водосховища в районі с. Світлогірське Полтавського (раніше Кобеляцького) району Полтавської області з метою вилову риби для своїх особистих потреб. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] , з використанням пластикового човна, близько 21:00 години вийшов на водойму та проплив декілька метрів від берегу в акваторії РЛГІ «Нижньоворсклянський» неподалік с. Світлогірське Полтавського (раніше Кобеляцького) району, де виставив належні йому риболовні сітки в кількості двох штук з параметрами: перша довжина 50 метрів, висота 1,2 метра, вічко сіткового полотна ЗО мм; друга довжина 60 метрів, висота 1,2 метра, вічко сіткового полотна 30 мм, після чого повернувся на берег. Зранку 29.08.2019 [PERSON] з використанням пластикового човна повернувся до залишених у водоймі сіток та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді незаконного видобутку риби та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою вищевказаних риболовних сіток здійснив незаконний вилов риби та був виявлений інспекторами Полтавського рибоохоронного патруля. Таким чином, [PERSON] , в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, забороненим знаряддям лову риболовними сітками порушив вимоги пунктів 3.1, 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, підпункту 14 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», статті 27 Закону України «Про тваринний світ». Внаслідок вказаних протиправних дій [PERSON] , незаконно добув рибу по видам та кількості: карась 15 штук; окунь 37 штук; плоскирка 58 штук; плітка 37 штук, загальною вагою 15 (п`ятнадцять) кг, яка відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам, добуваючи незаконно цінні види риб. Згідно з висновком комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи № 7531/7532 від 16.06.2020, проведеної відповідно Постанови КМУ від 24.07.2013 № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», розрахунок, наведений у листі від 04.09.2019 № 2-49/1415- 19, арифметично підтверджується в сумі 19 395 гри. Згідно з п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 №19, застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винуватих осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Згідно з ч.ч. З, 7 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з приписами ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди). Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 13 Конституції України від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування вказаної шкоди здійснюється у відповідності з вимогами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно з якими шкода і збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу підлягають зарахуванню на рахунки фондів охорони навколишнього природного середовища місцевих рад, якою є Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (стаття 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») . Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.06.2021 підтверджує факт завдання шкоди саме [PERSON] .. На підставі викладеного, враховуючи доведеність позивачем факту незаконного вилову риби відповідачем, а також те, що відомостей щодо добровільного відшкодування завданої шкоди суду не представлено, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у заявленому позивачем розмірі. Завдані державі збитки в сумі 19 395 грн., відповідно до п. «б» ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища, створеного у складі бюджету Кобеляцької міської ради, тобто за місцем заподіяння екологічної шкоди. Враховуючи, що злочином, у вчиненні якого визнано винуватим [PERSON] , завдано збитки в розмірі 19 395 грн., та з огляду на те, що наявні підстави для задоволення позову і визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача суму збитків, зарахувавши їх до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. На момент подання позову за подання цієї позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмір 2270 гривень 00 копійок. Оскільки позивач при зверненні до суду з цією позовною заявою звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved