Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє представник - адвокат Варода П.Б. звернулися до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] та просять визнати за ними право власності на нерухоме майно, а саме: - визнати за [PERSON] право власності на 5/12 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , як за колишнім членом колгоспного двору, та в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . - визнати за [PERSON] право власності на 2/12 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , як за колишнім членом колгоспного двору. - визнати за [PERSON] право власності на 2/12 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , як за колишнім членом колгоспного двору. В обґрунтування позивних вимог посилається на те, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року віднесено до суспільної групи колгоспника та членами двору станом на 15 квітня 1991 року були: голова двору [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онучка [PERSON] , онучка [PERSON] , правнук [PERSON] . Голова двору [PERSON] померла [INFO] . На день смерті [PERSON] , разом із нею постійно проживала і була зареєстрована її дочка [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . На день смерті [PERSON] , разом із ним постійно проживали і були зареєстровані його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Проте, приватним нотаріусом, позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину па нерухоме майно, що належить [PERSON] , оскільки документ, що підтверджує право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] на ім`я спадкодавця відсутній і рекомендовано звернутися до Гусятинського районного суду для вирішення питання спадкування нерухомого майна. Також, приватним нотаріусом, позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що належить [PERSON] , оскільки документ, що підтверджує право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] на ім`я спадкодавця відсутній і рекомендовано звернутися до Гусятинського районного суду для вирішення питання спадкування нерухомого майна. Крім того позивачі зазначають, що права позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] щодо їх права власності на відповідну частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , як за колишніми членами колгоспного двору, підлягають судовому захисту шляхом визнання за ними права власності на вказане будинковолодіння у відповідній частці у зв`язку із відсутністю у них правовстановлюючого документа. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їхній представник - адвокат Варода П.Б. в судове засідання не з`явилися, однак, представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачів, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Копичинецької міської ради Чортківського району в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день час та місце проведення судового засідання. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копіями довідок Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області №234 та №235 від 28.07.2020 року, а також копією з довідки-виписки з по господарської книги №02. За правилами ст.120 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісно. власності. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли був відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року №885-XII введений в дію Закон України "Про власність". Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/6 частці кожному. [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] , змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] (інвентаризаційна справа №4389) від 09.09.2020 року, загальна площа житлового будинку становить 59,3 м2, житлова площа 34,0 м2. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 2 жовтня 2020 року у справі №596/1275/20, що набрало законної сили 07 листопада 2020 року, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . 29 травня 1970 року позивач [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 26 березня 2021 року Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 грудня 1996 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла її дочка - [PERSON] , так як проживала разом із нею на день її смерті за однією адресою, що підтверджується довідкою №225, виданою Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області 20 липня 2020 року. Проте, [PERSON] приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгадане нерухоме майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Лотовською О.М. від 02.12.2020 року за № 427/01-16. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 27 квітня 2008 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняли його дружина - [PERSON] (позивач по справі) та дочка [PERSON] (відповідач по справі), так як проживали разом із ним на день його смерті за однією адресою, що підтверджується довідкою №224, виданою Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області 20 липня 2020 року. Таким чином, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] успадкували майно спадкодавця [PERSON] у рівних частках (1/6 : 2 = 1/12), тобто, по 1/12 частині. Проте, [PERSON] приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгадане нерухоме майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Лотовською О.М. від 02.12.2020 року за № 426/01-16. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється спадкоємцем за законом майна померлої матері [PERSON] (1/6 частини спірного житлового будинку) та померлого чоловіка [PERSON] (1/12 частини спірного житлового будинку), яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому набула права на спадкування майна покійних за законом. Позивач прийняла спадщину, однак, не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на нерухоме майно судом не встановлено, тому, суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на 5/12 (1/6 + 1/6 + 1/12) часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 59,3 м2, житловою площею 34,0 м2, що розташований по [ADDRESS] , а саме: - 1/6 частку житлового будинку садибного типу, загальною площею 59,3 м2, житловою площею 34,0 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] ; - 1/6 частку житлового будинку садибного типу, загальною площею 59,3 м2, житловою площею 34,0 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , яка належить їй на праві члена колишнього колгоспного двору; - 1/12 частку житлового будинку садибного типу, загальною площею 59,3 м2, житловою площею 34,0 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Також, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки житловий будинок в [ADDRESS] , належав до типу «колгоспного» двору, голова якого померла, позивачі [PERSON] та [PERSON] є членами колгоспного двору і не втратили частку в майні цього двору, а тому, суд вважає за можливе визнати за кожним з позивачів, а саме, [PERSON] та [PERSON] право власності на 2/12 частки вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як частку в майні «колгоспного двору». На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved