Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивачка, звернувшись із даним позовом посилається на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя між ними не склалося та заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07 лютого 2013 року шлюб між ними розірвано, дочку залишено проживати з нею. Після розірвання шлюбу неповнолітня дочка сторін проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ще до розірвання шлюбу перестав матеріально забезпечувати сім`ю та надавати кошти на утримання дитини. Зазначає, що дитина потребує забезпечення належного харчування, одягу, засобів гігієни, організації дозвілля, а для цього необхідні кошти яких не вистачає. Також вказує, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, матеріально забезпеченим, офіційно працює на заводі «Леоні», який знаходиться в [ADDRESS] , оператором техніком електронного устаткування, де отримує високий дохід. З огляду на вказані обставини його матеріальний стан дає йому можливість належно виконувати покладені на нього обов`язки як батька дитини з її утримання. В зв`язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву в якій просить розгляд справи проводити в її відсутності позов з вказаних підстав підтримала, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач будучи належно повідомлений про час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку у судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в шлюбі в якому у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07 лютого 2013 року шлюб між сторонами розірвано, дитина залишилася на проживанні з матір"ю (а.с. 4) В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, офіційно працевлаштований, має відповідний дохід, інших утриманців немає (іншого суду не подано), то на думку суду може сплачувати аліменти на утримання дитини, у розмірі, що просить позивачка, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved