Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), звернувсь до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з 27.07.1996 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народились п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми і проживають окремо. 29.07.2004 року позивачу був подарований будинок по [ADDRESS] , після чого вся сім`я переїхала проживати до вказаного будинку. За цей час у них з відповідачкою народилось ще троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом усього періоду спільного сімейного проживання у шлюбі як позивач так і відповідач дбала про сім`ю, приймала участь у матеріально-фінансовому забезпеченні, активно працювала та допомагала по господарству, у вирішенні житлово-побутових питань. Однак, починаючи із 2013 року відносини між сторонами погіршились, в сім`ї почали виникати серйозні конфлікти, виникла обстановка напруженості та дратівливості у відносинах, вони перестали цікавить інтересами та проблемами один одного, що привело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час між позивачем та відповідачем склалися неприязні відносини, стосунки між ними вже давно перестали бути як у подружжя, шлюбні відносини між сторонами тривалий час припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Спору про місце проживання та утримання спільних дітей немає, діти успішно навчаються у місцевій школі, відвідують спортивні секції. Враховуючи наведене, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 27.07.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва, актовий запис №814. Ухвалою Макарівського районного суду від 13.12.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 13.12.2021 року та позовну заяву з додатками відповідачка отримала 31.12.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0800105511414 (а.с. 34). Відповідно у встановлений судом строк відповідачка на адресу суду будь-яких клопотань та відзиву на позовну заяву не подала, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 27.07.1996 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва зареєстровано шлюб, актовий запис №814; прізвище після укладення шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] » (а.с. 6). За час перебування у шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей (а.с. 7-9) та довідкою про склад сім`ї №519 від 20.10.2021 року Макарівської селищної ради (а.с. 10). Як вбачається із довідкою про склад сім`ї №519 від 20.10.2021 року Макарівської селищної ради (а.с.10) та Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 21.10.2021 року (а.с. 18), як сторони у справі, так і їх діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Малолітні діти проживають разом з батьками та перебувають на їх утриманні. Вказаний будинок належить позивачу на праві власності згідно договору дарування, посвідченого 29.07.2004 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Дурицьким А.П., зареєстрованого в реєстрі за №4528; та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.08.2004 року (а.с. 14-17). Малолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , навчаються у Великокарашинській ЗОШ І-ІІІ ступенів, що підтверджується характеристиками з місця навчання (а.с. 19-21). Згідно характеристики №520 від 21.10.2021 року Макарівської селищної ради (а.с. 22) [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно. Як вказав позивач, а відповідачка не скористалась своїм правом заперечити проти цього, що протягом усього періоду спільного сімейного проживання у шлюбі як позивач так і відповідач дбала про сім`ю, приймали участь у матеріально-фінансовому забезпеченні, активно працювали та спільно вели господарство, вирішували житлово-побутові питання. Однак, починаючи із 2013 року відносини між сторонами погіршились, в сім`ї почали виникати серйозні конфлікти, виникла обстановка напруженості та дратівливості у відносинах, вони перестали цікавить інтересами та проблемами один одного. На даний час між позивачем та відповідачем склалися неприязні відносини, стосунки між ними вже давно перестали бути як у подружжя, шлюбні відносини між сторонами тривалий час припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Спору про місце проживання та утримання спільних дітей немає у них немає. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають відшкодуванню, понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. (а.с. 1). Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved