Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

АТ «МЕГАБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №92.04.000099 від 06 грудня 2016 року у розмірі 25866,69 грн та за кредитним договором №21-804-823-2-16-Г від 27 травня 2016 року в розмірі 2327,09 грн. Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 06 грудня 2016 року між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК», та [PERSON] укладений договір №92.04.000099 про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриття кредитної лінії. 13 грудня 2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, якою додаток № 4 до договору викладений в новій редакції. Відповідно до умов договору банк видає міжнародну платіжну картку, відкриває та здійснює обслуговування поточного рахунку та надає в тимчасове користування грошові кошти шляхом сплати з картрахунку платежів, здійснення розрахункових операцій та видачі готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах ліміту кредитної лінії. Умовами цього договору встановлені: розмір дозволеного ліміту овердрафту по картковому рахунку 10300,00 грн, пільговий період - 20 днів, процентна ставка в пільговий період - 0,01 %, процентна ставка після пільгового періоду\~- 32% річних, процентна ставка за користування лімітом у прострочений термін погашення - 60% річних, дата встановлення ліміту овердрафту 13 грудня 2016 року, строк овердрафту (кінцевий термін до якого необхідно повернути у повному обсязі) 11 грудня 2017 року. Позивач свої зобов`язання виконав. Відповідач порушила свої зобов`язання щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами у зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 08 лютого 2021 року становить 25866,69 грн, з яких: 10300,00 грн - заборгованість за кредитом, 15\~566,69 грн нараховані та не сплачені відсотки за період з 31 серпня 2017 року по 05 лютого 2021 року, яку позивач і просить стягнути з відповідача. Крім того позивач вказує, що 27 травня 2016 року між сторонами укладений кредитний договір №21-804-823-2-16-Г, згідно якого відповідачу надано грошові кошти в сумі 8000,00 грн на строк з 27 травня 2016 року до 24 листопада 2017 року включно зі сплатою 15% річних. Позивач зазначає, що свої зобов`язання він виконав. Натомість, відповідач порушила умови договору, за неналежне виконання яких передбачена відповідність у вигляді штрафу. Станом на 01 лютого 2021 року заборгованість за вказаним договором становить 2327,09 грн, з яких: 2327,09 грн - штраф, який також просить стягнути з відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач, отримавши вказану ухвалу з матеріалами позовної заяви 14 вересня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 21050 21552040, у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2021 року суд постановив розгляд справи провести в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визнав явку представника позивача обов`язковою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року ( без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) суд зобов`язав позивача надати повну виписку по рахунках відповідача, які б відображали нарахування та сплату процентів, а також штрафу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2021 року суд витребував у позивача виписку по особовому рахунку позичальника, які містять інформацію щодо нарахування та сплати відповідачем штрафу по кредитному договору №21-804-823-2-16-Г від 27 травня 2016 року та розрахунок заборгованості щодо нарахування штрафу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2022 року суд відмовив в прийнятті заяви про зменшення позовних вимог та закрив провадження в справі в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами №21-804-823-2-16-Г від 27 травня 2016 року на суму 2327,09 грн. Представник позивача в судовому засіданні 01 грудня 2021 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Надалі, надавши письмові пояснення, а також витребувані докази, представник позивача не з`явився, заяв та клопотань про відкладення справи, в тому числі і засобами електронного зв`язку, не надходило, а тому суд дійшов висновку про наявність підстави для розгляду справи за відсутності представника позивача. Відповідно до п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник будучи належним чином повідомленим про судові засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією із підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до\~ч.\~1ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) частина 1 ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом установлено, що 06 грудня 2016 року між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК», та [PERSON] укладений договір №92.04.000099 про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриття кредитної лінії (надання овердрафту). 13 грудня 2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, якою додаток № 4 до договору викладений в новій редакції. Відповідно до п.1.1. цього договору позивач видає міжнародну платіжну картку, відкриває та здійснює обслуговування поточного рахунку (картрахунку) [NUMBER] в гривнях на підставі отриманої від клієнта заяви встановленого зразка. Відповідно до п.4.1.1. договору банк за наявності вільних кредитних ресурсів надає клієнту у тимчасове користування грошові кошти шляхом сплати з картрахунку платежів, здійснення розрахункових операцій та видачі готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах ліміту овердрафту/кредитної лінії, визначеної цим договором. Умовами цього договору встановлені: розмір дозволеного ліміту овердрафту по картковому рахунку 10300,00 грн, пільговий період - 20 днів, процентна ставка в пільговий період - 0,01 %, процентна ставка після пільгового періоду\~- 32% річних, процентна ставка за користування лімітом у прострочений термін погашення - 60% річних, дата встановлення ліміту овердрафту 13 грудня 2016 року, строк овердрафту (кінцевий термін до якого необхідно повернути у повному обсязі) 11 грудня 2017 року. Відповідно до п.4.3.2. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно за методом факт/365(366), виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом в розрахунковому періоді (місяці) та визначеної кількості днів в році на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати користування кредитом до моменту його повернення. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, що підтверджується виписками з особового рахунку № [NUMBER] . Позичальник належним чином умови договору щодо повернення наданого кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 08 лютого 2021 року заборгованість відповідача за цим договором становить 25866,69 грн, з яких: 10300,00 грн - заборгованість за кредитом, 15\~566,69 грн нараховані та не сплачені відсотки за період з 31 серпня 2017 року по 05 лютого 2021 року, що підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості. Даний розмір заборгованості встановлений судом з урахуванням умов договору на підставі наданих доказів та ніким не оспорюється. Такими діями відповідача було порушено права позивача. Порушені права підлягають поновленню. Отже суд дійшов висновку, що права позивача порушені, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 2082,64 грн (з урахуванням закриття провадження в частині вимог). На підставі викладеного,

Outcome: approved