Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

27 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 2717 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», якому Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019, якому Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» на підставі Договору факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 2008786950 від 29.05.2014, що був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , у розмірі 33 958 гривень 95 копійок та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, в сумі 336 гривень 20 копійок. На підставі вказаного виконавчого напису 11 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. відкрито виконавче провадження № 62793487. 19 серпня 2020 року приватний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направив її на виконання за місцем роботи боржника за виконавчим написом. Про наявність виконавчого напису щодо неї [PERSON] дізналася у листопаді 2021 року з довідки про нарахування заробітної плати та здійснювані відрахування. Вважаючи виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню повністю, позивач 10 грудня 2021 року звернулася до суду з відповідним позовом. Зокрема, позивачем позовна вимога обґрунтовується: 1) відсутністю нотаріального посвідчення кредитного договору; 2) відсутністю письмової вимоги про усунення порушень кредитного договору; 3) ненаправленням нотаріусом на адресу боржника повідомлення про вчинення виконавчого напису для реалізації нею права на подання пояснень (заперечень) щодо його вчинення. Ухвалою від 13 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 40-41). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу було направлено 13 грудня 2021 року та вручено адресату 20 грудня 2021 року (а.с. 44). 10 січня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 82-109). Підставами для відмови в позові відповідач зазначив: -письмова вимога про усунення порушень кредитного договору була направлена боржнику разом із повідомленням про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань, що стверджується списком № 16029-2-182-77 згрупованих відправлень цінних листів, описом вкладень та квитанція про оплату з Укрпошта; -сума заборгованості є обґрунтованою, оскільки на дату вчинення виконавчого напису, а також на момент звернення до суду з позовом [PERSON] не надала жодних доказів того, що сума заборгованості за кредитним договором була іншою, чи доказів часткового або повного її погашення. Крім того, у відзиві оспорюються заявлені витрати на правничу допомогу, оскільки вони є необґрунтовано завищеними, порівняно із складністю справи та наявністю судової практики. Залучені до участі у справі треті особи, отримавши 17 та 20 грудня 2021 року копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками (а.с. 43, 45), пояснень суду не надали, клопотань не заявляли. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. на виконання ухвали суду від 13 грудня 2021 року надіслала затребувану судом копію справи про вчинення виконавчого напису № 2717 від 27.03.2020 (а.с. 49-81). Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. пояснень з приводу позову не надав. Ухвалою судді від 13 грудня 2021 року (а.с. 40-41) від юридичних осіб, які не є учасниками справи (Акціонерного товариства «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») було витребувано належним чином засвідчену копію договору факторингу від 13.06.2016 № 13/06/16, укладеного із ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та інформацію про сплату [PERSON] коштів за Кредитним договором № 2008786950 від 29.05.2014 із зазначенням призначення платежу (тіло кредиту, відсотки, пеня і т.д.). Отримавши 20 грудня 2021 року ухвалу для виконання (а.с. 46, 47), станом на 19 січня 2022 року юридичні особи-не учасники справи не виконали її належним чином. Одночасно договір факторингу від 13.06.2016 № 13/06/16 суду направили приватний нотаріус (а.с. 67-70) та відповідач ( а.с. 87-90). Щодо такого доказу як інформація про сплату [PERSON] коштів за Кредитним договором № 2008786950 від 29.05.2014 із зазначенням призначення платежу (тіло кредиту, відсотки, пеня і т.д.), суд вважає, що для вирішення вимог цього позову він не має значення, оскільки позивач не обґрунтовує свою вимогу відсутністю у неї боргу за кредитним договором. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Розглянувши справу, суд прийшов до наступного висновку: Судом встановлено, що [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» перебували у договірних правовідносинах на підставі договору від 29 травня 2014 року № 2008786950 (а.с. 29-30). Термін повернення кредиту було визначено 29 травня 2019 року зі сплатою 0,01 % річних. 13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 13/06/16, відповідно до якого ТОВ «ФН «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором № 2008786950 від 29.05.2014 (а.с. 87-90). 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Пройм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором № 2008786950 від 29.05.2014 (а.с. 93-96). 27 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 2717 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», якому Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019, якому Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» на підставі Договору факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 2008786950 від 29.05.2014 та який був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , у розмірі 33 958 гривень 95 копійок та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, в сумі 336 гривень 20 копійок (а.с. 24). 11 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62793487 (а.с. 22) з виконання виконавчого напису № 2717 від 27.03.2020, а 19 серпня 2020 року - постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису № 2717 від 27.03.2020 (а.с. 26-27) та постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства заборгованість у розмірі 20 % від суми, що належить виплаті боржнику, до погашення загальної заборгованості в сумі 37 854 гривні 85 копійок ( з урахуванням основної винагороди в сумі 3 395 гривень 90 копійок та витрат на організацію та проведення виконавчих дій у сумі 500 гривень). Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок) та постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Перелік документів). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172. Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», відповідно до якого для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вимагалося обов`язкового нотаріального посвідчення таких договорів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, що набрала законної сили 22 лютого 2017 року, постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, постанова КМУ від 26 листопада 2014 року № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року. Укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] договір про надання споживчого кредиту № 2008786950 від 29.05.2019 (а.с. 29-30), який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вчиняючи 27 березня 2020 року виконавчий напис № 2717, приватний нотаріус Кравець О.О. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Подібна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 в справі № 757/24703/18-ц, від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 та підтверджена правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 в справі № 910/10374/17. Щодо доводів позивача про вчинення спірного виконавчого напису із порушенням вимог законодавства про письмову вимогу про усунення порушень кредитного договору та у зв`язку із ненаправленням нотаріусом на адресу боржника повідомлення про вчинення виконавчого напису для реалізації нею права на подання пояснень (заперечень), суд вважає їх такими, що підлягають відхиленню з огляду на наступне: Пунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, тобто: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Така позиція висловлена Верховним Судом у справі № 754/7994/17 від 12.03.2020. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) зробила правовий висновок про те, що доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. З матеріалів справи, зокрема, доказів, наданих відповідачем разом із відзивом та аналогічними документами, наданими суду приватним нотаріусом Кравець О.О. на вимогу суду, вбачається, що вимогу про усунення порушення ТОВ ФК «Прайм Альянс» направило на адресу [PERSON] , зазначену в кредитному договорі, 01 березня 2020 року. Такий факт підтверджується копією вимоги (а.с. 77, 99), описом поштового вкладення на адресу [PERSON] (а.с. 78, 100), списком № 16029-2-182-77 згрупованих поштових відправлень з описом вкладень (а.с. 79) та фіскальним чеком поштового відділення від 01 березня 2019 року (а. с. 101). Крім того, законодавством не передбачено обов`язку нотаріуса направляти на адресу боржника повідомлення про вчинення виконавчого напису для реалізації права на подання пояснень (заперечень) щодо його вчинення. Так, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Така позиція суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 березня 2021 року справі № 750/3781/20. Отже, вчиняючи виконавчий напис 27 березня 2020 року, нотаріусом Кравець О.О. було дотримано передбачений Порядком вчинення нотаріальних дій тридцятиденний строк після направлення банком повідомлення про порушення. Не дивлячись на такий висновок суду щодо недоведеності вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, через відсутність письмової вимоги про усунення порушень кредитного договору та ненаправлення нотаріусом на адресу боржника повідомлення про вчинення виконавчого напису для реалізації нею права на подання пояснень (заперечень) щодо його вчинення, суд вважає, що [PERSON] довела факт порушення ТОВ «ФК «Прайм Альянс» її прав та інтересів, вона обрала належний і ефективний спосіб захисту свого права, заявивши вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повністю, оскільки така вимога відповідає змісту порушеного права, характеру порушення, наслідкам, заподіяним таким порушенням, а тому позов підлягає до задоволення. Так, судом було встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, вчиняючи 27 березня 2020 року виконавчий напис за № 2717, неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів, а від так, порушила вимоги статей 87 і 88 Закону України «Про нотаріат». Як зазначено у п. 95 постанови Велика Палата Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При вирішенні справи по суті суд, крім іншого, має вирішити питання про розподіл судових витрат. До судових витрат, відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать, зокрема, судовий збір та витирати на професійну правничу допомогу. При зверненні до суду із цим позовом [PERSON] сплатила судовий збір за подання позову майнового характеру у сумі 908 гривень (а.с. 38). Про інші судові витрати позивач доказів суду не надала, хоча в позові зазначено, що [PERSON] очікує понести витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, попередній (орієнтовний) розрахунок яких становить 4 тисячі гривень. Суд прийшов до висновку про задоволення позову, а тому із відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню 908 гривень судових витрат у вигляді судового збору (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved