Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права власності на квартиру та просила визнати за нею право особистої власності на квартиру [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що позбавлена можливості оформити право власності у інший спосіб (у позасудовому порядку). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2021 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою підготовчого засідання Вінницького міського суду Вінницької облсті від 14 вересня 2021 року було витребувано від Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» для огляду у судовому засіданні інвентаризаційну справу на квартиру [ADDRESS] ; підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Лавренчук А.С. позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав. У судовому засіданні представник відповідача виконавчого комітету Вінницької міської ради - Чуй В.П. при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали інвентаризаційної справи № 90513, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено такі обставни справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів № 436 від 28.11.1991 року «Про надання квартир членам відомчого житлово-будівельного кооперативу "Комунальник" для заселення 200-квартирного житлового будинку по [ADDRESS] », [PERSON] , сім`я якої складалася з 4-х осіб, було надано квартиру [ADDRESS] (а.с.17-20). Як вбачається з довідки ТОВ «ЖЕО» від 03.07.2020 року № 362, ордер за адресою: [ADDRESS] , не зберігся (а.с.16). Відповідач [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.10.1975 року (а.с.13). З копії особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що спірна квартира є кооперативною (а.с.30). Крім того, як вбачається з довідок ТОВ «ЖЕО» від 19.02.2020 року № П-131, [PERSON] дійсно була членом УЖБК - №3 за адресою: [ADDRESS] з 1991 року; повністю внесла пай за кооперативну квартиру [ADDRESS] (а.с.14-15). Зазначене також підтверджується довідками та квитанціями ОЖБК щодо кошторисної вартості квартири, вступного та пайових внесків, кредиту (а.с. 21-23, 25), а також оборотною відомістю (а.с. 27). Однак, як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 90513, зокрема, з листа КП «ВМБТІ» від 12.05.2020 року № 2116, реєстрація права приватної власності на квартиру [ADDRESS] не проводилась (а.с.31). Крім того, 31 серпня 2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Левчук І.В. було прийнято рішення № 53826331 про відмову у державній реєстрації права приватної власності на квартиру, що розташована: [ADDRESS] , за суб`єктом [PERSON] (а.с.36). Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦПК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Аналогічне положення міститься у п. 19 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186. Відповідно до п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року № 6-138цс13), згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру. Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а отже позов підлягає задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки її представник клопотав про це у судовому засіданні.

Outcome: approved