Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментних платежів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.09.2000 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірваний в судовому порядку, рішення набуло законної сили 03.10.2020 року. З відповідачем вдавалось до останнього часу дійти згоди в питанні спільного матеріального утримання неповнолітньої дитини, яка постійно проживає з позивачкою. На теперішній час у позивачки виникли труднощі з пошуком роботи, до липня 2021 року перебувала на обліку в службі зайнятості з метою працевлаштування. Д того ж позивачка щомісяця повинна сплачувати комунальні послуги, дитина відвідує спортивну секцію та потребує утримання та розвитку відповідно до свого віку, щоб стати повноцінним громадянином сучасного суспільства. З липня 2021 року позивачка утримую та виховує сина одноособово, відповідач взагалі не бере участі в житті дитини ані особисто, ані матеріально. Будь-які спроби укласти нотаріальний договір про спільне утримання дитини відповідач ігнорує, усні домовленості не виконує і взагалі вважає, що нічого не винен сину. Відомо, що відповідач працював в Національній мережі продуктових супермаркетів «Еко-маркет». Відповідач має дві вищі освіти, технічну та юридичну, різноманітний досвід роботи, в тому числі на керівних посадах. Не має таких вад здоров`я, які б могли перешкоджати працевлаштуванню. Інших неповнолітніх дітей та недієздатних осіб на утриманні відповідача немає. Позивач зазначає, що житлом відповідач забезпечений і не мусить витрачати кошти на плату за орендоване житло. Також у повному розпорядженні відповідача знаходиться спільна власність, а саме легковий транспортний засіб «Chevrolet Cruze» 2010 року випуску, державний номер [NUMBER] , який, які відомо позивачці, він використовує в цілях додаткового заробітку. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліментні виплати в фіксованій сумі згідно абз. 3 ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій просить проводити розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі . Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2000 року до 03.10.2020 року. У період шлюбу у сторін по справі народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час малолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою. Останнє відоме місце роботи відповідача в Національній мережі продуктових супермаркетів «Еко-маркет». Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що матеріальну допомогу відповідач не надає, бажання позивачки, щоб відповідач сплачував аліменти в офіційному порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Що стосується розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, то слід зазначити наступне. У ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, виходячи з встановлених обставин справи та рівності обов`язку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини доцільно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання до суду позову - 16.09.2021 року, й до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати згідно ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі. Відтак, ставка судового збору за подання до суду заяви, зокрема про стягнення аліментів становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 грн. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відтак, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір за подання позивачем позову про стягнення аліментів в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved