Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 грудня 2018 року на підставі підписаної ним оферти на укладання угоди про надання кредиту № 501098137, обслуговування кредитної карти та відкриття відновлюваної кредитної лінії АТ «Альфа-Банк» йому було видано кредит готівкою строком до 26 червня 2021 року. Підписана оферта містить у собі строк кредитування, розмір винагороди за обслуговування кредиту та відсилку до банківського сайту, де зазначені інші умови надання коштів в користування та тарифи за користування ними. Влітку 2021 року він дізнався, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. знаходиться на виконанні виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 18 вересня 2019 року про стягнення з нього на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 501098137 від 26 грудня 2018 року в сумі 75986,48 грн., із яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8955,38 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами 13061,61 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 52845,79 грн., строкова заборгованість за процентами 473,70 грн., витрати по вчиненню виконавчого напису 650,00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, що і змусило його звернутися до суду із даним позовом, посилаючись на те, що нотаріус не міг вчинити виконавчий напис, оскільки подані документи не підтверджують безспірність заборгованості. Так, у вказаній оферті від 26 грудня 2018 року взагалі відсутні умови щодо процентної ставки та відповідальності за прострочення платежів. Крім того, банк після видачі йому кредиту неодноразово змінював умови та правила надання банківських послуг, змінював відсоткову ставку за кредитом не ставивши його до відома. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 21832 вчинений 18 вересня 2019 року приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з нього на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 501098137 від 26 грудня 2018 року, стягнути з АТ «Альфа-Банк» на його користь сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн. та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Позивач у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про відмову в задоволені позову тапросить розглядати справу без його участі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 26 грудня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір оферти на укладання угоди про надання кредиту № 501098137, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, та акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501098137, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, у відповідності до яких останньому надано кошти у сумі 65250,00 грн., з фіксованою процентною ставкою 20,99% річних, строк кредиту 30 місяців. Також встановлено комісійну винагороду за обслуговування кредиту 2,35% від суми кредиту. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку, які розміщені на сайті банку. Дата повернення кредиту 26 червня 2021 року. 18 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 21832, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 501098137 від 26 грудня 2018 року за період з 05 травня 2019 року по 12 серпня 2019 року в розмірі 75336,48 грн., із яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8955,38 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами 13061,61 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 52845,79 грн., строкова заборгованість за процентами 473,70 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача у розмірі 650,00 грн. Загальна сума до стягнення становить 75986,48 грн. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси є виконавчий напис. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 3.1-3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5 із змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Так, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 591/3779/19, від 30 вересня 2021 року у справі № 511/2748/17. Також, з правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, видно, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Так, відповідач надав суду письмові обґрунтування щодо відмови у задоволені позовних вимог, однак не надав суду жодного належного та допустимого доказу безспірності заборгованості за кредитним договором, а отже суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість безспірності суми заборгованості по матеріалам справи. Крім того, відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби, а тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Отже, крім вимог про стягнення тіла кредиту та відсотків банк заявляв вимоги про стягнення заборгованості з комісії за супроводження кредиту. Проте, враховуючи наведені правові висновки, у задоволенні цих вимог слід відмовити, з тих підстав, що вони є необґрунтованими, оскільки банк не мав права встановлювати до кредитного договору комісію за супроводження кредиту, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 04 березня 2020 року по справі № 209/1399/18. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідачем було отримано вимогу про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги АТ «Альфа-Банк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом, у свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. За ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від АТ «Альфа-Банк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, надходження платежу (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед первісним кредитором, суми неустойки (штрафних санкцій) та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі з дотриманням строків давності заборгованості, на підставі якого приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та дотримання стягувачем вимог закону щодо стягнення заборгованості, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З огляду на викладене, враховуючи те, що матеріали справи не містять взагалі доказів того, що [PERSON] отримав від АТ «Альфа-Банк» вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, а також те, що нотаріус при вчиненні оскаржуваного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню саме за період стягнення, визначений у виконавчому написі з часу настання у відповідача права на звернення з вимогами про стягнення заборгованості по кредиту, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. за подання позову та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved