Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до до Територіальної громади села Крехів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: встановити факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , заповіту від 30.06.1990 року, посвідченого секретарем виконкому Сидорівської сільської ради та зареєстрованого за №6 на ім`я « [PERSON] »; встановити факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3472 від 07.05.1997 року, виданого Сидорівською сільською радою Жидачівського району на ім`я « [PERSON] »; встановити факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 02.11.1998 року, виданого Сидорівською сільською радою Жидачівського району на ім`я « [PERSON] »; визнати за [PERSON] [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на житловий будинок і господарські будівлі і споруди по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,50 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3472 від 07.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №248 від 21.04.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Сидорівській сільській раді за №345. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] у [ADDRESS] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сидорівської сільської ради площею 2,50 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3472 від 07.05.1997. Також у склад спадщини входив житловий будинок та господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла [PERSON] , який після смерті [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління спадковим майном, однак юридично спадкові права не оформив. При зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з розбіжностями у свідоцтві про смерть та в правовстановлюючих документах на земельну частку (пай), та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами. Окрім того, позивачем самостійно виявлені розбіжності у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про право власності на будинок і заповіті, а саме « [PERSON] » - « [PERSON] ». Позивач не може оформити прийняту ним спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, через їх втрату. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просять суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім цього, у заяві зазначив про відсутність на час розгляду справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даного позову. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про виклик свідків (а.с.38) та клопотання про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.40). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.39). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 13.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.31-32). Ухвалою підготовчого засідання від 29.10.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.41-42). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 30.06.1990 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.14). Відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №3472 від 07.05.1997 та довідки відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.05.2021 №29-13-0.22-156/104-21, [PERSON] на підставі розпорядження голови РДА від 21.04.1997 №248 передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,5 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Сидорівської сільської ради. Сертифікат зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №345. Державні акти на право приватної власності на землю взамін сертифіката не видавались (а.с.16, 17). Згідно з свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 02.11.1998, житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Сидорівської сільської ради від 17.07.1998 №31 (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.01.1998, [PERSON] померла [INFO] у [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області (а.с.11). Довідкою ВК Сидорівської сільської ради від 26.03.1999 встановлено, що [PERSON] була постійно прописана і проживала в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . Від її імені посвідчено заповіт в користь [PERSON] 30.06.1990 за №6. [PERSON] дійсно в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] вступив в управління спадковим майном, так як займався похороном, забрав ключі від спадкового будинку, забрав речі домашнього вжитку, робив ремонт будинку (а.с.12). Згідно з довідкою Журавненської селищної ради №27 від 12.05.2021, [PERSON] була постійно зареєстрована та проживала до дня смерті, яка наступила [INFO] , в [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області. У виконавчому комітеті Сидорівської сільської ради 30.06.1990 посвідчено заповіт від [PERSON] . На день своєї смерті вона була зареєстрована та проживала одна (а.с.13). З технічного паспорта від 18.05.2021 та довідки щодо технічної характеристики на будинок вбачається, що в [ADDRESS] розташований житловий будинок «А-1» загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами, а саме: сараєм «Б», сараєм «В», колодязем к (а.с.19-23, 24). Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру №64684731 від 13.05.2021, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 15). Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 20.05.2021 відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з розбіжностями в свідоцтві про смерть та в правовстановлюючих документах на земельну частку (пай), що знаходиться на території Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, а саме: «[PERSON]»-«[PERSON]», а також у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.25). Допитаний у судовому засіданні [PERSON] як свідок з його згоди надав суду показання, за змістом яких [PERSON] була рідною сестрою його діда та постійно проживала у [ADDRESS]. Він з батьками приїжджали до неї, допомагали по господарству. Вона була самотньою, тому склала заповіт за нього. У селі її кликали « [INFO] », але її справжнє ім`я було « [PERSON] ». За життя вона отримала земельний пай. Після її смерті він користувався спадковим майном, робив ремонт будинку та стодоли. Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких позивач є сином її рідної сестри. [PERSON] все життя жила у [ADDRESS] і склала заповіт на позивача. За життя їй належали будинок, город та земельна частка пай. За документами ім`я [PERSON] - «[PERSON]», але кликали всі « [PERSON] ». Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючих документах імені спадкодавці, що ставить під сумнів належність їй правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після її смерті. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання цього права нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до приписів статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (стаття 5 ЦК України). Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , від імені якої складений 30.06.1990 заповіт і на ім`я якої видані правовстановлюючі документи - свідоцтво про право власності на житловий будинок від 02.11.1998, Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №3472 від 07.05.1997 та [PERSON] є однією і тією ж особою. Ці обставини повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні письмовими доказами та показаннями свідків, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості, а у сукупності є достатніми для встановлення факту належності [PERSON] зазначених правовстановлюючих документів, у яких її ім`я помилково зазначено « [PERSON] ». Суд зазначає, що встановлення зазначених фактів породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Крім цього, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день її смерті належало право власності на житловий будинок [ADDRESS] , а також право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради площею 2,50 умовних кадастрових гектари згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3472 від 07.05.1997. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] . З огляду на дату смерті спадкодавиці [PERSON] спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, оскільки вчинив дії, які свідчать про це, а саме: вступив в управління спадковим майном у шестимісячний строк після смерті спадкодавиці. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на житловий будинок (разом з господарськими будівлями і спорудами), що знаходиться по [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради площею 2,50 умовних кадастрових гектари в порядку спадкування за заповітом, однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 533, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved