Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності правовстановлюючого документу трудової книжки. В обґрунтування заяви вказує, що При зверненні до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком, заявнику надано рішення про відмову у призначенні пенсії № 054450003498 від 16.12.2021 року, оскільки періоди роботи згідно записам в трудовій книжці від 05.03.1964 року не зараховано до страхового стажу, оскільки прізвище працівника не співпадає з прізвищем заявника у свідоцтві на постійне проживання від 31.12.2003 року № [NUMBER] . Як вбачається з трудової книжки, вона видана на ім`я « [PERSON] , 1938 года рождения» (мовою оригіналу). В той час, як в усіх інших документах прізвище заявниказазначено як « [PERSON] ». За таких обставин [PERSON] змушений звернутись до суду із заявою, щоб встановити факт належності правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник [PERSON] та представник заінтересованої особи не з`явилися, про місце, час та дату розгляду повідомлені належним чином. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини осіб, що беруть участь у справі, суд розглядає цивільну справі за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, його підтвердження здійснюється районними (міськими) відділеннями (управління) соціального захисту населення, а в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж якщо ім`я, по-батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як вбачається з листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859 св.09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст.256 ЦПК України (в редакції 2004 року) у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв`язку з чим заява про встановлення факту виконання роботи на певній посаді для зарахування до трудового стажу в порядку цивільного судочинства розглядатися не може. У судовому порядку може розглядатися факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження. Згідно з даними посвідки на постійне проживання серія [NUMBER] , діло № [NUMBER] , прізвище, імя та по-батькові власника посвідки зазначено як [PERSON] , дата народження: [INFO] , місце народження: Росія. Копією військового квитка серії [NUMBER] виданого на ім`я « [PERSON] » (мовою оригіналу), відомості про що внесені до трудової книжки. Як вбачається з картки платника податків від 10.07.2004 року прізвище, імя та по-батькові заявника зазначено як [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Таким чином, суд вважає, що при зарахуванні на роботу та оформленні і видачі правовстановлюючого документу була допущена помилка у прізвищі заявника. За таких обставин у суду не виникає жодних сумнівів щодо факту належності правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки, а тому суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved