Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

ТОВ «Алекскредит» код ЄДРПОУ 41346335, адреса: вул. Якова Самарського, 12А, м. Дніпро (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 серпня 2018 року сторони уклали Договір про надання кредиту № 1410052. Відповідно до п. 1.1. Договору, невід`ємною його частиною є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця. Вказаний Договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. Правил, сторони домовилися, що Договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо, сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. На підставі укладеного Договору, відповідно до п.п. 1.4. - 1.7., 1.9. Договору кредитодавець 08 серпня 2018 року перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 10000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 07 вересня 2018 року (включно). Пунктом 1.5. Договору визначено, що проценти за користування кредитом строком більше ніж 5 календарних днів (включаючи дострокове погашення кредиту) нараховуються, виходячи з фіксованої процентної ставки від визначеної в п. 1.4. Договору суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом. Процентна ставка складає 1,02 % в день. Позивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а саме надав кредит відповідачу у розмірі, передбаченому умовами Договору, шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, що підтверджується відповіддю Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 02 червня 2021 року. У порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, 07 вересня 2018 року відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором перед позивачем, у зв`язку з чим, починаючи з 08 вересня 2018 року у відповідача виник борг, що має відображення у детальному розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви. Відповідач станом на 30 червня 2021 року має заборгованість - 22047,60 грн., яка складається з наступного: - 10000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; - 3060,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за процентною ставкою за один день користування кредитом 1,02 % за період з 09 серпня 2018 року по 07 вересня 2018 року; - 5000,00 грн. - заборгованість з пені за період з 08 вересня 2018 року по 24 вересня 2018 року; - 2210,00 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; - 676,26 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; - 843,29 грн. - 3% річних за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; - 285,05 грн. - 3 % річних по відсоткам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором про надання кредиту № 1410052 від 08 серпня 2018 року у розмірі 22047,60 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2021 року клопотання представника позивача Єгорова В.П. про витребування доказів та долучення документів до матеріалів справи задоволено. Встановлено додатковий строк для подання додаткових доказів, долучено до матеріалів справи відповідь платіжної системи з повним номером платіжної картки позичальника, на яку були перераховані кошти за укладеним між сторонами договором про надання кредиту № 1410052 від 08 серпня 2018 року, а також витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» відомості про те, чи зараховано 08 серпня 2018 року грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] , держателем якої є [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] . У судове засідання представник позивача не з`явився, матеріали справи містять заяву останнього, відповідно до якої представник позивача просить розгляд справи проводити за його відстуності. У судове засідання відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на останню відому адресу місця реєстрації, адресу фактичного місця проживання, яка була надана представником позивача, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-сайті «Судова влада». Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 08 серпня 2018 року сторони уклали Договір про надання кредиту № 1410052 (а.с. 5 - 6) Відповідно до п.п. 1.4. - 1.7., 1.9. Договору кредитодавець 08 серпня 2018 року перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 10000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 07 вересня 2018 року (включно). Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-211122/21866 від 26 листопада 2021 року, яка була надана на виконання ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2021 року, 08 серпня 2018 року здійснено зарахування коштів на суму 10000,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] , яка належить [PERSON] . Пунктом 1.5. Договору визначено, що проценти за користування кредитом строком більше ніж 5 календарних днів (включаючи дострокове погашення кредиту) нараховуються, виходячи з фіксованої процентної ставки від визначеної в п. 1.4. Договору суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом. Процентна ставка складає 1,02 % в день. Крім цього, представником позивача, для підтвердження укладення кредитного договору із відповідачем надано Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит» (а.с. 13 - 19), паспорт споживчого кредиту (а.с. 11 - 12). У відповідності до п.п. 5.1., 5.2. Правил кредитний договір, додаткова угода до кредитного договору та паспорт споживчого кредиту підписано сторонами в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до наданих позивачем розрахунків, станом на 30 червня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 22047,60 грн., яка складається з наступного: - 10000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; - 3060,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за процентною ставкою за один день користування кредитом 1,02 % за період з 09 серпня 2018 року по 07 вересня 2018 року; - 5000,00 грн. - заборгованість з пені за період з 08 вересня 2018 року по 24 вересня 2018 року; - 2210,00 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; - 676,26 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; - 843,29 грн. - 3% річних за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; - 285,05 грн. - 3 % річних по відсоткам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Указаний висновок відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 1.1. Договору, невід`ємною його частиною є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору слідує, що без ознайомлення з Правилами надання кредиту ТОВ «Алекскредит» подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, підписуючи Договір про надання кредиту № 1410052 від 08 серпня 2018 року, позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). При вирішенні даного спору суд враховує правову позицію висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, провадження №14-254цс19, відповідно до якої визначено, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Отже, судом встановлено, що сторони уклали кредитний договір, відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому наявні всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2270,00 грн. сплаченого судового збору (платіжне доручення № 331 від 30 червня 2021 року).

Outcome: approved