Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, в якому просять визнати за ними право на приватизацію квартири, та зобов`язати відповідача провести приватизацію квартири [ADDRESS] за відсутності ордеру на вказану квартиру у відповідності до вимог Закону України ««Про приватизацію державного житлового фонду». У позові зазначили, що вони проживають та зареєстровані у зазначеній квартирі, що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг. У серпні 2021 р. для реалізації свого права на приватизацію позивач [PERSON] як наймач квартири, від імені членів родини звернулася до органу приватизації районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району з заявою про приватизацію квартири, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у разі відсутності ордеру, але листом 09.08.2021 року № С-410-Х позивачу було відмовлено у здійсненні приватизації у зв`язку з тим, що до заяви не було додано ордер про надання жилої площі. В свою чергу позивач [PERSON] зверталась до Міського комунального підприємства «Основаніє» з заявою про видачу копії втраченого ордеру. 09.08.2021 було отримано лист № С-132.0 про розгляд звернення, з інформацією про те, що: «в документах архівного фонду МКП «Основаніє» ордеру на квартиру [ADDRESS] не виявлено. Позивач [PERSON] зверталась до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради з заявою про видачу копії втраченого ордеру. 18.10.2021 р. було отримано лист № С-4035 про розгляд звернення, з інформацією про те, що: «У відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року. Враховуючи зазначене, надати запитувану інформацію не уявляється можливим». Ордер про надання жилої площі позивачами не збережено, у зв`язку з чим позивачі вимушені звернутися до суду в відповідним позовом в якому просять визнати за ними право на приватизацію квартири та зобов`язати відповідача провести приватизацію квартири [ADDRESS] за відсутності ордеру на вказану квартиру у відповідності до вимог Закону України ««Про приватизацію державного житлового фонду». Ухвалою судді від 30.11.2021 р. було відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 22.12.2021 року підготовче судове засідання було закрито та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судове засідання позивачі не з`явились. До початку судового засідання позивачами через канцелярію суду подано заяви про розгляд справи у їх відсутність , на задоволенні позовних вимог наполягають. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, рішення просить прийняти на розсуд суду на підставі доказів наявних в матеріалах справи. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно з довідками Департаменту реєстраційних послуг №04-2816-7345 № 113-17054012 від 04.11.2021р. позивачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Квартира є власністю територіальної громади м. Запоріжжя. Наймачем квартири є позивач [PERSON] . З метою приватизації житлового приміщення наймач квартири [PERSON] усерпні 2021 року звернулась до відповідача - районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району з заявою про приватизацію квартири у разі відсутності ордеру. 09.08.2021 року було отримано лист № С-410-Х, копія якого знаходиться в матеріалах справи про розгляд звернення, з інформацією про те, що: «Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 (зі змінами) було затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян (далі по тексту - Положення). У пункті 18 Положення надано перелік документів, які надаються громадянами до органу приватизації, в тому числі й копія ордеру на жиле приміщення. Роз`яснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Мінрегіон України) від 06.09.2013 року № 7/10-13962, щодо вимог Положення, були розглянуті на засіданні робочої групи для вирішення проблемних питань з організації процесу приватизації житла в м. Запоріжжя. За результатами розгляду районним адміністраціям міста надано письмові рекомендації Управлінням з питань правового забезпечення роботи галузей міського господарства Запорізької міської ради, згідно з яким до заяви про приватизацію квартири (будинку) не буде додано копію ордера про надання жилої площі, орган приватизації повинен відмовити заявнику (Позивачам) у приватизації займаної квартири (будинку). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартири (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Враховуючи вищевикладене та якщо у Вас відсутній ордер на зазначену квартиру, здійснити приватизацію на теперішній час не можливо.» В свою чергу позивач [PERSON] зверталась до Міського комунального підприємства «Основаніє», з заявою про видачу копії втраченого ордеру. 09.08.2021 було отримано лист № С-132.0, копія якого знаходиться в матеріалах справи, про розгляд звернення, з інформацією про те, що: «в документах архівного фонду МКП «Основаніє» ордеру на квартиру [ADDRESS] не виявлено. Крм того, позивач [PERSON] зверталась до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради з заявою про видачу копії втраченого ордеру. 18.10.2021 р. було отримано лист № С-4035 про розгляд звернення, копія якого знаходиться в матеріалах справи , з інформацією про те, що: «У відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року. Враховуючи зазначене, надати запитувану інформацію не уявляється можливим». Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За змістом ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення. Відповідно до п. п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі по тексту - Закон України) до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до п. 4.23. Положення про районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському, Дніпровському, Заводському, Комунарському, Олександрівському, Хортицькому, Шевченківському району, яке затверджене рішенням міської ради від 23.004.2021 р. № 75 (далі по тексту - Положення) районна адміністрація має делеговані права в частині приватизації житла. Ч. 1 ст. 8 Закону України передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ч. 3 ст. 8 Закону України). Відповідно до п.п. 17-18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 (зі змінами) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру звертається в орган приватизації з заявою та такими документами: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. Тому, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на приватизацію квартири, в якій вони зареєстровані і мешкають, а відмова відповідача в реалізації їх права на приватизацію порушує права позивачів. Враховуючи вищевказане, той факт що законодавством не передбачена така підстава для відмови в проведенні приватизації як відсутність ордеру на вселення, інших підстав чи обставин для відмови у проведені приватизації, відповідач не зазначив, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивачів неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню. Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується. З листа Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради № К-4035 вбачається , що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року, тому надати копію корінця ордеру не уявляється можливим. Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку визнаний не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації займаного житла саме з підстав відсутності ордеру. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів Закону України Позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення - квартири [ADDRESS] , у якій вони мешкають. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Дії відповідача порушують конституційне право позивачів на приватизацію житла. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачі вселені у квартиру на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, відсутність ордеру позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який вони не можуть надати з незалежних від них причин, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивача неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved