Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Відповідач є матір`ю двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO]. Відомості про їх батька записані зі слів матері відповідно до ст.135 СК України. Відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню та утриманню дітей, не створила належних умов для їх проживання, не утримує матеріально, періодично залишала дітей самих вдома на декілька днів, без продуктів харчування та грошей, не цікавиться здоров`єм дітей, навчанням старшого сина в професійному ліцеї. В зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків, діти залишилися у складних життєвих обставинах, і на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини від 21.09.2021 були влаштовані до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР, де перебувають тимчасово і потребують вирішення їх подальшої долі. За весь час знаходження дітей в Центрі відповідач жодного разу їх не відвідала, життям в цьому закладі не цікавиться, із заявою про повернення дітей в сім`ю до виконавчого комітету не зверталася. Позивач вказує, що залишення дітей у матері є небезпечним для їх життя і здоров`я, а тому просить відібрати їх від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). Процесуальні дії у справі. 02.08.2021 позовна заява отримана судом. 27.09.2021 отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 28.09.2021 провадження у справі відкрито. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 23.10.2021 позивачем надано уточнену позовну заяву. 22.12.2021 підготовче провадження закрито. Справа призначена до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. У судове засідання відповідач не з`явилась, причини неявки не повідомила, правом надання відзиву не скористалась, ніяких клопотань від неї не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні: Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просила його задовольнити. Зазначила, що спеціалістами служби у справах дітей проводилася з відповідачем профілактична робота з приводу належного виховання та утримання дітей, створення позитивного мікроклімату в сім`ї, вона попереджалась про адміністративну відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, але належних висновків не зробила, необхідні для життя дітей умови не створює, поведінку дітей у вільний час не контролює, впливу на них не має. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює старшим інспектором сектору ювенальної превенції КРУП. Працювала з сім`єю відповідача, оскільки [PERSON] обвинувачувався у скоєні злочину, і йому судом обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, і вони приходили до квартири, де було встановлено, що квартира непридатна для проживання, в ній відсутні електро- та газопостачання, немає місця для відпочинку. У них склалося враження, що мати зацікавлена тільки своїм особистим життям. 21 вересня 2021 року вона була присутня при складанні акту про покинуту дитину, після чого дітей було поміщено до Центру реабілітації, а на відповідача складено адмінпротокол за ухилення від виконання батьківських обов`язків, під час складання якого вона заявила, що не бажає дітей навіть бачити. Зазначила, що [PERSON] більш м`який за характером, тому іноді спілкується з матір`ю, а [PERSON] не знаходить з нею спільної мови, і заявив, що він не знає, де йому проживати, оскільки мати виганяє його з дому. Діти разом приходили на засідання комісії виконкому, де розглядалося питання щодо їхнього влаштування, обидва просили, щоб їх забрали від матері. При цьому відповідач на засідання комісії не з`явилася, хоч запрошувалась. Неповнолітній [PERSON] , [INFO], суду пояснив, що він навчається на третьому курсі професійного ліцею, отримує спеціальність слюсаря з ремонту транспортних засобів і водія. Стосунки з матір`ю у нього складні, вони не розуміють один одного, для неї він завжди "поганий син", мати завжди казала, що з нього нічого не вийде, а після того, як він вчинив кримінальне правопорушення, взагалі не захотіла його бачити. До матері повертатися не бажає, оскільки вона їх з братом не утримує матеріально, раз за два роки дала 250 гривень, тому він змушений заробляти гроші сам, в літній час - на полях, на морі. Він до цього часу немає паспорту. Неповнолітній [PERSON] , [INFO], суду пояснив, що він навчається на першому курсі ліцею на водія-автослюсаря. Вони з братом разом виявили бажання влаштуватися до центру реабілітації, оскілки стосунки з матір`ю у них не складаються, вона ними не цікавиться, нічого для нього не купляє, ані їжу, ані одяг, коли він просив поїсти, вона навіть не реагувала. На його думку, вона взагалі не розуміє, що у неї є діти. Він мав бажання займатися спортом, зокрема самбо, але у матері на це не було коштів. В квартирі, де вони мешкали, спали з братом на одному ліжку, світла та газу в квартирі немає, вода теж майже відсутня. Іноді він заробляв кошти, допомагаючи людям копати городи. Паспорт він ще не отримував. Повертатися до матері у нього бажання не має. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідач [PERSON] є матір`ю двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 25). Відомості про батька обох дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 21.09.2021 діти були виявлені на вулиці без нагляду дорослих і доставлені до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР, про що органами ювенальної превенції Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області складено акти (а.с.26,27). В своїх пояснення діти вказали, що мати залишила їх напризволяще, не бажає проживати з ними. За місцем проживання відповідача у найманій квартирі за адресою: [ADDRESS] санітарний стан житла задовільний, створено умови для проживання дітей, але квартира потребує прибирання (акт обстеження від 25.02.2021, а.с.7), за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] санітарний стан житла незадовільний, відсутні продукти харчування та засоби особистої гігієни, відсутні ліжка для дітей, а наявні тільки матраци, немає умов для зберігання речей (акт від 14.05.2021, а.с.12). Як написали діти в своїх заявах начальнику служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради 20.09.2021, матір не купляє продукти, не готує їжу, на роботу не ходить, не прибирає квартиру. На цей час в квартирі немає світла, газу, і майже немає води (а.с.27, 28). Згідно з характеристикою, складеною за місцем навчання старшої дитини - ДНЗ «Інгулецький професійний ліцей», стосунки [PERSON] з матір`ю складні, на її зауваження він не реагує, мати впливу на дитину не має, його поведінку, навчання та місце знаходження не контролює (а.с.9). Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дітей не займається, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, навчання, не цікавиться життям та здоров`ям, матеріально не утримує. Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради вважає доцільним відібрати від [PERSON] неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO], без позбавлення батьківських прав, про що прийняв рішення № 316 від 18.08.2021 та № 426 від 17.11.2021 (а.с.47, 48). Зміст спірних правовідносин. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок виховання батьками неповнолітніх дітей, наслідки ухилення батьків від виконання своїх обов`язків та з аліментних обов`язків батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Статтею 155 цього Кодексу передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.164 СК України - мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Водночас, нормою ст.170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Частиною другою статті 182 цього кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем повністю доведений факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх дітей, байдужого ставлення до їх долі. З урахуванням вищевказаного, суд вважає за необхідне відібрати від відповідача двох її неповнолітніх дітей та стягнути аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку /доходів/, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим, оскільки згідно з нормою ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягають стягненню з відповідача судовий збір на користь держави за дві заявлені позовні вимоги, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved