Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

I. Позиції учасників справи. У квітні 2020 року КМЦЗ звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 13 355, 83 грн, посилаючись на те, що вказана грошова сума була виплачена відповідачу як допомога по безробіттю на підставі наданих відповідачем недостовірних даних, тобто, безпідставно. У подальшому позивач двічі - 20 липня та 12 жовтня 2020 року подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з надходженням від відповідача грошових коштів на погашення заборгованості, а саме просить стягнути з [PERSON] на користь КМЗЦ 10 355, 83 грн. Відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву до суду. II. Процесуальні дії та рішення суду. 21 квітня 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою судді від 21 травня 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. III. Фактичні обставини справи. У період з 12 лютого 2018 року по 31 жовтня 2018 року відповідач перебувала на обліку в позивача та їй було виплачено 42 855, 83 грн допомоги по безробіттю. У період перебування відповідача на обліку в позивача та отримання нею допомоги по безробіттю відповідач була фізичною особою-підприємцем з 19 серпня 2003 року по 26 грудня 2019 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак не повідомила про це позивача. Оскільки відповідач приховала відомості про те, що є фізичною особою-підприємцем, Печерською РФ КМЗЦ видано наказ № НТ190220 від 20 липня 2019 року про повернення нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 42 855, 83 грн. З моменту виникнення заборгованості відповідачем відшкодовано кошти в сумі 32 500, 00 грн. IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно з п. 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно з частиною третьою статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. З витягу відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідачем проведена державна реєстрація підприємницької діяльності 19 серпня 2003 року, а реєстрація припинення підприємницької діяльності вчинена 26 грудня 2019 року. Згідно з довідкою-розрахунком № 230 від 5 жовтня 2020 року, наданою позивачем, сума заборгованості [PERSON] перед КМЗЦ складає 10355, 83 грн. Матеріали справи не містять доказів повного погашення заборгованості відповідачем. Розмір суми заборгованості, наданий позивачем, відповідачем у встановленому законом порядку не спростований. Суд погоджується з доводами позивача про стягнення з відповідача коштів в розмірі 10 355, 83 грн, у зв`язку з чим вказані позовні вимоги підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена суму судового збору у розмірі 1629, 68 грн. Також слід повернути позивачу з державного бюджету сплачену сума судового збору в розмірі 472, 32 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved