Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

у жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визнати договір позики, укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «Верона», недійсним. В обґрунтування позову зазначено про те, що між [PERSON] та ТОВ «ФК «Верона» укладено договір, відповідно до якого [PERSON] було отримано позику. Позивач вважає вказаний договір недійсним, з наступних підстав. Позивач не підписував вказаний договір. Відповідачем не було письмово повідомлено позивача та не було надано всю необхідну інформацію щодо умов спірного договору, зокрема, щодо загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за кредитним договором. Умови спірного договору є несправедливими, оскільки передбачають вимогу щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним взятих на себе зобов?язань. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 20 грудня 2021 року відповідач ТОВ "ФК "Верона" надіслав до суду відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що для можливості отримання фінансових послуг [PERSON] зареєструвався в ІТС ТОВ "ФК "Верона", в результаті чого було створено особистий кабінет позивача. Він ідентикувався на сайті позикодавця, заповнив заяву на отримання позики, вказуючи особисті дані та інформацію про бажані парамети кредиту. На підставі вказаної позивачем інформації щодо отримання позики в ІТС відповідача сформовано пропозицію (оферта) від 13.06.2021 р. № 1908276 про надання кредиту в розмірі 3 900 грн. та направлено в особистий кабінет позивача паспорт споживчого кредиту і проект договору. Про прийняте рішення щодо надання позивачу позики на вказаних ним істотних умовах відповідач повідомив позивача за допомогою смс-повідомлення на телефонний номер, наданий ним під час реєстрації на сайті [NUMBER] . При цьому, позивачу було направлено пропозицію укласти та підписати договір, а також згенеровано та направлено електронний підпис одноразовим ідентифікатором (G8171). Позивач 13.06.2021 року підписав договір № 1908276, поставивши електронний підпис одноразовим ідентифікатором (G8171). На виконання умов договору від 13.06.2021 р. № 1908276 ТОВ "ФК "Верона" здійснило [PERSON] переказ грошових коштів в сумі 3 900 грн.на банківську платіжну картку № [NUMBER] , що підтведжується довідкою АТ "КБ "Глобус". Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Верона" здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК номер 964 від 05.12.2017 р., виданому Націонаьною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за рішенням від 05.12.2017 р. № 4425, реєстраційний номер 1310363, що є фінансовою установою відповідно до законодавства України, та діє на підставі статуту. Ліцензію на надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, надано Нацкомфінпослуг від 19.12.2017 р. на підставі розпорядження від 19.12.2017 р. № 4561. Позивач [PERSON] 13.06.2021 року підписав договір № 1908276, поставивши електронний підпис одноразовим ідентифікатором (G8171). На виконання умов договору від 13.06.2021 р. № 1908276 ТОВ "ФК "Верона" здійснило [PERSON] переказ грошових коштів в сумі 3 900 грн.на банківську платіжну картку № [NUMBER] , що підтведжується довідкою АТ "КБ "Глобус". Порядок укладення даного договору, порядок та умови надання кредиту, визначені внутрішніми правилами надання коштів у позику, в тому числі у на умовах фінансового крелиту ТОВ "ФК "Верона", затвердженими наказом директора ТОВ "ФК "Верона" № 3 від 17 травня 2021 року, розміщеними на веб-сайті кредитодавця. Договір укладається виключно вв письмовійформі відповідно до вимог ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією сторою та її прийняття (акцепту) другою сторою. Вбачається, що для можливості отримання фінансових послуг [PERSON] зареєструвався в ІТС ТОВ "ФК "Верона", в результаті чого було створено особистий кабінет позивача. Він ідентикувався на сайті позикодавця, заповнив заяву на отримання позики, вказуючи особисті дані та інформацію про бажані парамети кредиту. На підставі вказаної позивачем інформації щодо отримання позики в ІТС відповідача сформовано пропозицію (оферта) від 13.06.2021 р. № 1908276 про надання кредиту в розмірі 3 900 грн. та направлено в особистий кабінет позивача паспорт споживчого кредиту і проект договору. Про прийняте рішення щодо надання позивачу позики на вказаних ним істотних умовах відповідач повідомив позивача за допомогою смс-повідомлення на телефонний номер, наданий ним під час реєстрації на сайті [NUMBER] . При цьому, позивачу було направлено пропозицію укласти та підписати договір, а також згенеровано та направлено електронний підпис одноразовим ідентифікатором (G8171). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка була чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «Верона» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Окрім того після акцептування оферти позивач отримав підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного договору шляхом збереження примірника такого договору в особистому кабінеті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який укладається в письмові формі (ст.ст. 1055 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В судовому засіданні встановлено, що цілодобово у вільному доступі для споживача в особистому кабінеті позичальника інформаційно- телекомунікаційної системи Товариства відображається сума, що підлягає поверненню за договором, в тому числі сплачених грошових коштів позичальником за позикою. Статус позики, дата калькуляції, та завантажені згода споживача фінансових послуг на обробку персональних даних, інформацію про фінансову послугу, а також договір про надання у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту( оферта та Акцепт). Враховуючи, що на підставі досліджених доказів у справі встановлено, що [PERSON] , зареєструвавшись на сайті та направивши заяву на укладення договору, підтвердивши свою згоду на його укладення, будучи ознайомленим з умовами кредитування та сукупною вартістю кредиту, отримавши кредитні кошти на банківський рахунок та в належний спосіб пройшовши електронну ідентифікацію, уклав договір в порядку, передбаченому чинним законодавством та фактично договір розпочав виконуватись сторонами, суд дійшов висновку, що сторонами правочину дотримано вимоги щодо порядку укладення договору про надання коштів у порядку в тому числі і на умовах фінансового кредиту відповідно до вимог чинного законодавства. Окрім того до матеріалів справи разом з відзивом представником відповідача долучені всі належним чином завірені копії документів, а саме пропозиція укладення договору, заява про прийняття пропозиції укласти договір, інформація, яка надається споживачеві до укладення договору, інформаційна довідка, розрахунок, картка обліку, журнал реєстрації вхідної кореспонденції. Окрім того всі вищезазначені документи містяться в особистому кабінеті позивальника та перебувають в повному доступі позивача. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивач як сторона по справі зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог та заперечень. Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що позивачу не було надано інформації при укладенні договору, оскільки вказані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач не довів обставин, на які посилався, як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують.

Outcome: dismissed