Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Підстава позову /позиція позивача/. КП «Стрийтеплоенерго» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання солідарно з боржників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за період з 01.10.2015 по 01.08.2018 в розмірі 23576,44 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою закріплений абонентський номер [NUMBER] . 03.12.2018 Стрийським міськрайонним судом Львівської області за заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] скасовано судовий наказ у справі №456/4092/18, провадження №2-с/456/41/2018 та роз`яснено право на звернення до суду в порядку спрощеного позовного провадження. З довідки про склад сім`ї №178 від 14.02.2018, виданої КП «Мрія» вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . У будинку, де проживають відповідачі передбачена система централізованого опалення житлових приміщень. Вказаний житловий будинок приєднаний до теплової мережі котельні [ADDRESS] . 01.10.2005 КП «Стрийтеплоенерго» уклало договір №3 про постачання теплової енергії в гарячій воді з балансоутримувачем житлового будинку, де проживають відповідачі, тобто з КП «Мрія». Згідно укладеного договору, КП «Мрія» надало КП «Стрийтеплоенерго» повноваження здійснювати збір коштів безпосередньо від мешканців багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] та проводити з боржниками претензійно-позовну роботу. На підставі наведеного, зазначає, що КП «Стрийтеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення мешканцям житлового будинку [ADDRESS] , де зареєстровані відповідачі. Із довідки про нарахування та оплату вбачається, що за абонентським рахунком № [NUMBER] числиться заборгованість за послуги з централізованого опалення за спірний період з 01.10.2015 по 01.08.2018 в розмірі 23576,44 грн. Відповідно до акту №39 на встановлення теплового лічильника від 07.12.2010 та акту прийняття теплового вузла обліку від 07.12.2010 в будинку [ADDRESS] було встановлено обладнання для обліку теплової енергії (тепловий лічильник) і мешканцям даного будинку нарахування плати за послуги з централізованого опалення, здійснюється відповідно до показів комерційного обліку теплової енергії житловими приміщеннями. Просить суд врахувати, що оскільки 03.12.2018 ухвалою суду було скасовано судовий наказ від 09.11.2018 у справі №456/4092/18, провадження №2-н/456/413/2018, а відтак, КП «Стрийтеплоенерго» вважає, що дотрималось всіх строків, передбачених ЦК України для звернення з позовною заявою про стягнення заборгованості до суду. Вважає, що після скасування судом судового наказу, у КП «Стрийтеплоенерго» є право, передбачене ст.256 ЦК України щодо звернення до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу в межах строку, передбаченого ст.257 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача Пак О.В. позовні вимоги підтримав та навів обставини вказані в позовній заяві та відповіді на відзив, просить позов задоволити. Вказав, що скасування судового наказу 03.12.2018 слугувало підставою для звернення до суду в порядку спрощеного позовного провадження. Позов подано до зареєстрованих у помешканні осіб. Вважає, що строк позовної давності не пропущено, а тому просить позов задоволити в повному обсязі. Позиція відповідача. 04.10.2021 на адресу суду відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю та стягнути з позивача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. В обґрунтування відзиву, [PERSON] вказує на те, що станом на 08.05.2018 власником квартири [ADDRESS] був її чоловік [PERSON] , який [INFO] помер. 02.08.2018 на їхню адресу надійшла претензія КП «Стрийтеплоенерго» №01/1948, в якій повідомлено про заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 33651,55 грн. станом на 01.07.2018, без вказівки на період, за який виникла заборгованість, та яка була адресована на ім`я [PERSON] . Отримавши вказану претензію, вона принесла в КП «Стрийтеплоенерго» копію свідоцтва про смерть [PERSON] . В листопаді 2018 року судом було скеровано на її адресу судовий наказ від 09.11.2018 у справі №456/4092/18 про стягнення з осіб, які були зареєстровані на цей час заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 23576,44 грн. та судового збору. За її заявою, ухвалою суду від 03.12.2018 судовий наказ від 09.11.2018 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 23576,44 грн. та судового збору було скасовано. 20.12.2018, нею на адресу КП «Стрийтеплоенерго» було направлено письмове повідомлення про смерть власника квартири та про відкриту спадкову справу, та запропоновано на підставі ст.1281 ЦК України пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Відповідно до розрахунку заборгованості останній неоплачений платіж, який включено в період стягнення є платіж за травень 2018 року, який власник квартири [ADDRESS] мав сплатити до 20.05.2018. А відтак, КП «Стрийтеплоенерго» пропущено строк позовної давності, який минув 21.05.2021. Крім цього, просить суд врахувати висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №712/8916/17 від 07.07.2020, згідно якого звернення із заявою про видачу судового наказу не перериває строк позовної давності за заявленою вимогою; переривання строку відбувається лише при поданні позову з цією вимогою. 03.11.2021 КП «Стрийтеплоенерго» подано відповідь на відзив, в якому, зокрема позивач вказує на те, що саме з дати постановлення судом ухвали про скасування судового наказу у відповідності до ч.1 ст.261 ЦК України почався перебіг загальної позовної давності, так як саме з цього часу у позивача як стягувача виникло право звернутися з тими ж самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, а порушене право, після скасування судового наказу, підлягало захисту. Вважає, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №712/8916/17 від 07.07.2020, котрим відповідачка обґрунтовує сплив позовної давності стосується інших обставин, а саме тих, коли стягувачу у видачі судового наказу було відмовлено ще на стадії перевірки його заяви про видачу судового наказу та вирішення питання про її прийняття. Вважає, що оскільки відповідачі не сплачували надані їм позивачем у період з 01.10.2015 по 01.08.2018 послуги з теплопостачання, тому позивач правомірно нарахував їм заборгованість, починаючи з жовтня 2015 року. Просить відмовити в задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, будучи неодноразово належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Поліщук І.М. заявила клопотання про застосування строків позовної давності та навела обставини, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Просить суд врахувати висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №712/8916/17 від 07.07.2020. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.08.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження /а.с.58/. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. 02.10.2018 КП «Стрийтеплоенерго» звернулося до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2015 по 01.08.2018 в розмірі 23576,44 грн. та судового збору /а.с.13/. За видачу судового наказу, КП «Стрийтеплоенерго» 09.10.2018 сплачено судовий збір в розмірі 176,20 грн., платіжне доручення №3481 від 09.10.2018 /а.с.14/. Згідно судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.11.2018 у справі №456/4092/18, провадження №2-н/456/413/2018 вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2015 по 01.08.2018 заборгованість в розмірі 23576,44 грн. та судовий збір по 58,73 грн. з кожного /а.с.15/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.12.2018 у справі №456/4092/18, провадження №2-с/456/41/2018, судовий наказ, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області 09.11.2018 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2015 по 01.08.2018 заборгованості в розмірі 23576,44 грн. та судового збору по 58,73 грн. з кожного, скасовано. Роз`яснено КП «Стрийтеплоенерго» право на звернення до суду в порядку спрощеного позовного провадження /а.с.16-17/. Рішенням ХХVІІІ сесії VІ демократичного скликання Стрийської міської ради №278 від 18.12.2012 затверджено перспективну (енерго- та екологоефетивну) схему теплопостачання міста Стрий Львівської області /а.с.18/. Відповідно до розрахункової схеми теплової мережі котельні №4 по вул. Новаківського у м. Стрий, будинок [ADDRESS] приєднаний до теплової мережі котельні №14 по вул. Вишневій в м. Стрий /а.с.20/. КП «Стрийтеплоенерго» здійснює господарську діяльність в галузі теплопостачання на підставі ліцензії серії АД №041915 з виробництва теплової енергії, ліцензії серії АД №041916 з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, ліцензії серії АД №041917 з постачання теплової енергії /а.с.21-23/. 01.10.2015 між КП «Стрийтеплоенерго» та КП «Мрія» укладено договір №3 про постачання теплової енергії, згідно умов якого КП «Стрийтеплоенерго» бере на себе зобов`язання постачати КП «Мрія» теплову енергію в гарачій воді в потрібних йому обсягах, а КП «Мрія» зобов`язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими органами місцевого самоврядування тарифами (цінами) згідно договору доручення /а.с.25-27/. Згідно додатку №1 до договору постачання теплової енергії здійнюється в тому числі до будинку [ADDRESS] /а.с.28-29/. Згідно договору доручення №3 від 01.10.2004, укладеного між КП «Стрийтеплоенерго» та КП «Мрія», КП «Стрийтеплоенерго» зобов`язане по кожному боржнику вести по квартирний аналітичний облік та наділене повноваженням здійснювати збір коштів безпосередньо від мешканців багатоквартирних житлових будинків та проводити з боржниками претензійно-позовну роботу /а.с.30-31/. Постановою НКРЕКП №146 від 17.10.2014, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №1376/26153 встановлено тарифи КП «Стритеплоенерго» на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими приладами обліку теплової енергії - 436,07 грн./Гкал /а.с.32-33/. Постановою НКРЕКП №1171 від 31.03.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №433/26878 встановлено тарифи КП «Стритеплоенерго» на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими приладами обліку теплової енергії - 764,35 грн./Гкал /а.с.34-36/. Постановою НКРЕКП №1101 від 09.06.2016, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №887/29017 встановлено тарифи КП «Стритеплоенерго» на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими приладами обліку теплової енергії - 1494,47 грн./Гкал /а.с.37-38/. Згідно розпорядження міського голови м. Стрия №87 від 07.10.2015, опалювальний сезон 2015-2016 р.р. розпочався 09.10.2015 та згідно розпорядження міського голови м. Стрия №51 від 06.04.2016, закінчився 11.04.2016 /а.с.39-40/. Згідно розпорядження міського голови м. Стрия №103 від 10.10.2016, опалювальний сезон 2016-2017 р.р. розпочався 11.10.2016 та згідно розпорядження міського голови м. Стрия №37 від 06.04.2017, закінчився 07.04.2017 /а.с.41/. Згідно розпорядження міського голови м. Стрия №87 від 19.10.2017, опалювальний сезон 2017-2018 р.р. розпочався 20.10.20157 та згідно розпорядження міського голови м. Стрия №39 від 06.04.2018, закінчився 06.04.2018 /а.с.42-43/. Як вбачається з довідки КП «Мрія» №178 від 14.02.2018, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.44/. Із довідки про нарахування та оплату вбачається, що за абонентським рахунком № [NUMBER] числиться заборгованість за послуги з централізованого опалення за спірний період з 01.10.2015 по 01.08.2018 в розмірі 23576,44 грн. /а.с.45/. Відповідно до акту №39 від 07.12.2010 на встановлення теплового лічильника та акту від 07.12.2010 прийняття теплового вузла обліку в будинку [ADDRESS] було встановлено обладнання для обліку теплової енергії (тепловий лічильник) і мешканцям даного будинку нарахування плати за послуги з централізованого опалення, здійснюється відповідно до показів комерційного обліку теплової енергії житловими приміщеннями /а.с.46-47/. Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Чернилевською М.М. 03.02.2007, зареєстрованим в реєстрі за №962, [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] /а.с.80/. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 10.05.2018 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що вчинено актовий запис за №257 /а.с.81/. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51873484 від 11.05.2018, 11.05.2018 приватним нотаріусом Швед І.В. зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 62400807 /а.с.82/. 02.08.2018 за вих. №01/1948 [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , КП «Стрийтеплоенерго» скеровано претензію про необхідність сплати заборгованості у розмірі 33651,55 грн /а.с.83/. 20.12.2018, [PERSON] на адресу КП «Стрийтеплоенерго» направлено письмове повідомлення про смерть власника квартири та про відкриту спадкову справу, та запропоновано на підставі ст.1281 ЦК України пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку /а.с.84/, повідомлення отримано адресатом 26.12.2018 /а.с.84з/. Відповідно до звіту КП «Стрийтеплоенерго» про фінансові результати за 9 місяців 2021 року, підприємство є збитковим, сума збитку становить 6241000 грн. /а.с.102-103/. Згідно електронного реєстру КП «Стрийтеплоенерго» про платежі за послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , останній платіж вчинено у грудні 2015 року у сумі 300,00 грн. /а.с.122/. 17.12.2021 КП «Стрийтеплоенерго» за вих. №01/2004 звернулося до керуючої ТВБВ №10013/0188 Філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» з запитом про отримання інформації про проведену оплату за послуги з централізованого постачання в розмірі 400 грн., котра була здійснена 31.03.2015 у відділенні Ощадбанку по особовому рахунку № [NUMBER] , платник [PERSON] , або [PERSON] /а.с.123/. 06.01.2022 керуючою ТВБВ №10013/0188 Філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» надано відповідь на запит КП «Стрийтеплоенерго» за вих. №01/2004 від 17.12.2021 про те, що 31.03.2015 ТВБВ №10013/0201 Філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» було прийнято платіж на рахунок КП «Стрийтеплоенерго» у відповідності до договору №95 на приймання сум від платників - фізичних від 01.10.2014 за послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] в сумі 400 грн /а.с.124/. Згідно рахунків №129 від 01.03.2015, №148 від 01.04.2015, №153 від 01.05.2015, №136 від 01.01.2016 за адресою: [ADDRESS] нараховано плату за послуги з теплопостачання /а.с.125-127/. Актом КП «Стрийтеплоенерго» №1 від 16.01.2021 вилучено та знищено документи, не внесені до Національного архівного фонду /а.с.129-131/. 13.12.2019 КП «Стрийтеплоенерго» звернулося до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2017 по 01.11.2019 в розмірі 26597,80 грн. та судового збору /а.с.144/. Згідно судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.01.2020 у справі №456/4886/19, провадження №2-н/456/20/2020 вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] заборгованість в розмірі 26597,80 грн. та судовий збір по 64,03 грн. з кожного /а.с.143/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2020 у справі №456/4886/19, провадження №2-с/456/3/2020, судовий наказ, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області 13.01.2020 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] заборгованості в розмірі 26597,80 грн. та судового збору по 64,03 грн. з кожного скасовано. Роз`яснено КП «Стрийтеплоенерго» право на звернення до суду в порядку спрощеного позовного провадження /а.с.142/. Згідно судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.08.2015 у справі №456/3140/15-ц, провадження №2-н/456/605/2015 вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] заборгованість за період з 01.01.2013 по 01.06.2015 в розмірі 6404,66 грн. та судовий збір по 30,45 грн. з кожного /а.с.146/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.06.2020 у справі №456/3140/15-ц, провадження №2-с/456/20/2020, судовий наказ, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області 13.08.2015 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] заборгованості за період з 01.01.2013 по 01.06.2015 в розмірі 6404,66 грн. та судового збору по 30,45 грн. з кожного скасовано. Роз`яснено КП «Стрийтеплоенерго» право на звернення до суду в порядку спрощеного позовного провадження /а.с.145/. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1,5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №751/3840/15-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Для цілей застосування частини третьої та четвертої статті 267 ЦК України поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у цивільному процесі": сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач (частина перша статті 30 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; частина перша статті 48 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N 183/1617/16 (пункт 138)). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний закономінтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний закономінтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі N 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі N 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі N 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі N 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі N 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах N 522/2202/15-ц (пункт 61), N 522/2201/15-ц (пункт 62) та N 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі N 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі N 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі N 372/266/15-ц (пункт 51)). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі N 663/2070/15-ц). Верховний Суд України сформулював висновок про те, що оскільки судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому ЦПК України, перериває перебіг позовної давності (постанови від 21 січня 2015 року у справі N 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі N 6-931цс15). Аналогічно застосував приписи про переривання позовної давності і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі N 216/5756/15-ц. Велика Палата Верховного Суду у справі №712/8916/17 від 07.07.2020 вважає, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі N 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі N 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі N 903/509/17). Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі N 663/2070/15-ц). З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі N 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі N 6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі N 216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до довідки КП «Мрія» №178 від 14.02.2018, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 10.05.2018 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що вчинено актовий запис за №257. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51873484 від 11.05.2018, 11.05.2018 приватним нотаріусом Швед І.В. зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 62400807. Із довідки про нарахування та оплату вбачається, що за абонентським рахунком № [NUMBER] числиться заборгованість за послуги з централізованого опалення за спірний період з 01.10.2015 по 01.08.2018 в розмірі 23576,44 грн. В судовому засіданні встановлено, що позивачем КП «Стрийтеплленерго» надавалися послуги із централізованого опалення та постачання гарячої води у квартиру відповідачів, у період з 01.10.2015 по 01.08.2018, у зв`язку із неналежним виконанням обов`язку по оплаті наданих послуг, утворилася заборгованість у розмірі 23576,44 грн. Відповідачем [PERSON] не заперечується факт підключення будинку по [ADDRESS] , в якому знаходиться належна їй квартира №18 , до теплових мереж КП «Стрийтеплоенерго» та отримання ними послуг, які надаються підприємством. Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, останніми не надано. В судовому засіданні відповідачами не спростовано факт реєстрації їх за вказаною у позовній заяві адресою: [ADDRESS] . А відтак, в судовому засіданні представником позивача доведено факт існування заборгованості згідно представленого розрахунку за період з 01.10.2015 по 01.08.2018 в розмірі 23576,44 грн. адресою: [ADDRESS] . Протилежного стороною відповідача в судовому засіданні не спростовано. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Поліщук І.М. заявила клопотання про застосування строків позовної давності. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та другастатті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц). Відповідно до частини першоїстатті 95 ЦПК Україниу редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, та частини першоїстатті 160 ЦПК Україниу редакції, чинній з цієї дати, судовий наказ є особливою формою судового рішення за певними вимогами, зокрема, і про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості (пункт 3 частини першоїстатті 96 ЦПК Україниу редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, пункт 3 частини першоїстатті 161 ЦПК Україниу редакції, чинній з тієї дати). Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, якимзакономнадано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина другастатті 95 ЦПК Україниу редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, частина другастатті 160 ЦПК Україниу редакції, чинній з тієї дати). Як встановлено судом, до звернення з позовом до суду 29.07.2021, позивач 02.10.2018 подав до суду заяву про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01.10.2015 по 01.08.2018 в розмірі 23576,44 грн. та судового збору. Згідно судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.11.2018 у справі №456/4092/18, провадження №2-н/456/413/2018 вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2015 по 01.08.2018 заборгованість в розмірі 23576,44 грн. та судовий збір по 58,73 грн. з кожного. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.12.2018 у справі №456/4092/18, провадження №2-с/456/41/2018, судовий наказ, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області 09.11.2018 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2015 по 01.08.2018 заборгованості в розмірі 23576,44 грн. та судового збору по 58,73 грн. з кожного, скасовано. Роз`яснено КП «Стрийтеплоенерго» право на звернення до суду в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17, подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другоїстатті 264 ЦК Українипереривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуальногозаконущодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судувід 23 травня 2018 року у справі№ 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі № 903/509/17). Під час розгляду вказаної справи Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відступлення від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановахвід 21 січня 2015 року у справі№ 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченомуЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності, на який у доводах позовної заяви посилається позивач, та на які посилався місцевий суд при вирішенні даного спору. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьоїстатті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року).Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина першастатті 32 ЗаконуУкраїни «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина першастатті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у первинній редакції).Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакціїпостанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року). Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. З огляду на наведене, помилковими є висновки представника позивача про те, що у зв`язку зі зверненням позивача до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання строк позовної давності перервався. Окрім цього, останній неоплачений платіж, який включено в період стягнення є платіж за травень 2018 року, який власник квартири [ADDRESS] мав сплатити до 20.05.2018. А відтак, КП «Стрийтеплоенерго» пропущено строк позовної давності, який минув 21.05.2021. Отже, суд приходить до висновку проте, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку. Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». (ч. 4 с. 62 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій. Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера. Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро /адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро /адвокатського об`єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро /адвокатського об`єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/ адвокатським об`єднанням. Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. В справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Велика Палата роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. Оглядом матеріалів справи встановлено, що повноваження адвоката Поліщук І.М. на представництво інтересів [PERSON] підтверджено ордером серії ВС №1098170 від 30.09.2021 /а.с.68/, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №1971 від 08.09.2012 /а.с.69/, договором про надання правової допомоги №32 від 13.09.2021 /а.с.72/. Згідно додатку №1 до договору №32 від 13.09.2021 вартість послуг за договором в суді першої інстанції по цивільній справі №456/3858/21 становить: комплексне ведення справи про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в тому числі юридична оцінка матеріалів позовної заяви, підготовка відзиву та інших необхідних документів, участь в судовому процесі - 5000 грн., адвокатський запит - 500,00 грн. /а.с.73/. Згідно з квитанцією №018 від 01.10.2021, [PERSON] сплатила адвокату Поліщук І.М. відповідно до договору №32 від 13.09.2021 - 5000 грн. /а.с.71/. Відповідно до акту виконаних робіт щодо надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги №32 від 13.09.2021, виконавцеь - адвокат Поліщук І.М. своїм підписом свідчить про оплату замовником всієї суми наданих послуг, що підтверджується квитанцією №018 від 01.10.2021, а замовник - [PERSON] підтверджує факт надання послуг за договором №32 від 13.09.2021 /а.с.74/. 03.11.2021 КП «Стрийтеплоенерго» подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Просить суд врахувати складне матеріальне становище КП «Стрийтеплоенерго», а саме відповідно до звіту про фінансові результати за 9 місяців 2021 року, згідно яких підприємство є збитковим, сума збитку становить 6241000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд погоджується з доводами представника відповідача - адвоката Поліщук І.М. те, що долучені до матеріалів заяви документи підтверджують надання адвокатом Поліщук І.М. правової допомоги позивачу при розгляді справи № 456/3758/21, однак критично оцінює розмір витрат на професійну правову допомогу в сумі 5000, 00 грн., з огляду на наступне. Суд вважає, що витрати в сумі 5 000, 00 грн. є не співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, предмет спору у даній справі не є складним, містить фактично один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому суд вважає, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума 2500,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, у зв`язку з відмовою у позові, не підлягає стягненню з відповідачів судовий збір.

Outcome: approved