Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 81393 від 02.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості за кредитним договором № 2508952 від 17.03.2016 за період з 17.03.2016 по 28.05.2021 у загальній сумі 28 079,45 грн.; 2) стягнути з відповідача на його користь судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не зміг скористатися своїм картковим рахунком відкритим в AT КБ «Приват Банк». Звернувся до банку, де йому пояснили, що рахунок заблокований у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 67579302 від 18.11.2021 по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. З матеріалів виконавчого провадження йому стало відомо, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис № 81393 від 02.06.2021 за кредитним договором 2508952 від 17.03.2016. З виконавчого напису вбачається, що позивач уклав кредитний договір № 2508952 від 17.03.2016 з ТОВ «Інвестеційно-Розрахунковий Центр», яке за договором факторингу №1104 від 11.04.2016 відступило право вимоги ТОВ «Плеяда», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фагор», яке в свою чергу відступило право вимоги за договором факторингу №18/05/2018-3 ТОВ «ФК «Авансар». Кредитор змінювався чотири рази. Про перехід прав кредитора його ніхто не попереджав, та він не був ознайомлений з реквізитами сплати боргу. Між ним та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» дійсно укладалась Заява - приєднання на суму кредиту 10\~000 грн. та кредит сплачувався вчасно. Йому стало відомо про перехід права вимоги тільки до ТОВ «ФК «Фагор», якому він також сплачував кошти. Після того, як його платіж ще у 2017 році повернувся назад, він неодноразово намагався встановити зв`язок з ТОВ «Фінансова компанія «Фагор», але його листи повертались без вручення, а на телефонні дзвінки ніхто не відповідав. Згідно виконавчого напису, загальна сума боргу, що пропонується до сгягнення становить 28 079,45грн. з них: заборгованість за тілом кредиту - 11 185,75 грн. (яка не відповідає тілу кредиту, який був ним отриманий), проценти по кредиту - 16 043,7 грн. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню тому, що він вчинений з суттєвими порушеннями. Сума, яку пропонується стягнути 28 079,45 грн. не є безспірною. Порушений порядок повідомлення боржника за 30 днів про те, що відповідач має намір вчинити виконавчий напис. Нотаріусом порушений порядок вчинення виконавчого напису, оскільки за 30 днів боржник не отримував вимог про погашення заборгованості, а також вимоги про можливість стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено дотримання таких вимог позивачем, що унеможливило подання нотаріусу позичальником обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. З дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. В судове засідання сторони не з`явились, позивач у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі (а.с.4,21); представник відповідача та треті особи належно повідомлені\~про час\~розгляду справи (а.с.17,19,20), причини неявки суду не повідомили. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 17.03.2016 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» шляхом підписання заяви-приєднання був укладений кредитний договір по продукту «Кредит готівкою». Позивачу був наданий кредит в сумі 10\~000 грн. строком на 36 місяців, річний процент 0,0001%, щомісячний процент 3,99%, комісія за надання кредиту 1,5% від початкової суми кредиту та додатково фіксована сума у розмірі 100 грн.(а.с.6). 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 81393 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», якому ТОВ «ФК «Фагор» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 18/05/2018-3 від 18.05.2018, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги (договору факторингу) № 3 від 22.05.2016, якому в свою чергу ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» на підставі договору відступлення права вимоги № 1104 від 11.04.2016 відступлено право вимоги за кредитним договором № 2508952 від 17.03.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та [PERSON] , в розмірі: 11185,75 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16043,7 заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; плати за вчинення виконавчого напису; загальної суми 28\~079,45 грн. (а.с.10). На підставі виконавчого напису № 81393 від 02.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та заяви ТОВ «ФК «Авансар» (а.с.9), 18.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП № 67579302 (а.с.8). 01.12.2021 позивач [PERSON] звернувся до приватного виконавця Безмагоричних М.А. із заявою про ознайомлення із матеріалами вказаного виконавчого провадження (а.с.7). В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 21.06.2017 до ТОВ «ФК «Фагор» про отримання документів та повідомлення своїх контактних даних (а.с.11,12). Відповідно до ст.ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, не витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Безспірність заборгованості [PERSON] для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем за подачу позовної заяви в розмірі 908 грн. (а.с.1).

Outcome: approved