Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, який мотивовано наступним. Між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано 28 грудня 2004 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, про що було зроблено актовий запис № 128. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2012 року шлюб було розірвано. За час перебування в шлюбі у них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду, 25 вересня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Донька сторін 26 серпня 2020 року переїхала до позивача та на даний час проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, а тому необхідність сплачувати аліменти на користь відповідача суперечить інтересам дитини та позивача, погіршуючи їх майновий стан. Врегулювати спір мирним шляхом відповідач відмовляється, уникаючи розмови на цю тему. З огляду на вказане, позивач просить суд звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнутих відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2012 року. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засіданні відповідачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позову Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу (частина 4). Відповідно до\~ст.206\~ЦПК України,\~позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві (частина\~1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом (частина\~1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним батьком, а відповідач [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2012 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду, 25 вересня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.12). Згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2012 року, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). Відповідно до довідки Дніпрорудненського індустріального коледжу №702 від 02 вересня 2020 року, [PERSON] дійсно навчається в Дніпрорудненському індустріальному коледжі (ЗВО І-ІІ рівня акредитації) на І курсі денного відділення за державним замовленням за спеціальністю «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» з 01 вересня 2020 року. Строк закінчення навчання 30 червня 2024 року (а.с.15). Згідно довідки виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №580 від 26 серпня 2020 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживає його донька [PERSON] , 2005 року народження та знаходиться на його утриманні (а.с.15). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №6366 від 26 серпня 2020 року, виданої Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до акту перевірки реєстрації та проживання від 29 вересня 2021 року, складеного депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою\~статті 182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Враховуючи що позивач [PERSON] виконує в повному обсязі свій батьківський обов`язок з утримання дитини, яка проживає разом з ним, а тому вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом звільнення позивача від сплати аліментів.

Outcome: approved