Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Адвокат Білоцерковець Ю.С., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням Позов мотивує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Однак, у даному будинку також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , які не є членами сім`ї позивача,не проживають у даному будинку більше 8 років, з реєстраційного обліку вони не знялися. У зв`язку з тим, що відповідачі не проживають за адресою [ADDRESS] , без поважних причин понад 8 років, наявність реєстрації останніх тягне за собою обмеження права позивача як власника на користування майном, а тому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. В судове засідання позивач не з`явився та його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутності та задоволити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно не скористалися правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подавали, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №240205284 від 12.01.2021. З дослідженої Довідки про результати проведення перевірки звернення від гр. [PERSON] №14663/106/25/1-2020 від 10.07.2020 судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] , тривалий час. Згідно з наданими відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області за вих №3.8/1321 від 08.02.2021 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Також згідно з наданими відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області за вих №3.8/1334 від 08.02.2021 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Доказів на спростування фактів щодо тривалого не проживання за вказаною адресою відповідачі не надали, так само не надали доказів на підтвердження того факту, що залишили будинок і тривалий час були відсутній в ньому з поважних причин. Тому підстав, за якими б за відповідачами зберігалось право користування житловим приміщенням в судовому засіданні не встановлено. За приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідачів.

Outcome: approved