Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Представник позивача - адвокат Чернявська О.Д., звернулася до Дзержинського міського суду Донецької області в інтересах [PERSON] із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є власницею декількох карткових рахунків, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк»: [NUMBER] для виплат у доларах США, [NUMBER] для виплат у євро, [NUMBER] для виплат в українській гривні, [NUMBER] для виплат в українській гривні, віртуальні інтернет - карти у кількості 3 штук. З липня 2018 року і до моменту звернення з цим позовом усі вищевказані рахунки [PERSON] є заблокованими без пояснення фактичної причини. [PERSON] намагалася з`ясувати причину блокування її коштів на рахунках, оскільки 26.07.2018 року о 17.39 год. з її карткового рахунку списано 13000 грн., як повернення шахрайського платежу подія «10661». Не отримавши жодних усних пояснень, позивач змушена була 14.09.2018 року звернутись із письмовою заявою до АТ КБ «Приватбанк». Листом від 22.10.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що банк припинив обслуговування картки позивача, підставою чого є п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити рахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень т/або відмовити від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин), а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов`язань за договір. Оскільки у листі відповідача було посилання на порушення власником чинного законодавства України, позивач звернулась до Торецького ВП щодо надання інформації причетності її до злочинів, пов`язаних з незаконним використанням банківських карток/рахунків (шахрайство, крадіжка) на території України, для подальшого розблокування її банківських рахунків/карток, що обслуговуються в АТ КБ «ПриватБанк». Листом Торецького ВП повідомлено про непричетність позивача до будь-яких злочинів, у розшуку не перебуває, кримінальні провадження не розпочинались. Однак АТ КБ «ПриватБанк» відповідні підтвердження непричетності позивача до злочинної діяльності не влаштували. На адресу АТ КБ «ПриватБанк» було направлено кілька адвокатських запитів з метою з`ясування причин блокування карток позивача. З отриманої відповіді встановлено, що підставою для припинення обслуговування є п.2.1.4.2.3 Умов та правил надання банківських послуг. Разом з тим відповідач посилається на редакцію, яка почала діяти у 2021 році в той час як спірні правовідносини та підстава блокування виникла у 2018 році. Цим же листом відмовлено адвокату у наданні належним чином засвідчених доказів, що підтверджують підставу для зупинення фінансових операцій. Більш того, відповідачем поставлено завідомо протиправну умову для відновлення операцій по рахункам, а саме розгляд відновлення обслуговування можливий лише за умови проведеного розслідування поліцією та рішення суду, згідно якого клієнт не мав відношення до шахрайства, привласнення коштів третіх осіб шляхом обману та подальше притягнення до відповідальності сторін, які причетні до шахрайства, зокрема даної ситуації. При цьому жодного доказу того, що факт шахрайських дій відбувся банком не надано, доказів проведення службового розслідування чи перевірки та/або звернення до правоохоронних органів банком не надано. Після додаткового адвокатського запиту відповідач повідомив, що призупинення банківських операцій по рахункам позивача відбулося після звернення фізичної особи, яка повідомила, що 25.06.2018 року поповнила рахунок позивача за відповідний товар який наданий не був та повідомлено про шахрайство з боку [PERSON] . Представник позивача просить суд зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити обслуговування платіжних карток та рахунків відкритих у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] та відновити здійснення всіх операцій по цим карткам. 09.09.2021 року на подану представником позивача позовну заяву, представником відповідача надано відзив в якому він просив в задоволенні позовних вимог відмовити, в обґрунтування послався на наступне. Так, банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якої є позивач, з метою недопущення використання клієнтом послуг банку для можливої легалізації кримінальних доходів та залучення банку до здійснення ризикової діяльності. 27.06.2018 року до АТ КБ «Приватбанк» звернувся клієнт [PERSON] , який повідомив про заподіяння йому матеріальної шкоди з боку третіх осіб. Клієнт повідомив, що 25.06.2018 року у телефонній розмові з абонентом [NUMBER] , домовився про придбання товару з доставкою у м.Чернівці. Однією з умов було здійснення часткової попередньої оплати у розмірі 13000 грн. Для перерахунку грошових коштів клієнту був наданий картковий рахунок № [NUMBER] . [PERSON] 25.06.2018 року здійснив перерахування грошових коштів в сумі 13000 грн. за допомогою ТСО. Картрахунок належить [PERSON] , що підтверджується витягом з виписки по картрахунку. Отримані кошти від клієнта [PERSON] з вказаного карткового рахунку, клієнт [PERSON] перерахувала на власний картковий рахунок [NUMBER] . Оформлюючи карткові рахунки, [PERSON] приєдналась до умов та Правил надання банківських послуг, згідно з п.1.1.3.2.13 яким передбачено, що банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій. В даному випадку банк діє в рамках укладеного між сторонами договору та в межах чинного законодавства. Отже вважає вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. 13.09.2021 представником позивача надано відповідь на відзив представника відповідача, відповідно до якого вважає доводи відповідача викладені у відзиві необґрунтованим та незаконними. Щодо посилання відповідача на заяву [PERSON] від 27.06.2018 року про заподіяння йому матеріальної шкоди з боку третіх осіб та п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, зазначає, що остання не містить доказів вчинення будь-яких протиправних дій саме позивача. Номер телефону абонента з яким нібито зв`язувався [PERSON] , [PERSON] не належить, що визнає і сам відповідач, надаючи анкету - заяву, підписану позивачем 10.02.2014, з дійсними контактними даними [PERSON] . Ані [PERSON] ані АТ КБ «Приватбанк» не звертався до [PERSON] для з`ясування обставин та підстав вчинення фінансових операцій. [PERSON] намагалась з`ясувати причину блокування її коштів на рахунках, оскільки 26.07.2018 року о 17.39 з її карткового рахунку було списано 13000 грн., як повернення шахрайського платежу, подія 10661. Про фактичну підставу у вигляді заяви [PERSON] від 27.06.2018 року позивач дізналась лише з відзиву АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки жодних рішень суду та обтяжень майнових прав позивача не було на момент зупинення видаткових операцій, дії акціонерного товариства КБ «Приватбанк» щодо зупинення фінансових операцій за рахунком клієнта мали, зокрема відповідати всім вимогам Закону України від 14.10.2014 року №1702-VIII «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» у редакції починаючи з моменту виникнення спірних правовідносин. Відповідач у своєму відзиві жодним чином не обґрунтовує правомірність зупинення видаткових операцій за рахунками позивача з 27.06.2018 по теперішній момент, тобто вже більше 3 років. При цьому жодних фактів вчинення позивачем протиправної діяльності відповідачем не наведено, натомість факт непричетності позивача до будь-яких злочинів та відсутність кримінальних проваджень підтверджується належними доказами, а саме листом Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП у Донецькій області, відомості яких відповідачем не спростовані. Відповідач належним чином не обґрунтовує правомірність блокування карткового рахунку, відкритого на ім`я позивача, не надав доказів порушення позивачем вимог законодавства за наслідками порушення яких було заблоковано її картковий рахунок, порушив строки зупинення фінансових операцій, що передбачені Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем порядку та строків блокування користувача у разі виникнення підозри стосовно законності походження коштів, а також доказів в підтвердження того, що кошти на рахунок позивача надійшли злочинним шляхом та наявності рішення прийнятого з цього питання правоохоронними органами. Відповідачем не надано суду доказів про вчинення саме позивачем фінансових операцій, які містять ознаки шахрайства, на які банк посилається у відзиві. Твердження банку про те, що саме позивач здійснив незаконну фінансову операцію з отримання коштів шахрайським способом є лише припущенням, оскільки ніяких процесуальних рішень правоохоронних органів з цього питання відповідач суду не надав. За таких обставин вважає, що відповідачем не доведена правомірність обмеження права доступу позивача до власних коштів та вільного розпорядження ними протягом більше чим три роки. Провадження у справі відкрито 10.08.2021. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву , просив відмовити в його задоволенні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] , підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 10.0.2014, уклала з АТ КБ «Приватбанк» договір та відповідно є клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк».(а.с. 67 т.1) Отже, позивач є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем. Так, за змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства України. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - як споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 461/1737/16-ц. [PERSON] має карткові рахунки, які відкриті в АТ КБ «Приватбанк», а саме: [NUMBER] для виплат у доларах США, [NUMBER] для виплат у євро, [NUMBER] для виплат в українській гривні, [NUMBER] для виплат в українській гривні, віртуальні інтернет - карти у кількості 3 штук, що підтверджується витягами з вказаних рахунків.(а.с. 68-250 т.1, а.с. 1-98 т.2) Відповідно до відповідей від 22.10.2018, від 27.02.2019 на запити [PERSON] , АТ КБ «Приватбанк» повідомив, що банк припинив обслуговування її платіжних карток, правовою підставою для припинення обслуговування є п.1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг. (а.с. 17-18, 20-21 т.1) Згідно довідки начальника Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 28.12.2018 №22945/202/03-2018, за інформацією Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області [PERSON] на момент надання довідки не причетна до будь-яких злочинів пов`язаних з незаконним використанням банківських карток/рахунків (шахрайство/крадіжка) на території України, згідно з проведеною перевіркою за базами МВС в тому числі «Розшук», «Армор», остання не перебуває у розшуку у зв`язку з вчиненням кримінальних правопорушень, у відношенні неї не розпочинались кримінальні провадження та до суду не направлялись. (а.с. 19 т.1). За інформацією офісу Генерального прокурора на запит адвоката Чернявської О.Д. від 11.03.2021, за результатами опрацювання масиву даних Єдиного реєстру досудових розслідувань, станом на 09.03.2021 кримінальні провадження, в яких містяться дані про притягнення [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності як підозрюваної не встановлені. (а.с. 27 т.1). Відповідно до відповідей від 14.06.2021, 08.07.2021 на запити адвоката Чернявської О.Д., АТ КБ «Приватбанк» повідомив, що банк припинив обслуговування платіжних карток [PERSON] , правовою підставою для припинення обслуговування є п.1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг. (а.с. 28-38 т.1) Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (статті 1071 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Згідно з частиною третьою статті 64 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) банк здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті. Відповідно до статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» № 1702 -VII: 1. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов`язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб`єктом первинного фінансового моніторинг), який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно). 2. Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї етапі, на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. 3. Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про затишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. 4. У разі зупинення видаткових фінансових операцій відповідно до частини третьої цієї статті Закону прибуткові фінансові операції не зупиняються. При цьому суб`єкт первинного фінансового моніторингу в день проведення, але не пізніше 11 години наступного робочого дня з дня здійснення прибуткової операції зобов`язаний повідомити про здійснення прибуткових фінансових операцій та/або спробу здійснення видаткових фінансових операцій спеціально уповноваженому органу. 5. У разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкту первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу поновлює проведення фінансових операцій: третього робочого дня з дня зупинення фінансової операції у разі неотримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, передбаченого частиною першою цієї статті рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової (фінансових) операцій (операції); наступного робочого дня після дня отримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, зазначеного в рішенні спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення відвідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) відповідно до частини другої цієї статті або про зупинення видаткової фінансової, операції відповідно до частини третьої цієї статті, повідомлення про скасування спеціально уповноваженим органом такого рішення, але не пізніше 31 робочого пня з дня зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій); наступного робочого дня після дати закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції), зазначеної у рішенні спеціального уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій); наступного робочого дня після дня отримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу доручення спеціально уповноваженого органу відповідно до частини п`ятої статті 23 цього Закону про поновлення фінансових операцій, зупинених на виконання відповідного запиту уповноваженого органу іноземної держави. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє клієнту у разі його звернення про зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо строк її (їх) зупинення перевищив сім робочих днів. З наведених вище правових норм убачається, що АТ КБ «ПриватБанк» будучи суб`єктом первинного фінансового моніторингу та виявивши факти здійснення фінансових операцій, в тому числі щодо руху коштів по картковому рахунку позивача, які на думку банку містили ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 Закону №1702-VII , та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, вправі був здійснити зупинення фінансових операцій по вказаному картковому рахунку лише на два робочих дні з подальшим повідомленням про вказані обставини спеціального уповноваженого органу, яким є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, який в свою чергу вправі був прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, при цьому загальний строк такого зупинення не повинен перевищуватиме 30 робочих днів. Як зазначає відповідач, 27.06.2018 року до АТ КБ «Приватбанк» звернувся клієнт [PERSON] , який повідомив про заподіяння йому матеріальної шкоди з боку третіх осіб. Клієнт повідомив, що 25.06.2018 року у телефонній розмові з абонентом [NUMBER] , домовився про придбання товару з доставкою у м.Чернівці. Однією з умов було здійснення часткової попередньої оплати у розмірі 13000 грн. Для перерахунку грошових коштів клієнту був наданий картковий рахунок № [NUMBER] . [PERSON] 25.06.2018 року здійснив перерахування грошових коштів в сумі 13000 грн. за допомогою ТСО. Картрахунок належить [PERSON] , що підтверджується витягом з виписки по картрахунку. Отримані кошти від клієнта [PERSON] з вказаного карткового рахунку, клієнт [PERSON] перерахувала на власний картковий рахунок [NUMBER] . Як вбачається з витягу з карткового рахунку [NUMBER] [PERSON] , який відкритий в АТ КБ «Приватбанк» 26.07.2018 о 17.39 з карткового рахунку [PERSON] було списано 13000,00 грн., як «повернення шахрайського платежу, подія 10661».(а.с. 97 т.2). Випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, передбачені спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», проте здійснення обмежень відповідно до зазначеного Закону є чітко регламентованим за термінами та процедурою, що не дотримані банківською установою у застосуванні обмежень з розпорядження коштами позивача. Вироку суду, що давав би підстави вважати [PERSON] винною у вчинені будь-якого злочину, відповідачем не надано, як не надано інформації, що АТ КБ «Приватбанк» звертався з заявою до правоохоронних органів з цього приводу відносно [PERSON] , як того вимагає Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів правомірності дій відповідача, щодо блокування картки позивача на строки, визначені Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» . Так само не надано відповідачем належних та допустимих доказів того, що дії банку щодо блокування картки позивача відповідали вимогам статті 17 Закону України Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Аналогічних висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 201/16367/16 (провадження № 61-26561св18), від 1 квітня 2020 року у справі № 712/580/16-ц (провадження № 61-36043св18), від 13 квітня 2020 року у справі № 263/3736/17 (провадження № 61-1220св17) та від 17 червня 2020 року у справі № 460/5096/15-ц (провадження №61-1523св17). З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом відновлення обслуговування платіжних карток та рахунків, відкритих у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] та відновлення здійснення всіх операцій по цим карткам та рахункам. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved