Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Адвокат Кузнецов І.С., який представляє інтереси [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] дізнався про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Антоном Юрійовичем виконавчого провадження №67556224 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 28.09.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною і зареєстрованого в реєстрі за №10220 про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 22611,77 грн. [PERSON] ніколи не укладав ніяких договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» і не був учасником ніяких відносин з цим підприємством. Вказаний у виконавчому написі кредитний договір №014/ZD11NZ/3/001 від 05.03.2012р. з АТ «Ерсте Банк» чи його правонаступником АТ «Фідобанк», Договір №2 про відступлення права вимоги від 06.06.2014р. з ТОВ «Фінансова Компанія «Вендор», Договір №25122019- ВР/ПК про відступлення права вимоги від 25.12.2019р. з ТОВ «Профіт Кредит», Договір №11-12/20 про відступлення права вимоги від 11.12.2020р. з ТОВ «Вердикт Капітал» [PERSON] невідомі, він не підписував їх і не був їх стороною. [PERSON] вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус порушив вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України а саме: відсутність безспірності заборгованості. Оскільки, позивач не має фінансових зобов`язань перед ТОВ «Вердикт Капітал», жодних кредитних договорів з ними не укладав. В зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просить суд, виконавчий напис від 28.09.2021 року № 10220, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, визнати таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився, адвокат Кузнецов І.С. надав суду заяву про слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача надав суду відзив, де просить суд відмовити у задоволені позову з тих підстав, що виконавчий напис було вчинено згідно з вимогами чинного законодавства. Також, просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували оплату правничої допомоги. Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі № 640/2704/16-ц (провадження № 61-9125св 18). Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Антоном Юрійовичем відкрито виконавче провадження №67556224 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 28.09.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною і зареєстрованого в реєстрі за №10220 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 22611,77 грн. [PERSON] ніколи не укладав ніяких договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» і не був учасником ніяких відносин з цим підприємством. Вказаний у виконавчому написі кредитний договір №014/ZD11NZ/3/001 від 05.03.2012р. з АТ «Ерсте Банк» чи його правонаступником АТ «Фідобанк», Договір №2 про відступлення права вимоги від 06.06.2014р. з ТОВ «Фінансова Компанія «Вендор», Договір №25122019- ВР/ПК про відступлення права вимоги від 25.12.2019р. з ТОВ «Профіт Кредит», Договір №11-12/20 про відступлення права вимоги від 11.12.2020р. з ТОВ «Вердикт Капітал» [PERSON] невідомі, він не підписував їх і не був їх стороною. [PERSON] з вимогами ТОВ «Вердикт Капітал» не погоджується, з сумою, яку з нього пропонує стягнути нотаріус незгоден. Оскільки жодних кредитних договорів з відповідачем він не укладав. Відповідно до Глави 16 п. 3.1. Порядку № 296 «Умови вчинення виконавчого напису» нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Зважаючи на викладене, що на момент вчинення виконавчого напису №10220 від 28.09.2021 року боржник [PERSON] не мав безспірну заборгованість перед стягувачем, а також безспірні вимоги кредитора, суд визнає виконавчий напис №10220 від 28.09.2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, таким, що не підлягає виконанню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved