Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач на підставі договору дарування є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] , в будинку не зареєстрована, проте постійно проживає, користується ним та несе витрати з його утримання, сплачує комунальні послуги. Відповідач зареєстрований в належній позивачеві частині будинку з 14.06.2018 року, однак жодного дня в будинку не проживав, будинком не цікавиться, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, його особистих речей в будинку немає. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с.19). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ільющенко Ю.А. (діє на підставі ордеру) в судове засідання не з`явились, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав (а.с.22). \~ Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України (а.с.21,24); в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Позивач на підставі договору дарування 1/2 частини будинку від 18.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області Власенко М.І. та зареєстрованого в реєстрі №6119, є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] (а.с.9, 10, 12-14); на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №363929 від 18.04.2006 року власником земельної ділянки площею 0,0706га, призначеною для обслуговування жилого будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). За адресою - [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та з 14.06.2018 року відповідач [PERSON] , [INFO] (довідка Покровської міської ради №7/556 від 27.08.2021, а.с.7). Згідно з\~актом обстеження\~житлово-побутових\~умов проживання\~від 27.08.2021\~року №7/555,\~складеним комісією\~Покровської міської ради та затвердженим старостою Першотравневої сільської ради, позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає в [ADDRESS] . Відповідач за вказаною адресою зареєстрований, фактично не проживає з 2018 року (а.с.8). Позивачем в судовому порядку порушено питання втрати відповідачем права користування вищезазначеним житловим приміщенням. Судом надано оцінку поданим позивачем доказам і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позові, та про задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України, ст.41 Конституції України). Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки доказів на підтвердження віднесення відповідача до членів сім`ї власника будинку позивача, визначених ч.2 ст.64, ч.4 ст.156 ЖК України, матеріали справи не містять, суд застосовує до спірних правовідносин приписи ст.406 ЦК України, відповідно до ч.2 якої сервітут (визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном та може бути встановлений на певний строк або без визначення строку ст.403 ЦК України) може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Пред`явлення до суду позовної заяви про позбавлення права користування житловим приміщенням у розумінні ст.ст. 319, 391 ЦК України є однією із форм захисту власником своїх прав на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач в спірному житловому будинку (квартира [ADDRESS] ), власником якого є позивач, не проживає, особистих речей в ньому не має, будинком він не користується й плату на його утримання не вносить, позов підлягає задоволенню. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення має бути зазначено про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, відповідно до ч.1 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі\~ст.ст.\~319,\~391,\~406\~ЦК України,\~

Outcome: approved