Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

26 жовтня 2021 року [PERSON] в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] звернулася до суду із позовом до Романівської селищної ради Житомирської області, в якому зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Посилаючись на те, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за [PERSON] право власності на спірне майно в порядку спадкування. В підготовче засідання учасники справи, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просить позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що житловий будинок розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] , що підтверджується архівною довідкою №183-01/07-03 від 27 липня 2021 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Згідно заповіту від 21 травня 2004 року остання заповіла все своє майно, яке належало її на день смерті, [PERSON] . Згідно довідок від 4 серпня 2021 року №180 та №181, виданих старостою Прутівського старостинського округу, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері, але належним чином її не оформив. Відповідно до цивільного законодавства, чинного на час будівництва спірного будинку, громадяни могли мати у власності житловий будинок. При цьому наявність такого права не пов`язувалась з його обов`язковою державною реєстрацією. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок. З матеріалів спадкової справи № 131/2021, що заведена після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк реалізував свої спадкові права та є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. На день смерті спадкодавця [PERSON] був малолітнім, що підтверджується його свідоцтвом про народження. Частинами 4, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 2 статті 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. На підставі статті 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 131/2021, заведеної після смерті останнього. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved