Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача Приватного акціонерного товариства «Лозовабуд» відшкодування матеріальної шкоди у сумі 185613,72 грн., моральної шкоди у сумі 20000 грн., судового збору у сумі 3825 грн. на загальну суму 209439 грн.; з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» - страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну позивача, на загальну суму 100000 грн. Зазначає, що 19.03.2019 року близько 14 години він, керуючи автомобілем, який належить на праві приватної власності його мамі [PERSON] , рухався по дорозі з одностороннім рухом, вулицею Павлоградська, на перехресті з вул. Свобода у місті Лозова Харківської області зі швидкістю не більше 50 км. на годину. [PERSON] - водій автомобіля МАЗ 5551, держаний номер [NUMBER] , який належить ПрАТ «Лозовабуд», при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Павлоградська не надав переваги в русі його автомобілю, який рухався по головній дорозі, при зміні напрямку руху «вправо» не надав перевагу його автомобілю, який рухався в попутному напрямку, в результаті чого його автомобіль отримав технічні пошкодження, про що відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол серії БД№016629 за ст. 124 КУпАП, направлений до суду для розгляду. В межах адміністративного провадження до суду надійшов висновок експерта №13514/18423 від 29.08.2019 року по справі №629/1409/19, відповідно якого зазначено, що в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля МАЗ-5551 [PERSON] не відповідали вимогам п. 16.11 ПДР України і з технічної точки зору знаходилась в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи те, що протокол складений відносно [PERSON] року, суд на підставі ст. 38, ч.1 п.7 ст.247 КУпАП постановою закрив адміністративну справу. В момент дорожньо-транспортної пригоди володільцем транспортного засобу МАЗ 5551 держаний номер [NUMBER] було та є ПрАТ «Лозовабуд», яке добровільно відмовляється погасити матеріальні збитки за технічне пошкодження автомобіля Hyundai. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу МАЗ 5551 застрахована в ПрАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія «АСКА». Не зважаючи на наявність звернення до вказаної страхової компанії про дорожньо-транспортну пригоду власником автомобіля Hyundai [PERSON] , страхового відшкодування власнику автомобіля чи потерпілому [PERSON] не здійснено. Діями водія [PERSON] , володільцем транспортного засобу, яким є ПРАТ «Лозовабуд», було завдано майнову шкоду у розміру 283 613,72 грн., включаючи вартість запчастин, вартість робіт та матеріалів, що підтверджується висновком за Звітом №10119 від 27.05.2019 року. За проведення розрахунків за Звітом ним сплачено 2000 грн. Моральна шкода спричинена йому у розмірі 20000 грн. Страхове відшкодування за шкоду, заподіяну його майну, складає 100000 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Даниленко Б.І. надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача ПрАТ «Лозовабуд» - адвокат Авер`янов О.Ю. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував, вважає, що матеріальний збиток повинна відшкодовувати страхова компанія, а моральний - [PERSON] . Представник відповідача ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19.03.2019 року біля 14-00 год. позивач [PERSON] , керуючи автомобілем «Hyundai», державний номер [NUMBER] , який належить на праві приватної власності його матері - [PERSON] , рухався по дорозі з одностороннім рухом, вулицею Павлоградська, на перехресті з вул. Свобода у місті Лозова Харківської області зі швидкістю не більше 50 км. на годину. Третя особа по справі [PERSON] - водій автомобіля МАЗ 5551, державний номер [NUMBER] , який належить ПрАТ «Лозовабуд», при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Павлоградська в порушення вимог п.п. 10.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав переваги в русі авто Hyundai, державний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, при зміні напрямку руху «вправо» не надав перевагу автомобілю, яким керував позивач та який рухався в попутному напрямку, в результаті чого автомобіль позивача отримав технічні пошкодження, про що працівником поліції було складено адміністративний протокол серії БД№016629 від 19.03.2019 року за скоєння [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Так, згідно п. 10.3 Правил дорожнього руху України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися; за одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч. Згідно п. 16.11 Правил Дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.09.2019 року справу № 629/1409/19 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Зі змісту мотивувальної частини вказаної постанови суду вбачається, що вина або відсутність вини відповідача у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення судом встановлена не була. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16, застосування ст. 38, ч. 1 п. 7 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначене презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на особу, яка завдала шкоду. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відсутності вини [PERSON] у завданні шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19.03.2019 року. [PERSON] не оскаржував постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не оспорив фактичні обставини, викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, складеного відносно нього за ст. 124 КУпАП, та погодився з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а не через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Під час розгляду у Лозівському міськрайонному суді Харківської області зазначеної справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , судом було призначено транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №13514/18423 від 29.08.2019 року, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля МАЗ-5551 [PERSON] повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 16.11 Правил дорожнього руху України; технічна можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля МАЗ-5551 [PERSON] визначалась виконанням ним вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру; дії водія автомобіля МАЗ-5551 [PERSON] не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходилась в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність в діях [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди 19.03.2019р. порушень Правил дорожнього руху України, що потягли за собою дорожньо-транспортну пригоду, отже судом встановлено вину в діях [PERSON] у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення №629/1409/19 [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди працював водієм ПрАТ «Лозовабуд». Володільцем транспортного засобу МАЗ 5551, державний номер [NUMBER] , є ПрАТ «Лозовабуд». Згідно Полісу №АМ/4005319 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.04.2018 року, цивільна відповідальність власника транспортного засобу МАЗ 5551, державний номер [NUMBER] , ПрАТ «Лозовабуд» застрахована у ПрАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА». Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100000 грн., розмір франшизи - 2000 грн. Власником автомобіля Hyundai [PERSON] 26.03.2019 рокуповідомлено ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про страховий випадок. Не зважаючи на наявність звернення до вказаної страхової компанії, страхового відшкодування власнику автомобіля чи потерпілому [PERSON] не здійснено. Згідно звіту №10119 від 27.05.2019 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai, державний номер [NUMBER] без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 269721,43 грн.; матеріальний збиток, завданий власнику зазначеного автомобіля в результаті його пошкодження, складає 283613,72 грн. З акту № 10119 від 27.05.2019р. вбачається, що за виконання послуг з оцінки вартості матеріального збитку, власник автомобіля [PERSON] сплатила виконавцю послуг 2000 грн. Відповідно до висновку експерта № 14310 від 27.08.2021р. за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai Grandeur», державний номер [NUMBER] , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, станом на 19.03.2019 року складає 307432,58 грн. До теперішнього часу власник транспортного засобу МАЗ 5551, державний номер [NUMBER] , ПрАТ «Лозовабуд» добровільно відмовляється погасити матеріальні збитки за технічне пошкодження автомобіля Hyundai, державний номер [NUMBER] . За змістом ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками в тому числі є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, а саме, що згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача [PERSON] з ПрАТ «Лозовабуд» матеріальну шкоду в розмірі185613,72 грн., з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» - страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну позивача, на загальну суму 100000 грн. Щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Згідно п.п. 3,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні судом розміру відшкодування завданої позивачу моральної шкоди суд враховує те, що у зв`язку з пошкодженням автомобіля, позивачу спричинено додаткових незручностей у побуті/житті, чим завдано певних моральних страждань. Суд, виходить із засад розумності, справедливості і враховує обставини, викладені вище та вважає за необхідне стягнути з відповідача ПрАТ «Лозовабуд» на користь позивача компенсацію моральної шкоди у сумі 10000 грн. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених вимог. Крім того, враховуючи, що позивачем при поданні позову зайво сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., він має бути повернутий позивачу з підстав, передбачених ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial