Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У вересні 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами укладено Договір позики, відповідно до якого позивачем отримано позику. Позивач вважає, що укладений договір є недійсним з огляду на наступне. Відповідачем надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Проте, позивачем не підписано даний договір. Відповідачем не повідомлено письмово позивачу всю необхідну інформацію щодо умов договору. Також відповідач скористався тим, що позивачу, як позичальнику, об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору, і позивач введений в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав позивачу відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Вказує, що прийняття пропозиції від відповідача укласти електронний договір не відповідає положенням абз.3 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», а тому Договір про надання позики, укладений між сторонами, є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Звертає увагу суду, що Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту, укладений між сторонами, містить ознаки кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, у вказаній ухвалі відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Витребувано у відповідача копію договору позики, укладеного із [PERSON] . Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог 31 жовтня 2021 року від представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вказав, що між сторонами укладено три кредитні договори, а у позові сторона позивача не вказує, який саме договір оскаржується та копію якого витребовує. Відповідач вважає, що вимоги позивача не підтверджені належними доказами, та не підлягають задоволенню. Обставини справи, що встановлені судом З позову та відзиву відповідача встановлено, що між сторонами було укладено декілька договорів позики. Позивач у позові зазначила, що укладений договір є недійсним, оскільки, відповідачем надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Проте, позивачем не підписано даний договір. Відповідачем не повідомлено письмово позивачу всю необхідну інформацію щодо умов договору. Також відповідач скористався тим, що позивачу, як позичальнику, об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору, і позивач був введений в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав позивачу відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Вказує, що прийняття пропозиції від відповідача укласти електронний договір не відповідає положенням абз.3 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», а тому Договір про надання позики, укладений між сторонами, є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Звертає увагу суду, що Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту, укладений між сторонами, містить ознаки кредитного договору. В оспорюваному договорі не вказана ціна та сукупна вартість кредиту. Позивачем не конкретизовано, який саме договір оспорюється, не надано його копії, а клопотання про витребування кредитного договору у відповідача не може бути виконане останнім, оскільки між сторонами укладено декілька кредитних договорів, а [PERSON] не вказала номеру та дати укладення договору, що в свою чергу не дає можливості ідентифікувати оспорюваний договір. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Частинами 1, 2, 3,4 ст. 12 ЦПК України передбачають, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ч. 1 ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стосовно витребування доказів законодавець передбачив статтею 84 ЦПК України, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Всупереч вимог законодавства позивач не надав докази, які доказують предмет спору. Не конкретизував, який саме договір оспорює, що не дає можливості суду повно і всебічно з`ясувати обставини, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed