Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 20 липня 2013 року по 25 серпня 2020 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що під час спільного проживання вони придбали автомобіль Daewoo Nexia, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль було придбано за кошти, які були подаровані їм на весілля та оформили на відповідача. Вказує, що добровільно поділити спільне майно відповідач не бажає. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить поділити майно, що належить на праві спільної сумісної власності їй та відповідачу, як подружжю, а саме: автомобіль Daewoo Nexia загальний легковий седан В, реєстраційний номер [NUMBER] , 2005 року випуску, визнавши за нею право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя передано за підсудністю до Зарічного районного суду м.\~Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху з підстави несплати нею судового збору, надано строк для усунення недоліків позовної заяви та роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали суду. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 жовтня 2021 року продовжено [PERSON] строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі Зарічного районного суду м. Суми від 14\~вересня 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 жовтня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 30\~листопада 2021\~року. 30 листопада 2021 року протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено на 20\~січня 2022 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача про розгляд справи. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від позивачки надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, відзив на позовну заяву у визначений судом термін не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 липня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб (а.с.\~8, на звороті). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.\~5, 7). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником автомобіля Daewoo Nexia, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації права власності 19 квітня 2019 року (а.с. 10). За інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області від 28 жовтня 2021 року № 31/18-2518 згідно з обліковими даними ЄДР МВС автомобіль Daewoo Nexia, номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску, зареєстрований за [PERSON] (а.с. 48). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 серпня 2020 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 9). У статті 60\~СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~стаття 368 ЦК України. Частиною першою\~статті 57 СК України\~встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до\~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. За змістом статей\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Виходячи з матеріалів справи, спірне майно, а саме: автомобіль Daewoo Nexia, номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску, сторонами було придбано за час перебування у шлюбі, відтак, таке майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними, що повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №\~372/504/17 (провадження № 14-325цс18). За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаного автомобіля є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому статтею 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 грн 00\~коп. (а.с. 38). На підставі викладеного,

Outcome: approved