Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

В липні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання місця проживання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що під час проживання громадянським, не зареєстрованим шлюбом у неї з відповідачем [PERSON] народилася донька - [PERSON] [INFO] . Оскільки після народження доньки стосунки у відповідача з нею погіршилися, на теперішній -час вони проживають окремо. Відповідно до довідки № Р-03-24976 Відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради вона разом зі своєю дочкою зареєстрована в [ADDRESS] з 08.09.2016 року, однак фактично проживають за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Актом № 59 про підтвердження місця проживання фізичної особи, оскільки їй на праві приватної спільної частки належить 1/4 кв. [ADDRESS] . Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, то відповідно не розривали його в судовому прядку та не встановлювали місце проживання їх спільної дитини. Неодноразово під час суперечок відповідач намагався її переконати, що донька буде проживати разом з ним, оскільки він так може вирішити. Тому позивач з врахуванням уточнених позовних вимог просить суд визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] за адресою проживання матері [PERSON] . В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, суду пояснив, що дитині краще проживати разом із ним, оскільки позивач їздить на заробітки, в цей час з дитиною перебуває бабуся. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, подала до суду лист, в якому просить справу розглядати без представника органу опіки та піклування Хмельницької міської ради, при ухваленні рішення підтримує висновок органу опіки та піклування. Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки №Р-03-24976 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17.06.2020 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована в тому числі і з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту про підтвердження місця проживання фізичної особи від 01.07.2020 року, Свідоцтва про право власності від 15.12.2006 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] частки якої належить на праві спільної часткової власності [PERSON] .. Згідно з частинами 2, 8, 9 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації від 28.12.2020 року, [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 09.12.2020 року неодноразово перетинала кордон України. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вимушена виїжджати на заробітки, щоб забезпечувати дитину, так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На період її перебування за кордоном за дитиною доглядає її мати - бабусі дитини. Відповідно до довідки про участь батька у вихованні [PERSON] №18 від 01.02.2021 року НВО №23 м.Хмельницького, адміністрація НВО №23 м.Хмельницького підтверджує факт відвідування закладу [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2017 року по теперішній час. [PERSON] систематично відвідує дошкільну групу, без поважних причин не пропускає, дитина завжди охайна, доглянута, мати дитини спілкується з вихователями, цікавиться життям дитини в закладі освіти, батько дитини контакту із закладом не підтримує, із вихователями не спілкується, дитину до дошкільної групи приводять і забирають мати [PERSON] та бабуся [PERSON] .. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 25.08.2020 року, від 28.08.2020 року, обстежено умови проживання за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , умови проживання задовільні. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 16.11.2020 року №2691/01-31, орган опіки та піклування вважає за не доцільне визначати місце проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] .. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами [PERSON] , дитина приходить до бабусі дуже часто, бачили як [PERSON] та його батьки гуляють в дворі з дитиною. Згідно ст.19 ч.ч.5,6 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, згідно висновку органу опіки та піклування, в психодіагностичному заключення описується, що мати і батько є значимими для [PERSON] , але найбільш значимою є мама, на яку дитина прагне бути схожою, але потребує уваги з боку батька. Тато сприймається як великий та злий, з яким цікаво, але потрібно обути бережною. Питання, що стосувались відносин з мамою і татом як сім`єю, загалом і окремо, були найбільш напруженими для [PERSON] . Дитина комфортно почуває себе з мамою. Про батька згадує із сумом і, як притаманно дітям цього віку (5 років), мріє про його повернення. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що проживання дитини з матір`ю суперечить інтересам дитини, а також наявність в нього самостійних доходів. Враховуючи вищевикладене, вік та інтереси дитини, її ставлення і прихильність до батьків, суд вважає висновок Орган опіки та піклування необґрунтованим, а тому позов слід задоволити та визначити місце проживання малолітньої - [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання її матері - [PERSON] , [INFO] .. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн..

Outcome: approved