Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі АТ «ПУМБ») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.05.2013 року між публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» (надалі ПАТ «Банк Ренесанс Капітал») та [PERSON] укладено договір №GР-4532160, згідно якого останньому надано кредит у розмірі 25728,56 грн. ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» 19 липня 2016 року припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ» та останнє є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 07.02.2020 року загальна сума його боргу становить 126 475,23 грн. У зв`язку з цим, просив суд стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «ПУМБ» вказану заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.06.2020 року позов акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № GР-4532160 від 20.05.2013 року в розмірі 81398 грн. та у повернення сплаченого судового збору 1352, 82 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Представник позивача АТ «Перший український міжнародний банк»у судове засідання не з`явився, надали суду заяву, в якій просять суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просить справу розглянути без її участі. Надала заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20 травня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» (надалі ПАТ «Банк Ренесанс Капітал») та [PERSON] укладено договір №GР-4532160, згідно якого останній надано кредит у розмірі 25728,56 коп. Згідно умов договору відповідач по справі отримав кредит, який передбачає стягнення щомісячних платежів відповідно до графіку з розрахунку: сума кредиту 25 728, 56 грн., розмір відсотків 2,99 та датою погашення 21.05.2017 року. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що в зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за умовами договору та непогашенням кредиту, станом на 07.02.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 126475, 23 грн., з яких: 20618, 59 грн. просторочена заборгованість за кредитом, 1033,64 грн. заборгованість за процентами, 19046, 77 грн. заборгованість за комісією, 85 776, 23 грн. - штрафні санкції. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем заявлено щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлена п.1 ч.2ст.258 ЦК України відносно неустойки. Згідно з ч. 1, ч. 5ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ч. 3, ч. 4ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до висновків, викладених в п. 59 Постанови ВП ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 визначено, що якщо договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. За встановлених судом обставин, кредитний договір укладений між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] , передбачає погашення кредиту черговими щомісячними платежами, визначеними в графіку платежів, з останнім платежем 21.05.2017. Отже, при невиконанні позичальником кожного зі щомісячних платежів, право позивача вважалося порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу, відповідно строк позовної давності за вимогами щодо кожного щомісячного платежу, мав обраховуватися з наступного дня після запланованої дати внесення чергового платежу. Кредитний договір від 20.05.2013 передбачав кінцевий строк кредитування 21.05.2017, а також строк виконання кожного окремого платежу. Оскільки позивач звернувся до суду з 17.03.2020, то вимогами заявленими в межах трьох річного строку позовної давності є вимоги за період з 17.03.2017 по 17.03.2020 р. Відповідно, суд вважає такими, що заявлені в межах строку позовної давності вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту на суму 1699,85 грн. (565,52 + 566,54+ 567,79), проценти за користування кредитом 8,18 грн. (3,9 + 2,88 + 1,4), а також комісія за обслуговування кредиту 1543,71грн. (514,57 +514,57+514,57). Заборгованість по неустойці в розмірі 85776,23 грн., не підлягає стягненню з відповідача, оскільки до вказаних вимог підлягає застосуванню строк позовної давності в 1 рік. Як слідує з розрахунку заборгованості, вказаний розмір заборгованості нараховано станом на 07.02.2020 р. Кінцевим строком повернення кредиту визначено 21.05.2017, тобто після вказаного строку у позивача виникло право вимоги до боржника по всіх зобов`язаннях за кредитним договором, при цьому вимоги про стягнення неустойки могли бути пред`явлені протягом року (в межах позовної давності про яку заявлено стороною), тобто до 21.05.2018. Однак, позивач звернувся з вказаними вимогами до суду лише 17.03.2020, тобто з пропуском річного строку позовної давності, відповідно позовні вимоги в частині стягнення неустойки не підлягають до задоволення. Відповідно, суд приходить до висновку, що на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 3251,74 грн., з яких: 1699,85 грн. - просторочена заборгованість за кредитом; 8,18 грн. - заборгованість за процентами; 1543,71 грн. заборгованість за комісією, в іншій частині вимоги задоволенню не підлягають Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач є інвалідом ІІ групи та звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 54,04 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: partial