Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним рішення державного реєстратора, скасування запису про проведену державну реєстрацію права спільної сумісної власності та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~зазначив,\~що рішенням\~виконавчого комітету\~Харківської міської\~ради від\~22.01.2014\~року №\~29\~було визнано\~ [PERSON] наймачем\~трикімнатної квартири\~ [ADDRESS] ,\~зі складом\~3\~особи: [PERSON] -\~наймач; [PERSON] -\~дочка; [PERSON] -\~брат, у зв`язку зі смертю наймача [PERSON] 01 лютого 2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні належного [PERSON] на праві наймача нерухомого майна, а саме: квартирою [ADDRESS] , визнавши [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] (справа №641/11709/15-ц). Надалі [PERSON] звернулася із заявою до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Харківської області, відповідно до якої 12.05.2016 року [PERSON] було знято з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Далі, [PERSON] були вчинені дії з приватизації квартири державного житлового фонду і, як наслідок розпорядженням відділу приватизації житлового фонду від 07.11.2016 року № 1590-Ц2 квартира [ADDRESS] передана у власність гр.гр. [PERSON] , [PERSON] та оформлено свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] . Як зазначено у листі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 12.09.2019 року № 8974, [PERSON] не був включений до числа співвласників вказаної квартири, оскільки на підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2016 року його визнано як особу, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та знято з реєстраційного обліку. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 21.12.2016 року проведено державну реєстрацію права приватної спільної сумісної власності, розмір частки 1, трикімнатної квартири [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] . Постановою Харківського апеляційного суду від 10 березня 2020 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] - задоволено. Зазначене заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2016 року скасовано. В задоволенні позовних вимог [PERSON] - відмовлено. Згідно довідки № 04-00224-2020, сформованої 05.08.2020 з Реєстру територіальної громади міста Харкова про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] поновлено в реєстрації його місця проживання - в квартирі [ADDRESS] з 01.07.1992 року по теперішній час. У зв`язку із чим, позивач вважає, що його права були порушені та просить суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, визнати недійсним рішення державного реєстратора, та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права спільної сумісної власності та зобов`язати Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області внести зміни до розпорядження, зазначивши, що спірна квартира передається у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву в якій, просили позов задовольнити в повному обсязі, та розглядати справу без їх участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви в яких, просили розглядати справу без їх участі, та у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивач більше 15 років не проживає у спірній квартирі, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не приймає. Представник відповідача Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду подав відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що Управлінням комунального майна та приватизації Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради, з чітким дотримання вимог чинного законодавства України були проведені усі законні та відповідні дії стосовно видачі розпорядження та свідоцтва. Щодо вимоги позивача про зобов`язання внести зміни до розпорядження вказав, що дана вимога є необґрунтованою та безпідставною, оскільки видача розпорядження передує подання самим громадянином до органу приватизації заяви та передбачених законодавством документів. Процедура приватизації спірної квартири вчинена у порядок визначений законом та на підставі документів, які передбачені Законом України «Про Приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерств з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №31. Від представника третьої особи Департамента реєстрації Харківської міської ради Харківської області надійшли письмові пояснення, в яких останній просив розглядати справу без його участі, та вказав, що рішення суду, яке набрало законної сили, та подане до державного реєстратора як підстава проведення реєстраційної дії підлягає виконанню у передбаченому законом порядку, тому не потребує додаткового зобов`язання в резолютивній частині рішення відповідного суб`єкта реєстраційних дій. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено,\~що рішенням\~виконавчого комітету\~Харківської міської\~ради від\~22.01.2014\~року №\~29\~визнано громадян\~наймачами житлової\~площі:\~ [PERSON] наймачем\~трикімнатної квартири\~ [ADDRESS] ,\~зі складом\~3\~особи: [PERSON] -\~наймач; [PERSON] -\~дочка; [PERSON] -\~брат, у зв`язку зі смертю наймача [PERSON] (а.с. 25). Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова 01 лютого 2016 року по справі №641/11709/15-ц позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні належного [PERSON] на праві наймача нерухомого майна, а саме: квартирою [ADDRESS] , визнавши [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] (а.с.12-13). Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27 січня 2020 року клопотання представника [PERSON] - [PERSON] про поновлення строку - задоволено. Поновлено представнику [PERSON] - [PERSON] строк на апеляційне оскарження заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2016 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника [PERSON] - [PERSON] на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2016 року по вказаній цивільній справі, та зупинено дію заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2016 року по справі №641/11709/15-ц (а.с. 14-15). Постановою Харківського апеляційного суду від 10 березня 2020 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] задоволено, заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2016 року - скасовано (а.с.16-20). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Духно Тетяною Вікторівною на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 3-16-320505-Ц2, виданого 07.11.2016 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, 21.12.2016 року проведено державну реєстрацію права приватної спільної сумісної власності, розмір частки 1, трикімнатної квартири [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1119769363101. Підстава внесення запису: рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Духно Тетяни Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.12.2016, індексний номер -33203852 (а.с. 23-24). Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Відповідно до відповіді Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради від 16.04.2020 року за вих. №3826 на заяву [PERSON] від 01.04.2020 року про визнання розпорядження відділу приватизації житлового фонду від 07.11.2016 року та свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] -Ц2 недійсним, останньому повідомлено, що спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду, вирішуються судом (а.с. 35). Згідно ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно із ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 \~ст. 81 ЦПК України передбачено, що\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно. Однією з підстав для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.5\~Закону України «Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового\~фонду з використанням\~житлових чеків одержують громадяни України які постійно проживають в цих квартирах (будинках). Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержанні заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку. Органи приватизації,\~органи місцевого\~самоврядування не\~мають права\~відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Згідно ст. 12 Закону України «Про Приватизацію державного житлового фонду» власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком), кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України. Пунктом 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (далі - Положення) передбачено, що передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Відповідно до п.п 13, 14 Положення приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації). Передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках які на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно п. 15 Положення підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства) (далі - орган з оформлення документів). Пунктами 17, 18 Положення передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянин подає до органів приватизації передбачені порядком документи. Відповідно до п.п. 23, 24 Положення орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Свідоцтво про право власності підлягає обов`язковій реєстрації в органі державної реєстрації прав. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видано Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, згідно з розпорядженням від 07 листопада 2016 року № 1590-Ц2, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , передана у приватну спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] .\~ Таким чином, для скасування свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно має бути визнано недійсним та скасовано рішення органу на підставі якого було видано вказане свідоцтво. Вказаний висновок повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 27 червня 2018 року № 925/797/17, від 05 лютого 2020 року № 904/750/19, від 27 травня 2020 року ?№ 442/2771/17, 09 березня 2021 року № 756/4120/16-ц. Вказане Розпорядження від 07.11.2016 року № 1590-Ц2 про передачу квартири [ADDRESS] , у власність сторін не скасовано, не визнано недійсним і позивачем не оспорювалося. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що розпорядження, на підставі якого видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно не було визнане недійсним, не було скасовано, та не оспорюється позивачем, а позовна заява не містить вимоги щодо визнання недійсним та скасування вказаного розпорядження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання недійсним рішення державного реєстратора, скасування запису про проведену державну реєстрацію права спільної сумісної власності, та внесення змін до розпорядження про передачу спірної квартири у спільну сумісну власність.

Outcome: dismissed