Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків (доходів). Заочним рішенням Рівненського міського суду від 14 вересня 2021 року у справі № 569/11564/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментівпозовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітків (доходів) батька щомісячно, починаючи з 07 червня 2021 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в дохід державного бюджету у розмірі 908 грн. 00 коп. Ухвалою Рівненського міського суду від 10 грудня 2021 року заочне рішення від 14 вересня 2021 року по цивільній справі № 569/11564/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментівскасувано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що син вже є повнолітнім і навчається на другому курсі денного відділення "Рівненського автотранспортного фахового коледжу Національного університету водного господарства та природокористування" та буде навчатися у цьому закладі до 30 червня 2023 року. До повноліття сина відповідач сплачував аліменти на його утримання за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/18076/19 . Оскільки син продовжує навчання та знаходиться на утриманні матері, вона просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків (доходів). У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, з підстав, викладених у позові. У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову, вказав, що його довіритель надає і буде надавати гроші дитині особисто на руки, однак позивачка з цим не погоджується, а відтак звернулася до суду з цим позовом. Суд, заслухавши вступне слово сторін, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про нароження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне 18 червня 2003 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім. Відповідно до копії довідки № 110/02-09 від 2 червня 2021 року, виданої відокремленим структурним підрозділом "Рівненський автотранспортний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування", [PERSON] навчається на ІІ курсі денного відділення даного навчального закладу та буде навчатися в ньому до 30.06.2023 року. Форма навчання - державна. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Визначаючи підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, судом враховано норми ст.ст.182, 199 СК України, надано оцінку зібраним у справі доказам для визначення належного до сплати розміру аліментів. Судом приймається до уваги те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. На підставі наведеного, суд встановив, що повнолітній [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, і на час навчання перебуває на утриманні матері, її батько теж повинен надавати матеріальну допомогу по його утриманні поки він продовжує навчання, а тому відповідач повинен сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини на період навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, працює, має дохід, який в середньому за місяць становить 15 000 грн., при цьому враховує стан здоров`я відповідача, якому відповідно до епікризу від 01.01.2022 року встановлено діагноз: інфаркт міокарда та проведена операція, у зв`язку з чим він змушений нести додаткові витрати. Разом з тим, суд бере до уваги, що позивач навчається на державній формі навчання і повинен отримувати стипендію. Крім того, враховує той факт, що обов`язок відповідача по сплаті аліментів на період навчання має визначений не тривалий термін, а саме до закінчення навчання, однак не більш як до досягнення 23 річного віку. Суд відхиляє посилання позивача, що у власності відповідача є майно у вигляді земельних ділянок і автомобіля, що свідчить про задовільний майновий стан відповідача, оскільки з досліджених матеріалів справи вбачається, що автомобіль зареєстрований відповідачем у 2017 році, а земельні ділянки - у 2019 році, тобто під час перебування сторін у шлюбі (шлюб розірваний у 2020 році), та враховує, що на підтвердження своїх доводів позивач не представила суду будь-яких доказів щодо отриманого доходу відповідачем від цього майна, а відтак у суду не має підстав вважати, що відповідач має достатній заробіток та витрати, що перевищують його заробіток (дохід), що дало б суду підстави задоволити позов у повному обсязі, тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та можливість надання повнолітній дитині утримання стягувачем аліментів, а також з урахуванням прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01 січня 2022 року у розмірі 2393, 00 грн. та принципу рівності батьків, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), що буде становити від заробітної плати відповідача - 2500, 00 грн., що буде відповідати вимогам закону та не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача, саме такий розмір аліментів є обґрунтованим, достатнім та відповідним щомісячним розміром аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання. Приходячи до висновку про часткове задоволення позову, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 191 СК України якою визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому початок стягнення потрібно обраховувати з 07 червня 2021 року. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК Україниз відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: partial