Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач в листопаді 2018 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 19.10.2010 року між позивачем [PERSON] , її чоловіком [PERSON] , як іпотекодавцями з однієї сторони, та ПАТ «КБ «ГЛОБУС», як Іпотекодержателем, з другої сторони, було укладено Іпотечний договір №76/ЮЗІ-10), відповідно до умов якого іпотекодавцеві [PERSON] та [PERSON] , які виступили майновими поручителями ТОВ «Вікторія і К» за кредитним договором №76/ЮКЛ-10 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті), укладеним 19.10.2010 між Банком та Товариством, у забезпечення вимог Банку за Кредитним договором, з метою забезпечення належного виконання Товариством зобов`язання, що випливає з Кредитного договору, передали в Іпотеку, а Банк прийняв в іпотеку нерухоме майно, що належить іпотекодавцям на праві власності в рівних частинах, а саме: 85/100 частини житлового будинку [ADDRESS] (будинок в цілому цегляний, загальною площею - 330,4 кв.м., житловою площею - 215,2 кв.м., а також забудови: гараж під літ. В, сарай під літ. М., гараж-літня кухня під літ. Н., вбиральня під літ. О., спорудження № 1-10; 4/6 частини земельної ділянки від площі 0,10 га, по [ADDRESS] , передану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, за кадастровим номером №80000000:72:436:0021. Іпотечний договір посвідчено 19.10.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Я.В. за реєстровим номером № 3324; також зазначеним нотаріусом 19.10.2010 накладено заборону відчуження предмету іпотеки (реєстр. № №3325-3328). 10.03.2011 року між позивачем [PERSON] , її чоловіком [PERSON] , як іпотекодавцями, з однієї сторони, та Банком, як іпотекодержателем, з другої сторони, було укладено договір про внесення змін № 1 до Іпотечного договору № 76/ЮЗІ - 10 від 19.10.2010, що є невід`ємною частиною останнього, відповідно до умов якого було внесено зміни та доповнення до розділу «терміни та тлумачення» та розділу «1.предмет договору» Іпотечного договору, що було посвідчено 10.03.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Я.В. за реєстр. № 630. Рішенням Господарського суду м.Києва від 20.03.2012 року у справі № 5011-33/2788-2012 за позовом Банку до Товариства про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено позов банку. Стягнуто з Товариства на користь Банку 4480 000 грн. заборгованості за основною сумою кредиту, 56550 грн. 82 коп. строкової заборгованості по процентам за користування кредитом, 247997 грн. 29 коп. простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом та 3887 грн. 81 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів, а також 64380 грн. судового збору. Зазначають, що кредитний договір припинив свою дію з дати направлення Банком Товариству 09.02.2012 року вимоги про дострокове погашення кредиту. Проте, як стало відомо позивачу, 05.07.2018 року, Банком було направлено [PERSON] та Товариству іпотечну вимогу відповідно до якої банком було попереджено [PERSON] та Товариство про те, що у випадку якщо у тридцятиденний строк з моменту одержання зазначеної вимоги Товариство не сплатить Банку загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 3446 979, 31 грн., Банком, на підставі і в порядку Закону України «Про іпотеку» та іпотечного договору буде звернуто стягнення на предмет іпотеки, що позивач вважає порушенням своїх майнових прав, як співвласник предмета іпотеки. Зазначали, що протягом встановленого ст.257 ЦК України строку позовної давності - тривалістю у три роки, Банком не вчинялося жодних дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Просили суд визнати припиненим іпотечний договір №76/ЮЗІ-10, укладений 19.10.2010 між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «КБ «ГЛОБУС», посвідчений 19.10.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Я.В. за реєст. № 3324; яким також 19.10.2010 накладено заборону відчуження предмету іпотеки (реєстр. № № 3325 - 3328), в тому числі договір про внесення змін № 1 до іпотечного договору № 76/ЮЗІ-10 від 19.10.2010, укладений 10.03.2011 між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «КБ «ГЛОБУС», посвідчений 10.03.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Я.В. за реєстр. №630, що є невід`ємною частиною іпотечного договору № 76 /ЮЗІ-10 від 19.10.2010; зняти заборону вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, невід`ємними архівними складовими частинами якого є : Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек, щодо об`єктів нерухомого майна : 85/100 частини житлового будинку [ADDRESS] (будинок в цілому цегляний, загальною площею - 330,4 кв.м., житловою площею - 215,2 кв.м., а також забудови: гараж під літ. В, сарай під літ. М., гараж-літня кухня під літ. Н., вбиральня під літ. О., спорудження № 1-10; 4/6 частини земельної ділянки від площі 0,10 га, по [ADDRESS] , передану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, за кадастровим номером № 80000000:72:436:0021. Ухвалою від 03.01.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою від 25.01.2019 відмовлено в забезпеченні позову. Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.05.2019 року ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 03.01.2019 року скасовано та направлено справу на розгляд до Оболонського районного суду м.Києва за встановленою підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Жук М.В. 12.06.2019. Ухвалою від 14.06.2019 року по справі призначено судове засідання у порядку спрощеного провадження. 19.11.2019 року відповідач подав відзив на позов в якому просив суд в задоволенні позову відмовити через не обґрунтованість заявлених вимог. Ухвалою від 22.01.2020 року позов залишено без розгляду. 23.06.2020 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 22.01.2020 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду справи до суду першої інстанції. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року справу передано судді Яценко Н.О. 28.05.2021 року суд перейшов до загального розгляду справи та 14.09.2021 року по справі проведено підготовче засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримував та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, з посиланням на те, що іпотека припинена з моменту перереєстрації за Банком предмету іпотеки. Просили суд в задоволенні позову відмовити. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. 19.10.2010 року між [PERSON] , [PERSON] , як іпотекодавцями з однієї сторони, та ПАТ «КБ «ГЛОБУС» , який змінив назву на АТ «КБ ГЛОБУС» як Іпотекодержателем, з другої сторони, було укладено Іпотечний договір № 76/ЮЗІ-10), відповідно до умов якого іпотекодавцеві [PERSON] та [PERSON] , які виступили майновими поручителями ТОВ «Вікторія і К» за кредитним договором № 76/ЮКЛ-10 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті), укладеним 19.10.2010 між Банком та Товариством, у забезпечення вимог Банку за Кредитним договором, з метою забезпечення належного виконання Товариством зобов`язання, що випливає з Кредитного договору, передали в Іпотеку, а Банк прийняв в іпотеку нерухоме майно, що належить іпотекодавцям на праві власності в рівних частинах, а саме : 85/100 частини житлового будинку [ADDRESS] (будинок в цілому цегляний, загальною площею - 330,4 кв.м., житловою площею - 215,2 кв.м., а також забудови : гараж під літ. В, сарай під літ. М., гараж-літня кухня під літ. Н., вбиральня під літ. О., спорудження №1-10; 4/6 частини земельної ділянки від площі 0,10 га, по [ADDRESS] , передану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, за кадастровим номером №80000000:72:436:0021. Іпотечний договір посвідчено 19.10.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Я.В. за реєстровим номером № 3324; також зазначеним нотаріусом 19.10.2010 накладено заборону відчуження предмету іпотеки (реєстр. №№ 3325-3328). 10.03.2011 року між [PERSON] , [PERSON] , як іпотекодавцями, з однієї сторони, та Банком, як іпотекодержателем, з другої сторони, було укладено договір про внесення змін № 1 до Іпотечного договору № 76/ЮЗІ - 10 від 19.10.2010, що є невід`ємною частиною останнього, відповідно до умов якого було внесено зміни та доповнення до розділу «терміни та тлумачення» та розділу «1.предмет договору» Іпотечного договору, що було посвідчено 10.03.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Я.В. за реєстр. № 630. Рішенням Господарського суду м.Києва від 20.03.2012 року у справі № 5011-33/2788-2012 за позовом Банку до Товариства про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено позов банку. Стягнуто з Товариства на користь Банку 4480 000 грн. заборгованості за основною сумою кредиту, 56550 грн. 82 коп. строкової заборгованості по процентам за користування кредитом, 247997 грн. 29 коп. простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом та 3887 грн. 81 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів, а також 64380 грн. судового збору. В своєму відзиві Банк посилається на те, що 05.07.2018 року АТ КБ «ГЛОБУС» у зв`язку з невиконанням ТОВ «Вікторія і К» ухвали про розстрочення виконання рішення господарського суду м.Києва від 20.03.2012, на адресу позивача [PERSON] та ТОВ «Вікторія і К» направлено іпотечну вимогу. Відповідно до приписів статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 Закону України «Про іпотеку». Так, згідно з указаною нормою іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац другий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). У зобов`язальних відносинах суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно з приписами статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості у судовому порядку захистити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. Однак за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає у можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина перша статті 267 ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного. Нормами ЦК України не передбачено, що сплив позовної давності є окремою підставою для припинення зобов`язання. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2020 року у справі № 761/44698/16-ц ( провадження № 61-47703св18). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 Закону «Про іпотеку». Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі: зокрема набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. Як убачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачем здійснено переоформлення переданого в іпотеку майна за АТ "КБ "ГЛОБУС" (а.с.109-110, т.2). З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення позову в межах заявлених позовних вимог, а тому суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] .

Outcome: dismissed