Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

27 січня 2021 року представник позивача - адвокат Горох В.В. звернувся в суд з позовом до [PERSON] , з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, Органу опіки та піклування Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, у якому просить суд ухвалити рішення про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уродженців та жителів [ADDRESS], разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженкою [ADDRESS], яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що 22 липня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 02 листопада 2020 року рішенням Сколівського районного суду Львівської області шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , розірвано. Причиною розладу у сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати позивачкою почуття любові та поваги до чоловіка. При цьому суд врахував обґрунтування [PERSON] щодо зловживання відповідачем алкогольними напоями протягом декількох останніх років спільного проживання, влаштування ним сварок та скандалів, образи нецензурною лайкою, приниження її честі та гідності. Судовим наказом Сколівського районного суду Львівської області від 28 вересня 2020 року у справі № 453/1117/20 стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Зазначила, що зареєстрована в житловому будинку загальною площею площею 72 кв. м, що розташований по [ADDRESS] , але на момент обстеження фактично не проживала в цьому житловому будинку. Окрім неї, за вказаною адресою зареєстровані та фактично проживають її колишній чоловік [PERSON] , малолітні сини [PERSON] та [PERSON] , батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] . З 30 вересня 2020 року позивач проживає без реєстрації місця проживання в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 09 листопада 2020 року за № 09-11/20, актом про фактичне проживання особи без реєстрації, складеним об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 11 листопада 2020 року. З 19 жовтня 2020 року позивач працює в Хмельницькій філії Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕ Борднетце-Україна» на посаді учень в`язальника схемних джгутів, кабелів та шнурів групи монтажу кабельних мереж підвідділу виробництво, де отримує місячну заробітну плату 4 446,28 грн. 05 листопада 2020 року позивач приїхала в с. Верхнячка забрати своїх дітей для спільного проживання в м. Хмельницький. Однак відповідач не допустив її до дітей. У зв`язку з цим позивач вимушена була звернутись із відповідною скаргою на телефонну лінію поліції «102». За результатами перевірки цієї скарги Сколівським ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області порекомендовано [PERSON] звернутись до суду для вирішення питання визначення місця проживання дітей, а матеріали перевірки здано в архів даного підрозділу поліції. Ці обставини підтверджуються листом Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області від 17 грудня 2020 року № 14/зі/62/01-20, наданим на запит [PERSON] від 09 грудня 2020 року. Відповідач [PERSON] офіційно ніде не працює, не має стабільного заробітку, у нього відсутнє власне житло. Він періодично виїжджає за кордон, а відтак не має змоги постійно бути разом з дітьми. Відповідач зловживає спиртними напоями, аморально поводить себе, що встановлено заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2020 року у справі № 453/1118/20, та відображено в заяві [PERSON] від 26 листопада 2020 року, адресованої Службі у справах дітей Сколівської РДА Львівської області. Колишній чоловік позивачки забороняє дітям зустрічатись та спілкуватись із матір`ю, про що вказують матеріали перевірки Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області. За таких обставин батько продовжує руйнувати систему сімейних цінностей, що є причиною низького ступеня адаптованості дітей у системі стосунків із батьками та шкодить розвиткові дітям. Тому просить позов задовольнити та визначити місце проживання неповнолітніх дітей із нею. Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 09 квітня 2021 року з викликом сторін. 02 квітня 2021 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Пилипів О.В. подала відзив на позовну заяву, в якому заперечує позовні вимоги повністю. Зазначила, що позивачка була ініціатором розірвання шлюбних відносин, не прагнула зберегти сім`ю, безпідставним обмовлянням намагалась і намагається очернити відповідача. При цьому думку дітей та їх бажання жити в повноцінній сім`ї нею не враховувались. 29 вересня 2020 року [PERSON] залишила чоловіка і малолітніх дітей в будинку по [ADDRESS] , за місцем реєстрації та поїхала в невідомому напрямку, в акті обстеження матеріально - побутових умов проживання від 05 листопада 2020 року, складеного комісією Верхнячківської сільської ради Сколівського району Львівської області зазначено, що мати дітей зареєстрована, але фактично не проживає. Діти пережили сильний стрес після того, як мати їх кинула, що підтверджується висновком практичного психолога. Після того, як позивачка поїхала в невідомому напрямку, відповідач звернувся в Сколівський ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про розшук [PERSON] , яка залишила дітей і навіть не цікавилась їхнім життям. І тільки після проведеної з нею роз`яснювальної розмови, в листопаді 2020 року позивачка приїхала до дітей. Відповідач ніколи не перешкоджав позивачці бачитись з дітьми. Позивачка зазначає, що отримуючи стабільний заробіток, за час проживання з дітьми приклала зусиль для створення належних умов проживання і розвитку дітей. При цьому з трудової книжки позивача вбачається, що вона майже не працювала. Сім`ю завжди утримував відповідач, який працював на кількох роботах, їздив на заробітки. Відповідач проживає з дітьми, працевлаштувався офіційно в Україні, отримує стабільний дохід, дбає про дітей. Відповідач здоровий, не палить, спиртними напоями не зловживає, на «Д» обліку в лікаря - нарколога не знаходиться, за місцем проживання та на роботі характеризується позитивно, дуже любить своїх дітей. Діти також люблять батька і хочуть жити з ним. У дітей багато друзів, школа знаходиться недалеко від дому. Переїзд в інше місто, в нову школу, інший колектив, зміна життєвих умов - завдасть нового стресу дітям, що не буде відповідати їхнім інтересам. 09 квітня 2021року [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, Органу опіки та піклування Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області про визначення місця проживання малолітніх дітей разом із батьком. Позов мотивує тим, що [PERSON] його колишня дружина. Їхній шлюб розірвано рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2020 року. Зазначив, що саме дружина була ініціатором розірвання шлюбних відносин, не прагнула зберегти сім`ю. Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , діти проживали разом з його батьками у будинку за адресою: [ADDRESS] . Для забезпечення достатнього життєвого рівня їхньої сім`ї відповідач брався за любу роботу їздив на заробітки, мав нерегулярний, але достатній дохід. Забезпечував сім`ю матеріально і знаходив час для виховання синів. Перебуваючи у шлюбі [PERSON] завела роман з іншим чоловіком, перестала цікавитись сім`єю. Позивач намагався поговорити з відповідачкою, знайти шляхи виходу з кризи їхніх стосунків, пояснював, що дітям треба жити в повноцінній сім`ї . Відповідачка погодилась із ним, він вважав, що у них все буде добре. 23 серпня 2020 року він поїхав на місяць на заробітки за межі України. За час його відсутності позивач подала позов до суду про розірвання шлюбу та заяву на видачу судового наказу про стягнення аліметів на утримання дітей. 29 вересня 2020 року [PERSON] пішла з дому залишивши його з дітьми. Оскільки позивач не з`являлась більше місяця він звернувся в Сколівський ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про те, що [PERSON] не виконує батьківські обов`язки, залишила дітей і навіть не цікавиться життям. І тільки після проведеної роз`яснювальної розмови в листопаді 2020 року мати приїхала провідати дітей. Вказав, що він ніколи не перешкоджав бачитися матері з дітьми, так як розумів, що це для них важливо. В той же час не може допустити, щоб відповідач легковажно ставилась до дітей та їх психологічного стану. То вона їх залишила і зникла з їхнього життя, то вона з`явилась і хоче їх забрати невідомо куди і невідомо з якими перспективами. Враховуючи зазначені факти, просить суд визначити місце проживання дітей із ним. Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року клопотання представника [PERSON] задоволено. Замінено третю особу Орган опіки та піклування Сколівської районної державної адміністрації Львівської області на правонаступника - Орган опіки та піклування Стрийської районої державної адміністрації Львівської області. У відповіді на відзив від 22 квітня 2021року представник позивача - адвокат Горох В.В. зазначає, що відповідач наводить аргументи спрямовані на те, щоб показати [PERSON] як матір з негативної сторони, вказує інформацію, яка не відповідає дійсності, або спотворює факти, які мали місце в дійсності. Просить відхилити аргументи та заперечення, викладені у відзиві. Ухвалою від 05 травня 2021 судом прийнято зустрічний позов відповідача та об`єднано його в одне провадження із первісним. 19 травня 2021року представник позивачки за первісним позовом - адвокат Горох В.В. подав відзив на зустрічний позов, в якому заперечив аргументи [PERSON] , вказав, що ним не доведено обставин на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Доказів, які б підтверджували якнайкраще забезпечення батьком інтересів дітей, позивач за зустрічним позовом не надав. Таким чином, мати [PERSON] , яка має необхідні для виховання дітей психолого-педагогічні якості відповідально ставилась та ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, нею створено більш сприятливі умови для проживання малолітніх дітей, їх гармонійного психологічного розвитку, що буде відповідати якнайкращим інтересам дітей з огляду на їх вік, особисту прихильність дітей до матері, потребу у материнській турботі, догляді, повноцінному вихованні та розвитку. При цьому це не вплине на реалізацію батьком своїх прав його участі у вихованні синів, оскільки батько дітей, який безсумнівно відіграє важливу роль у їх житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким діти будуть проживати. Тому [PERSON] не чинитиме, на відміну від її колишнього чоловіка, жодних перешкод для спілкування батька із синами і готова зі свого боку сприяти тому, щоб малолітні діти не були позбавлені піклування батька. Враховуючи вище наведене просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову. 19 травня 2021 року представник відповідача за первісним позовом - адвокат Пилипів О.В. подала заперечення, зазначила, що [PERSON] з 08 квітня 2021 року працює у МП ТзОВ «Олісма» пропорювачем деревини у цеху виготовлення шпону. Отримує дохід за період з 08 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року 6000 грн. За період роботи на підприємстві зарекомендував себе з позитивної сторони. Щодо звернення відповідача із заявою в Сколівське ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, після того як [PERSON] пішла з дому у невідомому напрямку до дітей не навідувалась відповідач 23 жовтня звернувся із заявою, зареєстрованою в ЖЄО №5822, про те, що його дружина не виконує батьківських обов`язків відносно їхніх малолітніх дітей. За результатми проведеної перевірки Сколівським ВП фактів, щодо невиконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей не встановлено, однак 05 листопада 2020 року позивач приїхала до дітей. Заяву про вчинення перешкод у побаченні з дітьми позивач подала у Козівську сільську раду 22 лютого 2021 року. З переписки мами з сином не слідує, що дитина має бажання проживати саме з мамою, що батько ображає дітей. Безпідставним є також звинувачення відповідача у тому, що він телефонував 22 лютого на мобільний телефон матері позивачки з погрозами, з вимогою про реєстрацію [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] , із застереженням, що діти залишаються проживати з батьком [PERSON] 14 червня 2021року головою Стрийської РДА - Янко Б. підготовано висновок № 2-18/435 про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з матір`ю [PERSON] 20 серпня 2021року сільським головою - [PERSON] підготовано висновок №731/02-18 про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] 09 вересня 2021 року представник позивачки за первісним позовом - адвокат Горох В.В. подав заперечення в яких вказав, що наведені позивачем за зустрічним позовом у відповіді на відзив пояснення та аргументи є необґрунтованими, саме щодо першої позиції «Мати залишила своїх дітей, щоб влаштувати своє особисте життя». З листа відділення № 3 Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області від 13 квітня 2021 року № 2328/01/51-21 вбачається, що за результатами проведеної перевірки Сколівським ВП фактів щодо невиконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до своїх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не встановлено. Про наявність у матері перешкод, які вчиняв батько [PERSON] , у побаченні зі своїми дітьми свідчать її заяви від 22 лютого 2021 року, від 19 квітня 2021 року, які надіслані до органу опіки та піклування Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, заява від 19 квітня 2021 року, що надіслана відділенню № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, та заява від 05 травня 2021 року, яка надана органу опіки та піклування Стрийської РДА Львівської області. Працівниками поліції проведено профілактичну бесіду з батьком [PERSON] щодо недопущення подібних випадків у майбутньому, які викладені в заяві [PERSON] від 19 квітня 2021 року. Розпорядженням голови Стрийської РДА Львівської області Богданом Янком від 24 червня 2021 року № 172 згідно заяви матері [PERSON] від 05 травня 2021 року останній надано дозвіл брати участь у вихованні її малолітніх дітей до вирішення судом спору про визначення місця проживання дітей. Щодо другої позиції «Посилання на те, що бабця розпорядилась Ѕ частини свого власного житлового будинку шляхом складання заповіту в користь дочки та внуків [PERSON] та [PERSON] , не свідчить про належне забезпечення житлом дітей станом на сьогоднішній день». Така позиція позивача за зустрічним позовом не витримує жодної критики, адже ані він сам, ані його батьки, які є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] , не вжили жодних заходів по забезпеченню дітей цим житлом на праві власності в майбутньому. Щодо третьої позиції « [PERSON] не забороняє дітям бачитись з матір`ю. Під час літніх канікул діти два місяці проживали з відповідачкою в м. Хмельницький. Але не зважаючи на отримані нові враження, хлопці сумували за рідним домом, за батьком, за своїми друзями. Постійно дзвонили до тата та просились додому. Враховуючи стать дітей, хлопцям потрібна чоловіча увага та виховання і забезпечити це їм зможе саме рідний батько, який виховує та дбає про них з дитинства, а не новий чоловік матері». Батько [PERSON] не забороняє дітям бачитись з матір`ю тому, що з ним проведена профілактична бесіда органами поліції та встановлено графік побачень матері з дітьми згідно висновку органу опіки та піклування Стрийської РДА Львівської області, який є обов`язковим для виконання. Враховуючи професійний висновок практичного психолога комунальної установи «Сколівський інклюзивно-ресурсний центр» Сколівської районної ради Львівської області [PERSON] від 08 грудня 2020 року № 181 та результати проведених консультацій психологом Хмельницького міського центру соціальних служб для сім`ї [PERSON] , найбільш значущим та емоційно близьким членом сім`ї для дітей [PERSON] та [PERSON] є мама. Обстеживши умови проживання дітей та батьків, дослідивши висновок практичного психолога комунальної установи «Сколівський інклюзивно-ресурсний центр» Сколівської районної ради Львівської області [PERSON] від 08 грудня 2020 року № 181, заслухавши пояснення обох батьків та врахувавши думку і найкращі інтереси дітей, орган опіки та піклування Стрийської РДА Львівської області дійшов до висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , який затверджений розпорядженням голови Стрийської РДА Львівської області Богданом Янком від 17 червня 2021 року № 166. Звертає увагу суду на те, що висновок органу опіки та піклування Стрийської РДА Львівської області від 14 червня 2021 року № 02-18/435 видавався за місцем проживання дітей та батька в с. Верхнячка, Стрийського району Львівської області, в рамках розгляду даної судової справи.Разом з тим, висновок органу опіки та піклування Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 19 серпня 2021 року № 731/02-18, який затверджений рішенням Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 19 серпня 2021 року № 57, є необґрунтованим, незаконним та таким, що суперечить інтересам дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Горох В.В. первісний позов підтримали повністю, просили визначити місце проживання малолітніх дітей з матір`ю, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Пилипів О.В. за первісним позовом в судовому засіданні просили в задоволенні первісного позову відмовити з підстав наведених у відзиві та поясненнях. Зустрічний позов просять задоволити.Відповідач [PERSON] додатково пояснив, що на даний час він працює в м. Стрий, додому приїжджає на вихідні, діти перебувають з його батьками які є пенсійного віку. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Стрийської районної державної адміністрації Львівської області за первісним позовом у судове засідання не з`явився, однак 01 липня 2021 року Голова Стрийської РДА - Янко Б. надіслав на електрону адресу суду клопотання (вх.№ЕП-725) в якому просив розгляд справи проводити без їх участі. Первісні позовні вимоги підтримують та просить суд задоволити їх. Представник Органу опіки та піклування Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області - Шастун О.М. за зустрічним позовом у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання (вх.№4827 від 08 вересня 2021 року) в якому просить проводити судовий розгляд без його участі та підтримує наданий ним до суду висновок від 19 серпня 2021 року за вих. №731/02-18. Суд, вислухавши пояснення позивача за первісним позовом, його представника, представника позивача за зустрічним позовом та його представника, дослідивши письмові докази у справі, висновок органу опіки та піклування щодо предмету спору прийшов до висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони 22 липня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрували у Верхнячківській сільській раді Сколівського району Львівської області, актовий запис №2. В даному шлюбі в сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторно виданими свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2020 року, яке набрало законної сили 11 грудня 2020 року. Відповідно до Судового наказу Сколівського районного суду Львівської області від 28 вересня 2020 року у справі № 453/1117/20 стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до Ухвали Сколівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2020 року у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Сколівського районного суду Львівської області від 28 вересня 2020 року у справі за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітейвідмовлено. Судовий наказ Сколівського районного суду Львівської області № 453/1117/20 (провадження № 2-н/453/31/20) від 28 вересня 2020 рокузалишено в силі. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 05 листопада 2020 року в складі комісії сільского голови Будай Т.Т., секретаря ради Мадяр Г.О. та депутата Шкодин О.М. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , за даною адресою на даний час не проживає. Будинок має загальну площу 72 м.кв., 4 кімнати, літня кухня, дерев`яна - загальна площа 20 м. кв. В будинку зареєстровано п`ятеро осіб: чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] , син - [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Комісією встановлено, що матеріально - побутові умови добрі, створені всі умови для проживання і виховання дітей. Даний житловий будинок належить батькові відповідача - [PERSON] , що підтверджується довідкою №374 від 22 березня 2021 року, виданої Козівською сільською радою Стрийського району Львівської області. Згідно довідки, виданої головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] - [PERSON] , вбачається, що [PERSON] дійсно постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації за даною адресою, що підтверджується актом про фактичне проживання особи без реєстрації. Відповідно до довідки №40 від 06 листопада 2020 року, виданої Хмельницькою філією ТОВ «СЕ Борднетце-Україна», вбачається, що позивач [PERSON] з 19 жовтня 2020 року працює в Хмельницькій філії Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕ Борднетце-Україна» на посаді учень в`язальника схемних джгутів, кабелів та шнурів групи монтажу кабельних мереж підвідділу виробництво, де отримує місячну заробітну плату 4 446,28 грн., про що свідчать довідка про доходи, видана Хмельницькою філією ТзОВ «СЕ Борднетце-Україна» від 06 листопада 2020 № ХМ000000052, та трудова книжка [PERSON] . У 2004 році [PERSON] закінчила Дрогобицький механічний технікум за спеціальністю «Діловодство» і здобула кваліфікацію діловод, що підтверджується дипломом молодшого спеціаліста серія [NUMBER] від 01 квітня 2004 року. За час навчання в цьому технікумі відповідач за зустрічним позовом склала іспити на «відмінно» та «добре» з багатьох дисциплін, в тому числі з культурології, основи філософських знань, релігієзнавства, основ бібліотечних та бібліографічних знань, комп`ютерної графіки, про що свідчить додаток до диплому молодшого спеціаліста серія [NUMBER] від 01 квітня 2004 року. Згідно акта обстеження умов проживання Служби у справах дітей Хмельницької міської ради від 19 листопада 2020 року, [PERSON] для дітей створені належні умови для проживання, розвитку та виховання в трьохкімнатній квартирі [ADDRESS] , і якою вона володіє на умовах оренди. В судовому засіданні встановлено, що з метою забезпечення розвитку своїх дітей позивач [PERSON] звернулась до спортивно-культурного центру «Плоскирів» Хмельницької міської ради із заявою від 20 січня 2021 року про зарахування сина [PERSON] на секцію змішаних бойових мистецтв, а до Хмельницької дитячої музичної школи № 2 із заявою від 20 січня 2021 року про зарахування сина [PERSON] у клас образотворчого мистецтва, дані заяви знаходяться в матеріалах справи. За час спільного проживання з дітьми [PERSON] піклувалась їх станом здоров`я, постійно була з ними під час лікування від інфекційної та алергічної хвороби, що підтверджується Епікриз-випискою хворого [PERSON] від 21 червня 2011 року, Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] № 3071 від 11 липня 2011 року, Епікризом хворого [PERSON] від 10 січня 2014 року, Витягом з медичної карти хворого [PERSON] № 782 від 27 січня 2015 року, Витягом з медичної карти хворого [PERSON] № 1094 від 12 серпня 2015 року, Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) [PERSON] від 09 грудня 2013 року, Декларацією № 0001-ЕХРТ-2М00 від 19 березня 2019 року про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. Згідно листа Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області від 17 грудня 2020 року № 14/зі/62/01-20, наданим на запит [PERSON] від 09 грудня 2020 року, вбачається, що позивач звернулась із відповідною скаргою на телефонну лінію поліції «102». За результатами перевірки цієї скарги Сколівським ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області порекомендовано [PERSON] звернутись до суду для вирішення питання визначення місця проживання дітей, а матеріали перевірки здано в архів даного підрозділу поліції. Крім того, про наявність у матері перешкод у побаченні зі своїми дітьми свідчать її заяви від 22 лютого 2021 року, від 19 квітня 2021 року, які надіслані до органу опіки та піклування Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, заява від 19 квітня 2021 року, яка надіслана відділенню №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, та заява від 05 травня 2021 року, яка надана органу опіки та піклування Стрийської РДА Львівської області Із долучених матеріалів перевірки №740 ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області за заявою [PERSON] по факту неправомірних дій вбачається, що у своїй заяві від 23 лютого 2021 року [PERSON] зазначає, що невідома особа дзвонила 22 лютого 2021 рокудо її матері [PERSON] з погрозами знищення її майна, а також розпитувала про місце проживання, реєстрацію, місце роботи позивача. Підозрює колишнього чоловіка [PERSON] . В ході проведення перевірки було проведено ряд заходів з метою встановлення осіб причетних до вищевказаної ситуації, однак встановити інформацію яка б становила інтерес не представилось можливим. При неодноразових дзвінках на мобільний номер [PERSON] трубку ніхто не брав. Відповідно до заяви від 26 листопада 2020 року вбачається, що [PERSON] зверталась до Служби у справах дітей Сколівської РДА Львівської області із заявою про визначення місця проживання її малолітніх дітей. На виконання цієї заяви обстежено умови проживання дітей за місцем проживання в [ADDRESS], та проведено психологічну роботу з дітьми, про що свідчить лист Служби у справах дітей Сколівської РДА Львівської області від 07 грудня 2020 року № 566, до якого додано копію акта обстеження умов проживання та копію професійного висновку практичного психолога комунальної установи «Сколівський інклюзивно-ресурсний центр» Сколівської районної ради Львівської області [PERSON] від 08 грудня 2020 року № 181. Відповідно до довідки №3 від 22 лютого 2021 року, виданої Верхнячківським навчально - виховним комплексом «Загальноосвітньої школи I-III ступенів - дошкільний навчальний заклад» діти навчаються у Верхнячківському навчальному - виховному комплексі «Загальноосвітньої школи I-III ступенів - дошкільний навчальний заклад» Сколівської районної ради Львівської області. Відповідно до інформації класного керівника 3 класу [PERSON] та класного керівника 5 класу [PERSON] учні [PERSON] та [PERSON] регулярно відвідують заняття у школі. Діти завжди охайні, доглянуті. Мати та батько цікавляться шкільним життям дітей в телефонному режимі. В матеріалах справи наявна характеристика на сторожа Стрийського НВК «ЗНЗ I ст. 12 -ДНЗ» [PERSON] , з якої вбачається, що за час роботи зарекомендував себе як працьовитий і відповідальний співробітник. У спілкуванні з колегами завжди доброзичливий, добре контактує зі всіма працівниками та адміністрацією. Претензій та зауважень до виконання ним своїх посадових обов`язків не було. Працював на посаді сторожа з 09 грудня 2020 року по 29 січня 2021 року, де отримав дохід у розмірі 5645, 47грн за 2020 рік та за січень 2021 року, що підтверджується листом №61 від 13 квітня 2021 року виданою директором Стрийського НВК «ЗНЗ I ст. 12 -ДНЗ» - [PERSON] . Крім того, [PERSON] позитивно характеризується і за місцем проживання. Згідно Витягу з Наказу по СНВК «ЗНЗ І ст. № 12 - ДНЗ» № 13-К від 09 грудня 2020 року [PERSON] прийнято на 0,55 ставки сторожа з 10 грудня 2020 року, а відповідно до Витягу з Наказу по СНВК «ЗНЗ І ст. № 12 - ДНЗ» № 1-К від 28 січня 2021 року сторож [PERSON] звільнений із займаної посади з 30 січня 2021 року за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. З довідки МП-ТзОВ «ОЛІСМА» від 08 квітня 2021 року № 6 вбачається, що [PERSON] працює на даному підприємстві пропарювачем деревини цеху виготовлення шпону з 08 квітня 2021 року. [PERSON] на обліку у лікаря нарколога не перебуває, що підтверджується листом директора КНП «Сколівська ЦРЛ» - Андрусишин О.Я. від 31 березня 2021 року №01-14/407. З копії закордонного паспорта вбачається, що [PERSON] періодично виїжджає за кордон, про що свідчать відповідні записи. Судом встановлено, що 23 березня 2021 року старшим державним виконавцем Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Лисковою С.Я. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за заявою [PERSON] від 19 березня 2021 року. Окрім того, з роздруківки переписки між матір`ю [PERSON] та сином [PERSON] , яка міститься в її мобільному телефоні і яка мала місце в жовтні-листопаді 2020 року, вбачається, що мати [PERSON] постійно спілкується з дітьми в телефонному режимі, цікавиться їх життям. З матеріалів справи вбачається, що мати позивача за первісним позовом [PERSON] розпорядилась Ѕ частини свого власного житлового будинку по [ADDRESS] , в користь своїх дочки [PERSON] , внуків [PERSON] та [PERSON] , склавши заповіт від 01 квітня 2021 №13, що стверджується відповідним заповітом та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08 травня 2003 року № 516095. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький, вбачається, що [PERSON] 17 червня 2021 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Від даного шлюбу народилася третя дитина [PERSON] . Частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Стрийської райдержадміністрації 08 червня 2021 року у присутності батьків [PERSON] та [PERSON] . Розглянувши документи по справі, заслухавши пояснення батьків та враховуючи інтереси малолітніх дітей, Орган опіки та піклування Стрийської райдержадміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Суд, відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, при вирішенні спору між батьками про місце проживання дитини враховує ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік та стан здоров`я дитини, інші обставини, що мають істотне значення. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 19 серпня 2021 року № 731/02-18, який затверджений рішенням Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 19 серпня 2021 року № 57, який рекомендує визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . При цьому суд враховує те, що [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування із заявою від 25 червня 2021 року, про надання висновку щодо визначення місця проживання дітей. Після отримання цієї заяви Орган опіки та піклування Козівської сільської ради не обстежив умови проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , їх батьків, та не склав відповідні акти. Не вивчив та не врахував думку дітей, так як на день проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини Козівської сільської ради, яке відбулось 03 серпня 2021 року, діти проживали разом із матір`ю в м. Хмельницький згідно встановленого графіку побачень. Також питання про визначення місця проживання дітей на засіданні цієї комісії було вирішено за відсутності матері. Враховуючи те, що внаслідок укладення 17 червня 2021 року нового шлюбу відповідач за зустрічним позовом змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », вона перебувала на стаціонарному лікуванні в пологовому відділенні Хмельницької центральної районної лікарні в період з 12 липня 2021 року по 26 липня 2021 року, де [INFO] народила дочку [PERSON] , мати не змогла прибути на вищевказане засідання комісії з питань захисту прав дітей. Більше того, [PERSON] в телефонному режимі повідомила 29 липня 2021 року працівника Козівської сільської ради про неможливість прибути на засідання комісії з питань захисту прав дітей з поважних причин, пов`язаних із народженням третьої дитини. З цього суд робить висновок, що обстеження умов проживання дітей та матері проведено не було. Висновок органу опіки та піклування Козівської сільської ради ґрунтується на тих документах, які зібрав орган опіки та піклування Стрийської РДА Львівської області. [PERSON] та діти присутніми на засіданнях органу опіки та піклування з даного приводу не були, їх пояснень з цього питання орган опіки не мав. Складаючи висновок щодо доцільності визначення місця проживання дітей з батьком орган опіки та піклування керувався лише поясненнями самого [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що висновок органу опіки та піклування Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 19 серпня 2021 року був зроблений поспішно, на підставі неповно з`ясованих обставин, а тому з цим висновком суд не погоджується. Згідно з частинами першою, другою ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої та другої ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В силу ч.1 ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі "М.С. проти України", йдеться про визначення "інтересів дитини", її місця у взаємовідносинах між батьками. У цьому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно правового висновку, який викладений в постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 716/591/19, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже потім права батьків.При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Вирішуючи по суті спір між батьками про визначення місця проживання дітей суд виходить з рівності прав батька та матері, найкращих інтересів дитини, проголошених Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989року, ратифікованою 27 лютого 1991року. Суд зазначає, що незважаючи на те, які взаємовідносини склалися між батьками в силу певних життєвих ситуацій, батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до батька та матері, не проектувати своє негативне ставлення один до одного та конфлікти, що виникають між ними, на взаємовідносини з дітьми, не робити їх заручниками такої ситуації. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Згідно ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Враховуючи зібрані докази у справі з приводу визначення місця проживання дітей в їх сукупності, висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, а також, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , суд дійшов висновку що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Визначаючи місце проживання малолітніх дітей з матір`ю, суд не позбавляє батька права та можливості особистого спілкування з дітьми, обов`язку брати участь у вихованні дітей. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог, передбачених ст. 141 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved