Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено такі вимоги: 1. Визнати недійсним договір № 1 оренди нежитлового приміщення від 30.06.2017 року укладеного між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] на оренду 120 кв.м. приміщення розташованого в будинку магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] . 2. Визнати недійсним договір №1 оренди нежитлового приміщення від 30.06.2017 року укладеного між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] на оренду 85 кв.м. приміщення розташованого в будинку магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] . 3. Визнати недійсним договір №1 оренди нежитлового приміщення від 01.10.2018 року укладеного між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] на оренду 35 кв.м. приміщення розташованого в будинку магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] . 4. Визнати недійсним договір №1 оренди нежитлового приміщення від 30.06.2017 року з додатками від 25.06.2018 р. укладеного між фізичною особою- підприємцем [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] на оренду 85 кв.м. приміщення, розташованого в будинку магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] . 5. Судові витрати у розмірах згідно розрахунків на час постановлення рішення судом і з врахуванням розмірів задоволення зустрічної позовної заяви стягнути на користь позивача з відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є власником Ѕ частини магазину універсальних товарів «Універсам» загальною площею 280,6 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 12 грудня 2014 року. Відповідач [PERSON] також є власником Ѕ частини магазину універсальних товарів « [INFO] » загальною площею 280,6 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва на нерухоме майно від 21 вересня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Красноармійської міської ради. Відносини з [PERSON] та [PERSON] були пов`язані родинними стосунками, колишній чоловік позивача - [PERSON] , з яким перебувала у шлюбі з 09.09.2000 року по 28.05.2019 рік, є сином відповідача [PERSON] . Вказана нерухомість була побудована позивачем та її чоловіком, без матеріальної або фізичної участі відповідача 1 - [PERSON] , але у зв`язку з тим, що чоловік [PERSON] є посадовою особою і він не має юридичної можливості займатися підприємницькою діяльністю, магазин було зареєстровано на його батька, який будучи номінальним власником подарував 1/2 частину цього приміщення з початку на чоловіка позивача, а потім в той же день його син на позивача. \~ \~ \~ \~З цієї причини до розірвання шлюбу, за використання своєї частини [PERSON] передавав частину прибутку чоловікові позивача (своєму сину), але яким чином він використовував приміщення позивачу відомо не було. У травні 2019 року, коли шлюб було розірвано, частину прибутку від магазину почала отримувати [PERSON] , але ніякої домовленості з відповідачем [PERSON] про поділ магазину не було. З жовтня 2019 року їй перестали передавати її частину прибутку і позбавили права користування спірним майном. В ході розгляду цивільної справи про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном вона дізналась про те, що вона начебто 30 червня 2017 року уклала договір оренди нежитлового приміщення з фізичною особою-підприємцем [PERSON] , згідно якого передала йому в оренду приміщення магазину площею 120 кв.м для здійснення підприємницької діяльності безоплатно на строк до 31.12.2017р. з правом його пролонгації. 30 червня 2017 року ФОП [PERSON] уклав з ФОП [PERSON] договір оренди нежитлового приміщення, а саме 85 кв.м першого поверху в магазині « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , для здійснення роздрібної торгівлі продуктовими товарами, алкогольними напоями та тютюновими виробами на строк до 31.12.2017р. з правом пролонгації. 1 жовтня 2018 року ФОП [PERSON] уклав з ФОП [PERSON] договір оренди нежитлового приміщення, а саме 35 кв.м на першому поверсі в магазині « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , для здійснення роздрібної торгівлею продуктовими товарами, алкогольними напоями та тютюновими виробами на строк до 31.12.2018р. з правом пролонгації. 30 червня 2017 року ФОП [PERSON] уклав з ФОП [PERSON] договір оренди нежитлового приміщення, а саме 120 кв.м другого поверху в магазині « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , для надання комп`ютерних та адміністративно-офісних послуг на строк до 31.12.2017р. з правом пролонгації. Позивач заперечує підписання нею 30 червня 2017 року договору між нею та ФОП [PERSON] , просила визнати його, а також інші договори оренди нежитлового приміщення, укладені між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,\~недійсними (а.с. 5-8 т. 1). 19.06.2020 року позивачем [PERSON] було подано заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме - закриття провадження в частині визнання недійсним договору № 1 оренди нежитлового приміщення від 30.06.2017 року укладеного між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] на оренду 120 кв.м. приміщення розташованого в будинку магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] (а.с. 218-219 т. 1). Ухвалою суду від 19.09.2020 року прийнято відмову позивача\~ [PERSON] від позову в частині позовних вимог до [PERSON] . Закрито провадження у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договорів оренди нежитлового приміщення недійсними\~в частині позовних вимог до\~ [PERSON] про визнання недійсним договору № 1 оренди нежитлового приміщення від 30.06.2017 року, укладеного між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] оренди приміщення площею 120 кв.м., розташованого в будинку магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] . Інші позовні вимоги [PERSON] залишила без змін та наполягала на їх задоволенні. Ухвала набрала законної сили 19.09.2020 року (а.с. 224-225 т. 1). Відповідно до зазначеної ухвали, клопотання позивача [PERSON] про призначення почеркознавчої експертизи (а.с. 179-180 т. 1) та письмові пояснення відповідача [PERSON] щодо клопотання про призначення експертизи (а.с. 208-211 т. 1) судом до уваги не приймаються. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача адвокат Смаль О.П. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у встановлений судом строк надав відзив, наступного змісту. Відповідач є фізичною особою підприємцем, та використовує нежитлову будівлю "Універсаму" з метою надання в оренду іншим підприємцям. З цією метою разом з [PERSON] 30.06.2017 р. уклали договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого остання передала [PERSON] Ѕ частину цього приміщення в користування та з метою використання всієї будівлі для підприємницької діяльності, а саме передання в оренду торгової площі. В подальшому між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були укладені відповідні договори оренди. Починаючи з 01.10.2019 року [PERSON] звернулась до орендарів з погрозами та вимогою сплатити їй кошти за користування приміщенням магазином « [INFO] », що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звертався до Покровського ВП із заявою про відкриття кримінального провадження за фактом самоуправства та погроз зі сторони позивача. В договорі оренди від 3.06.2017 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , не було передбачено укладення акту приймання-передачі частини нежитлового приміщення після підписання договору, водночас було передбачено складення такого акту після розірвання договору. Щодо укладених договорів між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідач зазначає наступне. До укладення договору між [PERSON] та [PERSON] від 30.06.2017 року, між [PERSON] та відповідачами [PERSON] , [PERSON] були укладені аналогічні договори. Між [PERSON] та Позивачем було досягнуто згоди, та укладено правочин, предметом якого було також передання в оренду частини нежитлового приміщення, що розташована за адресою: [ADDRESS] , але в тій угоді навпаки передавалась частка ФОП [PERSON] ФОП [PERSON] , з метою використання частини будівлі в господарській діяльності. Зазначене підтверджується договором № 4 оренди нежитлового приміщення від 01.04.2015 року, укладений між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] ; договором № 1 оренди нежитлового приміщення від 01.02.2016 року, укладений між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] ; договором оренди нежитлового приміщення від 01.01.2016 року, укладений між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] . Відовідач зазначає, що [PERSON] була ознайомлена з діючим порядком речей щодо передачі в оренду та суборенду частини нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Також, це є підтвердженням того, що [PERSON] була зареєстрована як ФОП, та припинила свою діяльність 18.09.2017 року. Відповідач заперечує проти стягнення судових витрат, та зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження витрат на правову допомогу. Заперечення відповідача щодо вимоги про визнання недійсним договору № 1 оренди нежитлового приміщення від 30.06.2017 року, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] на оренду 120 кв.м. приміщення розташованого в будинку магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] . судом до уваги не приймаються, відповідно до ухвали суду від 19.09.2020 року. Відповідачем у відзиві зазначені витрати, які пов`язані з розглядом справи на загальну суму 13500 гривень (а.с. 54-60 т. 1). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у встановлений судом строк надала відзив. У відзиві викладені заперечення на позовну заяву аналогічного змісту відзиву відповідача [PERSON] . Додатково зазначено, що між нею та [PERSON] 30.06.2017 року було укладено договір оренди частини нежитлового приміщення магазин універсальних товарів « [INFO] », що розташований за адресою: [ADDRESS] . Дія цього договору не припинилась. Перед укладенням даного договору, її було ознайомлено з правовстановлюючими документами, на підставі яких [PERSON] є власником Ѕ частини нежитлового приміщення, а Ѕ частини володіє на праві приватної власності [PERSON] та з договором, який укладений між [PERSON] та [PERSON] 30.06.2017 року, відповідно до якого позивач передала [PERSON] свою Ѕ частину цього приміщення для передання в оренду торгової площі. [PERSON] вважає позовні вимоги, заявлені до неї, необґрунтованими, незаконними, та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідачем у відзиві зазначені витрати, які пов`язані з розглядом справи на загальну суму 13500 гривень (а.с. 92-97 т. 1). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у встановлений судом строк надала відзив. У відзиві викладені заперечення на позовну заяву аналогічного змісту відзиву відповідача [PERSON] . Додатково зазначено, що між нею та [PERSON] 01.10.2018 року було укладено договір оренди частини нежитлового приміщення магазин універсальних товарів « [INFO] », що розташований за адресою: [ADDRESS] . Дія цього договору не припинилась. Перед укладенням даного договору, її було ознайомлено з правовстановлюючими документами, на підставі яких [PERSON] є власником Ѕ частини нежитлового приміщення, а Ѕ частини володіє на праві приватної власності [PERSON] та з договором, який укладений між [PERSON] та [PERSON] 30.06.2017 року, відповідно до якого позивач передала [PERSON] свою Ѕ частину цього приміщення для передання в оренду торгової площі. [PERSON] вважає позовні вимоги, заявлені до неї, необґрунтованими, незаконними, та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідачем у відзиві зазначені витрати, які пов`язані з розглядом справи на загальну суму 13500 гривень (а.с. 122-127 т. 1). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у встановлений судом строк надала відзив. У відзиві викладені заперечення на позовну заяву аналогічного змісту відзиву відповідача [PERSON] . Додатково зазначено, що між нею та [PERSON] 30.06.2017 року було укладено договір оренди частини нежитлового приміщення магазин універсальних товарів « [INFO] », що розташований за адресою: [ADDRESS] . Дія цього договору не припинилась. Перед укладенням даного договору, її було ознайомлено з правовстановлюючими документами, на підставі яких [PERSON] є власником Ѕ частини нежитлового приміщення, а Ѕ частини володіє на праві приватної власності [PERSON] та з договором, який укладений між [PERSON] та [PERSON] 30.06.2017 року, відповідно до якого позивач передала [PERSON] свою Ѕ частину цього приміщення для передання в оренду торгової площі. [PERSON] вважає позовні вимоги, заявлені до неї, необґрунтованими, незаконними, та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідачем у відзиві зазначені витрати, які пов`язані з розглядом справи на загальну суму 13500 гривень (а.с. 122-127 т. 1). \~ \~ \~ \~Відповідачем [PERSON] також були надані письмові пояснення, наступного змісту. У квітні 2015 року вона уклала договір оренди приміщення в магазині « [INFO] », який розташований за адресою: [ADDRESS] з ФОП [PERSON] . До січня 2015 року дане приміщення орендував її чоловік [PERSON] договір був укладений з ФОП [PERSON] . З січня 2015 року по квітень 2015 року договір був укладений з [PERSON] . Переукладення договорів оренди наприкінці грудня 2014 року, було обумовлено поясненням [PERSON] , та [PERSON] , наступного змісту згідно договору, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо передання в користування зазначеного приміщення з січня 2015 року, здавати в оренду магазин «Княжий» буде [PERSON] , а також всі грошові кошти що є орендними платежами, повинні перераховувати [PERSON] на рахунок або сплачувати готівкою. Так, відповідно до договорів оренди (як чоловік до 31.03.2015, так і відповідач з 01.04.2015 року і по теперішній час) виконують всі зобов`язання щодо сплати орендних платежів, що підтверджується звітами за формою 1ДФ. У червні 2017 року до неї звернулась [PERSON] і повідомила, що вона вже не буде займатись підприємницькою діяльністю, та її свекор [PERSON] укладе договір на її частину, і на свою, що і було зроблено. В кінці 2018 року [PERSON] повідомив, що плату за оренду другого поверху отримувати буде [PERSON] . Надалі, дізнавшись, що [PERSON] розлучається з чоловіком, [PERSON] почала надавати плату під підпис [PERSON] у зошиті, так відбувалось до жовтня 2019 року включно. В перших числах жовтня 2019 року, також передала під підпис орендну плату [PERSON] . Через деякий час, прийшли з поліції та опитали відповідача на предмет передачі грошей [PERSON] , та з`ясувалось, що [PERSON] звернулась до поліції із заявою щодо несплати [PERSON] коштів. Заперечення відповідача щодо вимоги про визнання недійсним договору № 1 оренди нежитлового приміщення від 30.06.2017 року, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] судом до уваги не приймаються, відповідно до ухвали суду від 19.09.2020 року (а.с. 228-230 т. 1). Представник відповідача адвокат Мендрух О.М. надав письмові пояснення (а.с. 128-144 т. 2) аналогічні відзивам відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, підтримав відзиви відповідачів, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 152 т. 2). Позивач [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (сином відповідача [PERSON] ). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб розірвано 28.05.2019 року (а.с. 62 т. 1). Відповідач, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 74-76 т.1). Відповідач, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 153 т. 2). Відповідач, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 154-155 т. 2). Відповідач, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] до договору дарування Ѕ частини будівлі від 12 грудня 2014 року ти Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2014 року, [PERSON] є власником Ѕ частини магазину універсальних товарів «Універсам» загальною площею 280,6 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10 т. 1). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2014 року, [PERSON] є власником 1/1 частини магазину універсальних товарів « [INFO] » загальною площею 280,6 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва на нерухоме майно від 21 вересня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Красноармійської міської ради (а.с. а.с. 11 т. 1). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.11.2013 року, Красноармійська міська рада на праві комунальної власності є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12 т. 1). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.10.2019 року, на праві приватної спільної часткової власності, власником Ѕ частини магазину універсальних товарів « [INFO] », загальною площею 280,6 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , та власником на праві приватної власності Ѕ частини є [PERSON] (а.с. 13 т. 1). Позивач [PERSON] з 19.12.2014 року була зареєстрована як фізична особа підприємець. 18.09.2017 року підприємницьку діяльність припинено (а.с. 72-73 т. 1). 01.04.2015 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 4 оренди нежитлового приміщення, площею 120 м2 на другому поверсі в будівлі магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] (а.с. 63-64 т. 1). 09.11.2015 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 4 до Договору оренди нежитлового приміщення, згідно якої, орендар зобов`язується сплачувати з 01.03.2016 року орендну плату за приміщення у сумі 6000,0 гривень наперед не пізніше 30 числа (включно) минулого місяця готівкою або безготівковим платежем на рахунок орендодавця (а.с. 65 т. 1). 01.01.2016 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 1 оренди нежитлового приміщення, зокрема, площею 35 м2 (з торговим залом 30 м2) на першому поверсі в будівлі магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] (а.с. 69-71 т. 1). 01.02.2016 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 1 оренди нежитлового приміщення, зокрема, площею 85 м2 та 21 м2 на першому поверсі в будівлі магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] (а.с. 66-68 т. 1). 30.06.2017 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір б/н оренди нежитлового приміщення, загальною площею 120 м2, яке розташоване в будівлі магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14 т. 1). 30.06.2017 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 1 оренди нежитлового приміщення, зокрема, площею 85 м2 на першому поверсі в будівлі магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-16 т. 1). 01.10.2018 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 1 оренди нежитлового приміщення, зокрема, площею 35 м2 (з торговим залом 30 м2) на першому поверсі в будівлі магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-18 т. 1). 30.06.2017 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 1 оренди нежитлового приміщення, площею 120 м2 на другому поверсі в будівлі магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-21 т. 1). 25.06.2018 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Додаткову згоду № 5 до Договору оренди нежитлового приміщення, згідно якої, орендар зобов`язується сплачувати з 01.09.2018 року орендну плату за приміщення у сумі 9000 гривень наперед не пізніше 30 числа (включно) минулого місяця готівкою або безготівковим платежем на рахунок орендодавця (а.с. 22 т. 1). Відповідно до Витягу з ЄРДР 03.10.2019 року зареєстровано кримінальне провадження № 12019050410002108 за заявою [PERSON] , про те що [PERSON] всупереч встановленому законом порядку, самовільно вимагає грошові кошти від орендарів приміщення за адресою: [ADDRESS] , незважаючи на те, що орендодавцем є заявник. (а.с. 61 т. 1). Згідно зі статтею 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори, інші правочини та інші юридичні факти. Статтями 202, 205 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203\~ЦК України,\~визначено,\~що 1.\~Зміст правочину\~не може\~суперечити цьому\~Кодексу,\~іншим актам\~цивільного законодавства,\~а також\~інтересам держави\~і суспільства,\~його моральним\~засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини). Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Загальні вимоги щодо недійсності правочину сформульовані в ст. 215 ЦК, в ч. 1 якої вказано, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1,3,5,6 статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України, визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, \~ власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Нормами статті 626 ЦК України встановлено, наступне, 1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 2. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. 3. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. 4. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. 5. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Згідно ч.\~1\~ст.\~628\~ЦК України, зміст\~договору становлять\~умови (пункти),\~визначені на\~розсуд сторін\~і погоджені\~ними,\~та умови,\~які є\~обов`язковими\~відповідно до\~актів цивільного\~законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 759 ЦК України, зазначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Нормами статей\~761,\~762,\~773\~ЦК України\~встановлено,\~ право\~передання майна\~у найм\~має власник\~речі або\~особа,\~якій належать\~майнові права. Наймодавцем\~може бути\~також особа,\~уповноважена на\~укладення договору\~найму. За\~найм (оренду)\~майна з\~наймача справляється\~плата,\~розмір якої\~встановлюється договором\~найму. Якщо\~розмір плати\~не встановлений\~договором,\~він визначається\~з урахуванням\~споживчої якості\~речі та\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення. Наймач зобов`язаний володіти та/або користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, установлених цим кодексом. На підставі викладеного, з урахуванням доказів, долучених до матеріалів справи, суд не вбачає в діях відповідачів порушення переважного права позивача та доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. На підставі ст. ст. 203, 204, 215,\~236,\~316,\~317,\~319, 358, 626, 628, 629, 638, 759, 761, 762, 773, 774 ЦК України,

Outcome: dismissed