Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору Хустська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є їхньою спільною донькою, інших спадкоємців першої черги немає. Після звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав її в усному порядку повідомили, що це зробити неможливо, оскільки не має можливості точно визначити місце смерті сина [PERSON] .У зв`язку з чим змушена звернутися до суду для захисту свого права. В підготовче судове засідання позивач не з`явися, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подавши заяву у якій визнає позов [PERSON] та просить розглянути справу у її відсутності. У підготовче судове засідання представник третьої особи Хустської державної нотаріальної контори не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. У зв`язку з чим суд вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житлову квартиру від 02.04.1998 року\~ квартира за адресою [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] 1/2 частині за кожним (а.с.13). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Його батько та чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] та матір`ю [PERSON] , (а.с.8, 10), а відповідач [PERSON] відповідно дочкою та сестрою (а.с.11, 12). Згідно довідки ВК Хустської міської ради від 09.08.2021 року на день смерті [PERSON] з ним був зареєстрована: дружина [PERSON] (а.с.9). З чого слідує, що позивач спадщину за померлим [PERSON] прийняла в силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України. Також встановлено, що не можливо встановити точне місце смерті [PERSON] , що унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На спірну квартиру виготовлено технічний паспорт з якого вбачається, що така складається з двох житлових кімнат (а.с.14-18). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року не є перешкодою для оформлення спадкових прав. Таким чином, оскільки право власності на квартиру було набуто спадкодавцем ще у 1998 році, така не є самочинним будівництвом, на квартиру виготовлено технічний паспорт, то така квартира входила до складу спадщини за померлим [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК\~ відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Відтак відсутність реєстрації права власності на спірний будинок за [PERSON] (не оформлення ним спадщини) не є перешкодою для реалізації позивачем права на оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . Оскільки [PERSON] прийняла спадщину за померлим [PERSON] у силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України, а інший спадкоємець першої черги [PERSON] , визнала позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved