Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~із позовом до [PERSON] , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровсткого міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія В`ячеславівна, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилались на те, що позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [INFO] , подружжям [PERSON] та [PERSON] була придбана у власність квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.03.1998 року. Тобто, вищезазначена квартира є спільною сумісною власністю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по ј частині вказаної квартири кожному. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги після померлого є: його дружина - [PERSON] та сини - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм частин спадкового майна на користь [PERSON] . Тобто [PERSON] є власником Ѕ частини вказаної квартири, а [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/4 частині. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] є позивач [PERSON] . 03.03.2021, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілії В`ячеславівни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті її сина [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілії В`ячеславівни відмовлено у здійсненні нотаріальних дій, оскільки позивачкою не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] та на підставі того, що на вказану квартиру накладені арешти та оголошено заборону на його відчуження. 24.02.2011 в рамках кримінального провадження під час досудового розслідування, слідчим АНД РВ ДМУ ГУМВС України була винесена постанова про арешт майна [PERSON] . 17.06.2011 Амур-Нижньодніровським районним судом винесено вирок суду відносно [PERSON] . На теперішній час вирок суду виконано, тому в застосуванні заходу, у вигляді арешту майна на підставі постанови слідчого АНД РВ ДМУ ГУМВС України відпала потреба. На підставі вироку суду, було видано виконавчий лист №1-341 від 01.08.2011, на підставі якого було накладено арешт на майно [PERSON] 27.01.2021 до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було направлено клопотання про зняття арешту. Однак до теперішнього часу арешт знято не було. На підставі вищевикладеного позивач просить, визнати за нею в порядку спадкування право власності на ј частину квартири [ADDRESS] , що належала померлому [PERSON] ; звільнити квартиру [ADDRESS] з під арешту та будь-яких заборон накладених постановою слідчого Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України від 24.02.2011; звільнити квартиру [ADDRESS] з під арешту та будь-яких заборон накладених постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.08.2011; скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна за реєстраційним номером 11490857, зареєстрованого 11.08.2011 13:17:14 та за № 11490857 реєстратором: Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В9-951, 05.08.2011 Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на частину вищезазначеної квартири. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2021, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою від 13.05.2021 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалами від 05.07.2021 задоволено клопотання представника позивача щодо витребування доказів, а саме: витребувано з відділення поліці №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області належним чином завірену копію постанови слідчого від 24.02.2011, яка була винесена в рамках кримінального провадження відносно [PERSON] , [INFO] ; витребувано у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 16.11.2021 відмовлено у задоволені клопотання представника позивача щодо витребування доказів. Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 19.01.2022 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання позивач та представники позивача адвокат Ліфлянчик С.І. не з`явились, про слухання справи повідомлені належним чином, надавши заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі на задоволенні позову наполягали. Відповічач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа Приватний нотаріус Дніпровсього міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія В`ячеславівна, у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, надавши заяву про слухання справи у її відсутність. Представник третьої особи Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 11 березня 1998 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 11.03.1998 за №4/800-98, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР» та записаного в реєстрову книгу №322п за реєстровим №32, квартира [ADDRESS] на праві спільної суміснї власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №39. Після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після померлого є: його дружина - [PERSON] та сини - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм частин спадкового майна на користь [PERSON] . Тобто [PERSON] є власником Ѕ частини вказаної квартири, а [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/4 частині. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №347. Після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після померлого є: його мати - [PERSON] . 03.03.2021, позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілії В`ячеславівни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті її сина [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілії В`ячеславівни відмовлено у здійсненні нотаріальних дій, оскільки позивачкою не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . А також, встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 березня 2021, є наявний арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11490857, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В9-951, виданої 05 серпня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, боржник: [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] . Згідно довідки з КП «ДМБТІ» від 26.12.2017 за №18101 зазначено, що в матеріалах інвентаризаційної справи знаходиться лист Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13.12.2010 з проханням не проводити будь-які операції щодо вищезазначеного нерухомого майна, а також постанова слідчого СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 24.02.2011 про накладення арешту на майно [PERSON] . 27.01.2021 до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було направлено клопотання про зняття арешту. 11 лютого 2021 року, позивачу була надана відповідь, в якій, крім іншого, зазначено, що у державного виконавця відсутні законні підстави скасувати арешт з майна належного боржникові. Таким чином, позивачка звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За положеннями\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга\~статті 1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). За змістом\~статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно вимог ст.ст.1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч. 1\~ст. 1267 ЦК України\~частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими в частині визнання за\~ [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , після смерті\~ [PERSON] , померлого [INFO] . Що стосується\~позовних вимог\~щодо звільнення квартири [ADDRESS] з під арешту та будь-яких заборон накладених постановою слідчого Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України від 24.02.2011 та звільнення квартири [ADDRESS] з під арешту та будь-яких заборон накладених постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.08.2011. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16\~Цивільного процесуального\~кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. За ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. При таких обставинах, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову в частині зняття арешту з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тому що\~ накладення арешту перешкоджає вільному розпорядженню майном, і суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими та мають бути задоволені. Позивачка також\~просить суд\~ухвалити рішення,\~яким виключити\~з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна за реєстраційним номером 11490857, зареєстрованого 11.08.2011 13:17:14 та за № 11490857 реєстратором: Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В9-951, 05.08.2011 Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на частину вищезазначеної квартири. Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про скасування арешту з майна після набрання законної сили є підставою для виключення є Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт квартири відповідним державним органом. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачем не заявлено вимог щодо розподілу судових витрат, то судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial