Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

У січні 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати недійсними електронні торги за номером лоту 376693 з реалізації арештованого майна - належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] , що були проведені 25 жовтня 2019 року Державним підприємством «Сетам», визнати недійсним Акт про реалізацію предмета іпотеки у виконавчому провадженні № 59337897 від 11.11.2019р., складений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 25.10.2019р. № 376693, року, свідоцтво про придбання майна - квартири [ADDRESS] з прилюдних торгів, видане 22.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. Товариству з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс». В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26.07.1995р. вона набула право власності на квартиру [ADDRESS] . 19.08.2008р. між нею та ВАТ «Сведбанк» був укладений договір іпотеки зазначеної квартири на забезпечення виконання її зобов`язань за Кредитним договором № 2606/0808/55-101 від 19.08.2008р. В листопаді 2019р. вона дізналась про наявність виконавчого провадження № 59337897 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 30.03.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором № 2606/0808/55-101 від 19.08.2008р. в розмірі 105 924,77 доларів США, в рамках якого було проведено електронні торги та 11.11.2019р. продану належну їй квартиру за ціною 693 840 грн. на користь переможця ТОВ «Юрфактор». Позивачка вважає, що електронні торги відбулися з численними порушеннями чинного законодавства, що вплинули на результат торгів та порушили її права та законні інтереси, зокрема, з порушенням Законів України «Про іпотеку», «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки дана квартира є її єдиним місцем проживання, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», оскільки в даній квартирі зареєстрований та проживає її неповнолітній онук, [INFO] , ст.ст. 18, 19, 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вона не була повідомлена про наявність виконавчого провадження, про оцінку майна, оцінювач не був попереджений про кримінальну відповідальність, оцінка вартості квартири була заниженою. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2020р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (т. 1 а.с. 105). 6.02.2020р. від ДП «Сетам» надійшов відзив, згідно якого він проти позову заперечує, посилаючись на те, що електронні торги відбулися з дотриманням норм чинного на момент їх проведення законодавства (т. 1 а.с. 122-140). 17.02.2020р. від АТ «Альфа-Банк» надійшов відзив, згідно якого він проти позову заперечує, посилаючись на те, що виконавче провадження та електронні торги проводилось з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження», дана квартира як місце проживання позивачем не використовувалось, при огляді квартири неповнолітніх дітей виявлено не було (т. 1 а.с.161-185). 18.02.2020р. від позивачки надійшла відповідь на відзив ДП «Сетам», згідно якої позивачка проти доводів, зазначених у відзиві, заперечує, посилаючись на те, що електронні торги відбулися з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та ст. 12. Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» (т. 1 а.с. 187-192). 25.02.2020р. від позивачки надійшла відповідь на відзив АТ «Альфа-Банк», згідно якої позивачка проти доводів, зазначених відповідачів, заперечує, посилаючись на те, що доказів наявності у неї іншого житла не подано (т. 1 а.с. 220-230). 7.12.2020р. від ТОВ «Юрфактор Сервіс» надійшов відзив, згідно якого відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що електронні торги відбулись відповідно до вимог чинного законодавства, в тому числі і Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки за позивачкою зареєстроване на праві власності домоволодіння за адресою [ADDRESS] (т. 2 а.с. 80-86). 6.01.2021р. позивачка уточнила підставу позову та просить визнати недійсними електронні торги, акт про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтво про придбання нерухомого майна - квартири [ADDRESS] з прилюдних торгів, посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/825/20 від 5.10.2020р. виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 30.03.2016р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за Кредитним договором № 2606,0808/55-010 від 19.08.2008р. визнаний таким, що не підлягає виконанню, тобто електронні торги відбулися безпідставно (т. 2 а.с. 86-138). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.05.2021р. провадження у справі зупинено до набрання рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 5.10.2020р. законної сили (т. 2 а.с. 216-217). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2021р. провадження у справі відновлено (т. 2 а.с. 234-235). 13.08.2021р. ТОВ «Юрфактор Сервіс» звернувся до суду з зустрічним позовом до приватного виконавця Кравець В.В., 3-ті особи Державне підприємство «Сетам», [PERSON] , Акціонерне товариство «Альфа-Банк», в якому просить застосувати наслідки недійсності правочину шляхом стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. кошти у розмірі 693 840грн., сплачені за придбання квартири [ADDRESS] (т. 2 а.с. 240-243). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 6.10.2021р. позов ТОВ «Юрфактор Сервіс» до приватного виконавця Кравець В.В., 3-ті особи Державне підприємство «Сетам», [PERSON] , Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про застосування наслідків недійсності правочину об`єднано з позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс», Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець Вадима Валентиновича, треті особи: [PERSON] в інтересах [PERSON] , Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація в особі Служби у справах дітей та сім`ї, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання електронних торгів недійсними, визнання акту про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про придбання нерухомого майна з торгів недійсними в одне провадження (т. 2 а.с. 249-250). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (т. 3 а.с. 21-22). У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з урахуванням уточненої підстави. Представник ТОВ «Юрфактор Сервіс» проти позову з урахуванням уточненої підстави не заперечував та підтримав позов про застосування наслідків недійсності правочину. ДП «Сетам», ТОВ «Альфа-Банк», Приватний виконавець Кравець В.В. в судове засідання не з`явились, про день розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим слухати справу у їх відсутність. 3-тя особа Служба у справах дітей Святошинського району м. Києва в судове засідання не з`явилась, просить слухати справу у відсутність її представника та винести рішення в інтересах дитини. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] та позов ТОВ «Юрфактор Сервіс» підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 19 серпня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 88 000 доларів США з кінцевим строком повернення до 19 серпня 2018 року зі сплатою 12,50 % річних (т. 1 а.с. 19-23). На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якої була квартира [ADDRESS] (т. 1 а.с. 24-26). 13 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було видано виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 серпня 2008 року в розмірі 105 924,77 доларів США (т. а.с. 30). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. від 11.06.2019 року було відкрито виконавче провадження з виконання цього виконавчого напису (т. 1 а.с. 32-33). 25.10. 2019 року відбулися електронні торги з реалізації належної [PERSON] квартири [ADDRESS] , за результатами проведення яких переможцем став ТОВ «Юрфактор Сервіс», що вбачається з Акту приватного виконавця Кравець В.В. про реалізацію предмета іпотеки від 11.11.2019р. (т. 1, а.с. 77-78). На підставі вказаного акту приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. 22.11.2019р. видано свідоцтво про придбання майна з електронних торгів і зареєстрованого у реєстрі за №1757, яким посвідчено право власності ТОВ «Юрфактор Сервіс (код за ЄДРПОУ 39880444) на трикімнатну квартиру [ADDRESS] (т. 2 а.с. 172). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом № 1404-VIII та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок). Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до статей 48, 56, 57, 61 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (частина перша статті 61 Закону № 1404-VIII). Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення торгів, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (стаття 650 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Згідно з частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною першої статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України). Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу). Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17. У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок про те, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, відповідно до якого головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16. Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Отже, проведення прилюдних торгів з порушенням є підставою для визнання цих торгів недійсними лише за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Торги можуть бути визнані недійсними у разі встановлення порушень процедури їх проведення, що впливають на результати торгів і порушуватимуть права та законні інтереси особи, яка оскаржує ці торги. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2020 року виконавчий напис № 7848 від 30.03.2016р., вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.В. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 19.08.2008р. в розмірі 105 924,77 доларів США визнано таким, що не підлягає виконанню (т. 2 а.с. 135-137). Постановою Київського апеляційного суду від 24.05.2021р. заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2020 року залишено без змін (т. 2 а.с. 228-233). За змістом пункту 4 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відтак, визнання рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2020 року таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором свідчить про те, що оспорювані електронні торги 25 жовтня 2019 року були проведені на підставі виконавчого документу, який не підлягав виконанню, що свідчить про незаконність і недійсність правочину із купівлі-продажу предмету іпотеки, що був оформлений із складенням державним виконавцем акту від 11.11.2019 року про реалізацію предмета іпотеки і видачею приватним нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, 22.11.2019 року. Даний висновок узгоджуються із висновками Верховного Суду у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 712/1317/14-ц (61-22566св18), від 12 грудня 2018 року у справі № 759/18852/14-ц (61-21320св18), від 07 лютого 2019 року у справі № 522/1516/15-ц (61-25870св18). Викладене є підставою для визнання складеного державним виконавцем акту від 11.11.2019 року про реалізацію предмета іпотеки незаконним і визнання недійсним свідоцтва приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. про придбання майна з електронних торгів, виданого 22.11.2019 року і зареєстрованого у реєстрі за №1757, яким посвідчено право власності ТОВ «Юрфактор Сервіс (код за ЄДРПОУ 39880444) на трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Наслідком визнання результату електронних торгів недійсними є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин (стаття 216 ЦК України). Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року в справі № 6-1884цс15. Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є покупець та продавець (статті 655 ЦК України). Відповідно до частиною першою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. У разі визнання електронних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору. Покупцем за договором купівлі-продажу майна з електронних торгів є переможець торгів, який підписав протокол про їх результати та отримав затверджений державним виконавцем акт. А продавцем за договором купівлі-продажу майна з електронних торгів може бути як спеціалізована організація, що проводила торги, так і виконавча служба, від імені якої могла виступати спеціалізована організація як організатор торгів. Тобто у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору. Викладене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18) та висновком Верховного Суду, що міститься у постанові від 26 листопада 2020р. у справі № 158/1601/19. Як вбачається з Акту про реалізацію предмета іпотеки від 11.11.2019р., Товариством з обмеженою відповідальністю "Юрфактор Сервіс" було сплачено на рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. 693 840грн., а саме: 24.10.2019р. 34 692грн. в якості гарантійного внеску та 5.11.2019р. 659 148грн. (а.с. 78). Таким чином, зважаючи на недійсність оспорених електронних торгів, а також у зв`язку з визнанням недійсними Акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про придбання нерухомого майна - квартири [ADDRESS] від 22.11.2019р. з приватного виконавця підлягають стягненню сплачені ТОВ "Юрфактор Сервіс" за придбання зазначеної квартири кошти в розмірі 693 840грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача - Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. на користь ТОВ "Юрфактор Сервіс" підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved