Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] .. На момент смерті [PERSON] належала 1/4 частка квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Для отримання спадкових документів, 05.06.2021р. позивач [PERSON] звернувся до Першої Сєвєродонецької Державної нотаріальної контори, де йому було повідомлено, про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді 1/4 частки вищевказаної квартири з причини знаходження архівної справи та тимчасово окупованій території України. Позивач є спадкоємцем першої черги, братів, сестер у позивача не має. Інші спадкоємці майна померлого також відсутні. Тому, [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] його батька [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. У зв`язку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у Хабаровському краї, батьками записані - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.02.1994р. Житлово-комунальною конторою концерну «Луганськстрой» згідно з розпорядженням (наказом) від 08.02.1994р. №55, квартира спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 03.06.1999р. Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №695, [PERSON] помер [INFO] у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 22.04.2005р. державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Шевченко О.В., реєстровий №1028, спадкоємицею зазначеного в заповіті майна [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] , [INFO] .. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з: 3/4 часток квартири, розташованої в [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] . Зазначене право власності зареєстроване в Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації, про що свідчить копія витягу №8478844 від 28.09.2005р. Відповідно до копії повідомлення Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори від 05.06.2021р. №401/0116, згідно з архівними відомостями, що містяться в Алфавітній книзі обліку спадкових справ за 1996-2003 роки щодо майна померлого [PERSON] була заведена спадкова справа №657/1999. Крім того, у книзі є відмітка про те, що 02 березня 2002 року в рамках цієї спадкової справи була вчинена нотаріальна дія - видача свідоцтва про право на спадщину. На сьогоднішній день архів Першої Сєвєродонецької Державної нотаріальної контори по 2001р. включно знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області, де влада України не здійснює свої повноваження. Таким чином, вчинити нотаріальну дію - видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] не є можливим. У зв`язку з чим рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності в порядку спадкування на вищевказане спадкове нерухоме майно. Відповідно до копії Інформаційної довідки №260327920 від 07.06.2021р., двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить: [PERSON] (особа померла) - на праві приватної спільної часткової власності (частка 1/4 ) та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності (частка 3/4). Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що являючись спадкоємцем за законом першої черги, позивач належним чином не може оформити свої спадкові права, зокрема, у зв`язку із розташуванням архівної справи щодо померлого спадкодавця на тимчасово окупованій території Луганської області, де влада України не здійснює свої повноваження. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з вищевикладеними обставинами, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом. У зв`язку з чим, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд враховує, що спір виник не з вини відповідача, у зв`язку із чим, справедливим та розумним буде не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved