Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

21\~жовтня 2021\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовною заявою\~до ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс»,\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Кредит-Капітал», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича, в якій просила визнати такими, що не підлягають виконанню: 1) виконавчий напис №23091, вчинений 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. щодо звернення стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в сумі 11334,00 грн., 2) виконавчий напис №32471, вчинений 21.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо звернення стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 33956,60 грн. А також просила стягнути з відповідачів на її користь понесені нею судові витрати на судовий збір та правову допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що в серпні 2021 року [PERSON] виявила, що її картки для соціальної допомоги заблоковані. Звернувшись до банку, дізналася, що на рахунки накладені арешти приватним виконавцем. 18 серпня 2021 року [PERSON] отримала постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. про відкриття виконавчого провадження у ВП №65941081 з примусового виконання виконавчого напису №32471, виданого 21.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 33956,60 грн. Також в серпні 2021 року отримала постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. про відкриття виконавчого провадження у ВП №65175152, з примусового виконання виконавчого напису №23091, виданого 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 11334,00 грн. Вважає виконавчі написи такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони вчинені з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закону України «Про нотаріат». Крім того вказана у оспорюваних виконавчих написах заборгованість не є безспірною. За таких обставин до суду було подано позов про визнання зазначених виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, призначено судове засідання. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22.10.2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчими написами нотаріусів, що проводиться в межах виконавчих проваджень. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, направила заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн-Фінанс» не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки не повідомив, відзив не надав. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки не повідомив, відзив не надав. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Райда О.С. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомив. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу без участі сторони позивача та відповідачів, а також третіх осіб, на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідачі та треті особи повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи, відповідачі не повідомили суд про причини неявки, ними не подано відзиви на позов. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами статті 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено Договір №207505580. Відповідно до умов договору Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,78 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У випадку користування кредитом понад встановлений строк, умови щодо користування дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом. 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 32471, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №207505580 від 17 лютого 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 91 від 29 липня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, реєстр прав вимоги №5 від 16 квітня 2021 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», на користь останнього заборгованість за період з 16 квітня 2021 року по 12 травня 2021 року, що становить 32756,60 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 11998,92 грн., прострочена заборгованість по несплачених відсоткам за користування кредитом становить 20757,68 грн. та за вчинення виконавчого напису на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» плати в розмірі 1200,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 33956,60 грн. На виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. 30 червня 2021 року винесено постанову у ВП №65941081 про відкриття виконавчого провадження. Крім того, 15 квітня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №1746188. Відповідно до умов договору позикодавець зобов`язується на умовах визначених договором, на строк 15 днів з 15.04.2020 року, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 3000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у строк до 30.04.2020 року та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №23091, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №1746188 від 15 квітня 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення права вимоги №52-МЛ від 16 листопада 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», на користь останнього суму заборгованості за період з 16 листопада 2020 року по 27 грудня 2020 року в розмірі 10404,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 2700,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6804,00 грн., простроченої заборгованості за комісією 900,00 грн. та плати за вчинення виконавчого напису на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат». Загальна заборгованість 11334,00 грн. На виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. 15 квітня 2021 року винесено постанову у ВП №65175152 про відкриття виконавчого провадження. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні договори про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, письмові повідомлення направлені [PERSON] про відступлення прав вимоги. Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що оскаржувані виконавчі написи видані на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваних виконавчих написів приватні нотаріуси не мали права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчі написи на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склались між боржником [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. У своїй постанові від 11 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд висловив наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого». З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусами виконавчих написів, боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачами, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчих написах, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлень-вимог про наявність такої заборгованості та повідомлень про зміну кредиторів. Не додано розрахунок заборгованості, що унеможливлює встановлення часу її виникнення, а відповідно унеможливлює перевірку звернення до нотаріуса в межах строку позовної давності. Відповідачами не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Не підтверджено, що вказані документи подавалися нотаріусам для перевірки безспірності вимог для вчинення виконавчого напису. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин,

Outcome: approved