Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] подав 22.11.2021 до Кіцманського районного суду Чернівецької області позовну заяву до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів . Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення Кіцманського районного суду від 08.07.2019 року з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на обох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття. Після набрання рішення законної сили він добросовісно сплачував визначений розмір стягуваних аліментів. Вказує на те, що на даний час немає можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від середньомісячного розміру заробітної плати, оскільки 18.10.2019 року був звільнений з роботи, а влаштуватися на іншу будь-яку оплачувану роботу не має можливості, у зв`язку із карантинними обмеженнями. Крім того, на його утриманні знаходиться двоє батьків пенсіонерів та постійно зростають комунальні послуги на газопостачання та електропостачання. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, просить зменшити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Кіцманського районного суду від 08.07.2019 року по справі №718/1640/19, що підлягають стягненню в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на обох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на 1300 гривень аліментів щомісячно на кожну дитину але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у позовних вимогах [PERSON] . Із вказаними доводами у позовній заяві не погоджуєсь, адже позивачем не надано жодних доказів, що останній вживав заходів щодо працевлаштування. Натомість їй відомо, що позивач [PERSON] після звільнення з роботи в 2019р. займається перевезенням товарів (посилок) та людей закордон. Не підтверджено належними та допустимими доказами факт перебування престарілих батьків на утриманні позивача. Окрім того, доньки: [PERSON] та [PERSON] відвідують музичну школу та нею щомісячно вносить оплата у розмірі по 200 грн. на кожну дитину, зокрема діти ростуть та потребують частої купівлі одягу. Вказує також, що діти навчаються в Чернівецькій гімназії №5 (інтеграл) Чернівецької міської ради, з чим пов`язані і дорожні витрати. Із врахуванням обставин та принципів розумності, справедливості та виваженості, вартості цін на товари і послуги, вважає, що батько зобов`язаний піклуватись про фізичний та духовний розвиток доньок, їх навчання, підготовки до самостійного життя, забезпечувати необхідним харчуванням, допомагати в медичному догляду, створювати умови для проживання, виховання та розвиток доньок, а тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Вказана позовна заява [PERSON] 22.11.2021 передана на розгляд судді Мінів О.І., відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.11.2021 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено провадити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 20.12.2021 року (а.с. 11). 20.12.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву.(а.с.14-32) Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.12.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 20.01.2022 року (а.с. 35) У судове засідання 20.01.2022 сторони не з`явились. Позивач [PERSON] скерував через канцелярію суду 20.12.2021 року письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про день, час та місце слухання даної справи. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30 липня 2019 року рішенням Кіцманського районного суду розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.19-20) Відповідно до рішення Кіцманського районного суду від 08 липня 2019 року в справі №718/1640/19 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на обох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття , починаючи з 13.06.20019 (а.с.7). На підставі рішення суду , яке набрало законної сили , відкрито виконавче провадження ВП №60005512. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів на виконання виконавчого листа у справі №718/1640/19, виданим Кіцманським районним відділом державної виконавчої служби, заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.10.2021 р. становить 13180,31 грн. (а.с.8). Норми права, які застосував суд. Мотиви суду Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доводи позивача про те, що він не матиме можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини, оскільки не працює, суд не приймає до уваги, тому що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини(постанова КЦС ВС від 11.03. 2020 у справі № 759/10277/18). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі 0>за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом зазначених норм права слід розрізняти спосіб стягнення аліментів (частка від доходу або тверда грошова сума) та розмір аліментів (чітко визначена частка від доходу платника аліментів або грошова сума). Позивач звернувся до суду з вимогою про зміну (зменшення) розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Однак, стаття 181 Сімейного кодексу України, в редакції, чинній на день винесення судового рішення, а також на день звернення позивача до суду з даним позовом, не визначає права платника аліментів звертатися із позовом до суду про зміну способу стягнення аліментів. Таким правом закон наділяє лише одержувача аліментів, в спірних правовідносинах в даній справі одержувачем аліментів є відповідач. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що належним способом захисту для позивача, як платника аліментів, за наявних для того підстав, є звернення до суду з позовною заявою на підставі ч.7 ст. 170 ЦПК України та ст. 192 СК України про зменшення розміру аліментів, але в межах визначеного судовим рішення способу їх стягнення - частки від доходу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, 191Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed