Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною [PERSON] , наступним чином: безперешкодні побачення без участі [PERSON] щомісячно, раз у місяць з п`яниці по неділю з 10:00 год. до 18:00 год.; безперешкодне проведення відпустки з дитиною без участі [PERSON] щороку у літній період на 14 днів; безперешкодна участь у святкуванні дня народження дитини з можливістю участі третіх осіб кожного року 03 травня з 10:00 год. до 22:00 год.; безперешкодне проведення зимових свят без участі [PERSON] щороку у зимовий період на 10 днів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2015 року та рішенням суду від 12.06.2018 року шлюб між ними був розірваний. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу відповідач порушує його право на безперешкодне спілкування з дитиною. Позивач звертався до Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою та документами для отримання розпорядження про визначення способів участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо. Після прийняття відповідного рішення, [PERSON] певний час виконували відповідне рішення та надавала змогу бачитись позивачу з дитиною. Згодом, відповідач почала чинити перешкоди у побаченнях з дитиною та припинила виконувати це рішення. Зазначив, що він бажає проводити зі своїм сином час, приймати участь у його вихованні, також бажає щоб дитина спілкувалась з бабусею і дідусем, які проживають у м. Стрий Львівської області, у зв`язку з чим просив позов задовольнити. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.07.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження. 12.08.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 30.08.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 07.10.2021 року від Державної прикордонної служби України на виконання вимог ухвали суду від 09.09.2021 року надійшла витребувана судом інформація. 12.10.2021 року від представника відповідача надійшла заява про виклик свідків та пояснення. 18.10.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до справи. 01.11.2021 року від Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов висновок від 27.10.2021 року за №108-14451 про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] . 03.11.2021 року в підготовчому судовому засіданні долучено до матеріалів справи докази та задоволено клопотання про допит свідків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 08.11.2021 року від представника позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача. 12.11.2021 року від Державної прикордонної служби на виконання ухвали суду від 09.09.2021 року надійшла витребувана інформація. 16.11.2021 року у судовому засіданні були допитані свідки. 29.11.2021 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги свого довірителя та просила їх задовольнити. Також, в додаткових поясненнях зазначила про аморальну поведінку відповідача, яка виражається у викладанні фотографій у журналі Плейбой та неодноразових поїздках за кордон. Представник відповідача проти задоволення вимог заперечував посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження перешкод зі сторони відповідача у спілкуванні та вихованні дитини. Зазначив, що позивач після розлучення не проявляв інтерес до дитини [PERSON] , [INFO] , не брав участі у піклуванні, вихованні дитини, за власною ініціативою, фактично, зник з життя дитини на декілька років. Запропонований позивачем порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною не відповідає інтересам самої дитини та складений позивачем виключно з урахуванням власних потреб, без урахування об`єктивних обставин справи, оскільки відповідно до висновку спеціаліста від 20.09.2021 року за результатами проведеного психологічного обстеження [PERSON] , [INFO] , біологічного батька [PERSON] не ідентифікує, як знайому людину, не включає його у коло членів родини. До того ж у висновку зазначено, що ситуація коли батько буде бачитись з дитиною без присутності матері, у даному випадку буде сприйнята дитиною як ситуація небезпеки, напруги, так само, як би дитину залишили з зовсім незнайомою людиною. Крім того, відносно позивача відкрито кримінальне провадження №12021145130000047 від 03.02.2021 року за ч. 1 ст. 125 КК України по факту побиття та спричинення тілесних ушкоджень гр.. [PERSON] її знайомим [PERSON] . Вважає, що при вирішенні даної справи, необхідно врахувати який сумнівний вплив на дитину та який соціальний приклад для дитини може здійснювати позивач та пов`язані з ним особи. Надані позивачем фотографії підтверджують те, що він мало цікавиться своїм сином, оскільки по фотографіям вбачається, що дитині на них до двох років, а на даний час дитині п`ять років, і жодних фотографій позивачем за цей період не надано. Надані копії сторінок журналу Плейбой не містять інформацію щодо предмета доказування по даній справі та не мають значення для вирішення справи. Щодо неодноразових поїздок за кордон зазначив, що відповідач має своє особисте життя, яке заслуговує на повагу, а також не стосується справи. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без участі свого представника, просила ухвалити рішення, виходячи з інтересів малолітньої дитини. Також, надіслала на адресу суду висновок про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] . Суд, вислухавши думку учасників справи, врахувавши заяву представника Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації дослідивши матеріали справи та висновок про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] , приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 24.12.2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.12.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 4271) розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.11.2017 р. та до повноліття дитини. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Після розірвання шлюбу малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , залишився проживати разом з матір`ю [PERSON] 13.07.2021 року відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого прізвище [PERSON] змінила на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позивач звертаючись з позовом до суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] зазначив, що відповідач чинить йому перешкоди у побаченнях з дитиною. Зазначив, що він бажає проводити час зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , приймати участь у його вихованні, також бажає щоб дитина спілкувалась з бабусею і дідусем, які проживають у м. Стрий Львівської області, у зв`язку з чим просив не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною [PERSON] , наступним чином: безперешкодні побачення без участі [PERSON] щомісячно, раз у місяць з п`яниці по неділю з 10:00 год. до 18:00 год.; безперешкодне проведення відпустки з дитиною без участі [PERSON] щороку у літній період на 14 днів; безперешкодна участь у святкуванні дня народження дитини з можливістю участі третіх осіб кожного року 03 травня з 10:00 год. до 22:00 год.; безперешкодне проведення зимових свят без участі [PERSON] щороку у зимовий період на 10 днів, на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 19 СК України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.10.2021 року за №108-14451 «Про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] », вбачається, що розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.12.2018 року за №97, позивачу [PERSON] визначено наступні способи спілкування з сином, а саме одну суботу та одну неділю кожного місяця з 10:00 год. до 18:00 год. за умови попереднього повідомлення матері дитини за один тиждень до зустрічі. В бесіді з працівником служби малолітній [PERSON] , [INFO] , повідомив, що проживає з мамою та татом [PERSON] , відвідує садочок, про тата [PERSON] не пам`ятає, згадав, що він з ними жив давно та ображав маму. На запитання чи хотів би він зустрічатись з татом [PERSON] відповів ствердно. З висновку спеціаліста-психолога [PERSON] від 20.09.2021 року за результатами проведеного психологічного обстеження малолітнього [PERSON] , [INFO] вбачається, що [PERSON] характеризує місце свого проживання як надійне, виявляє ознаки надійної прихильності до матері [PERSON] , що означає міцні позитивні стосунки. Хлопчик сприймає маму як значимого дорослого, яка задовольняє його потреби та формує безпечне середовище для його розвитку. Мати задіяна до більшості важливих життєвих процесів дитини. [PERSON] включає матір до кола сім`ї, визнає авторитетом орієнтується на неї. Також, [PERSON] включає до кола своєї родини батька [PERSON] (вітчима), стосунки з батьком [PERSON] описує виключно як позитивні та міцні. На момент проведення обстеження у малолітнього [PERSON] наявний психологічний зв`язок із матір`ю [PERSON] , даний зв`язок характеризується як міцна емоційна прив`язаність до матері з боку дитини. При згадуванні біологічного батька у [PERSON] , [INFO] , не виникає приємних чи не приємних емоцій. [PERSON] сприймає фігуру біологічного батька як незнайому для себе людину. На момент проведення обстеження не виявлено психологічної напруги чи уникнення з боку дитини щодо її біологічного батька через те, що малолітній [PERSON] не пам`ятає свого біологічного батька. Ситуація коли батько буде бачитись з дитиною без присутності матері, у даному випадку буде сприйнята дитиною як ситуація небезпеки, напруги, так само, як би дитину залишили з зовсім незнайомою людиною. Для [PERSON] фігура біологічного батька є сторонньою. З високою вірогідністю у дитини такого віку це може викликати психоемоційну напругу, стрес, підвищення тривожності, страх або паніку. Регулярні зустрічі з батьком без присутності матері з високою вірогідністю негативно вплине на подальший емоційний психічних розвиток дитини, її відносини з іншими людьми. Постійне перебування у ситуації високої психоемоційної напруги може суттєво впливати на подальший розвиток дитини, травмувати психіку дитини та порушувати базову довіру до оточуючого світу. На момент проведення обстеження, у [PERSON] , [INFO] , не виявлено ознак психологічної травми, завданої поведінкою батька, через тривалу відсутність батька, що спричинило процес забування і витіснення спогадів про біологічного батька. Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне встановити порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього [PERSON] , 2016 р.н., а саме, під час його приїзду до м. Києва один раз на місяць у суботу з 10:00 год. до 18:00 год. та у неділю з 10:00 год. до 18:00 год. у присутності матері дитини, за умови її попереднього повідомлення за один тиждень до зустрічі. З довідки ДНЗ №146 м. Києва від 12.08.2021 року №46/2021 вбачається, що вихованням [PERSON] , [INFO] , займається мама [PERSON] . Тато до закладу дошкільної освіти не приходить, успіхами дитини не цікавиться. Жодного разу не відвідував батьківські збори та свята. Під час спілкування з дітьми за дорослими дитина про тата не згадує. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. З матеріалів справи вбачається існування між колишнім подружжям непорозуміння щодо участі батька у вихованні та спілкування з дитиною, оскільки судом достовірно встановлено, що батько дитини декілька років не приймав участі у вихованні сина, проте зазначені обставини не повинні негативно впливати на дитину. Надані позивачем копії фотографій підтверджують, що позивач проводив час зі своїм сином у віці до двох років. На даний час малолітньому сину сторін [PERSON] , [INFO] , 5 років і жодних фотографій з ним за цей період не надано. В судовому засіданні також достовірно встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , виявляє прихильність до матері, а фігура біологічного батька є сторонньою. Верховний Суд при розгляді справи №754/9026/16-ц у постанові від 23.06.2020 року зробив висновок про те, що у разі відсутності психологічного зв`язку між дитиною та батьком зустрічі потрібно проводити виключно у присутності матері. Правова позиція щодо обов`язкової присутності матері при зустрічах з дитиною підтверджена численною судовою практикою, зокрема, постановою Верховного Суду від 19.02.2021 року у справі №183/5863/18, постановою Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі №754/9026/16-ц, постановою Верховного Суду від 05.03.2020 року у справі №420/1695/17-ц, постановою Верховного Суду від 20.03.2020 року у справі №344/15546/18. Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , та [PERSON] які підтвердили тривалу відсутність позивача, як батька, у житті дитини. Також, вказані свідки пояснили, що під час проживання у шлюбі, позивач неодноразово вчиняв неправомірні дії по відношенню до відповідача, зокрема і в присутності дитини, це проявлялось у застосуванні фізичного насильства до відповідача, психологічного насильства до відповідача та дитини, систематичних проявів агресії та погроз. Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови позивача у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Тому і підстав для сумніву у правдивості пояснень відповідача про агресивну поведінку позивача, у суду немає. При вирішенні даної справи по суті, суд також враховує, який вплив, виховання та який соціальний приклад для дитини може здійснювати позивач. Відповідно до постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 15.01.2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02.02.2010 року відмовлено у взятті під варту [PERSON] та обрано міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання. З вказаної ухвали вбачається, що [PERSON] обвинувачується в тому, що він за попередньою змовою в групі осіб, в період з грудня 2006 року по квітень 2007 року з метою заволодіння чужим майном в магазинах « Електролюкс », « Технолюкс », « Цум » та ін. в м. Стрий, «Фокстрот» у м. Львов, а також грошима банків «Кредобанк», «Фінанси та Кредит», «Укрсоцбанк» та інших у м. Стрий, «ТАС-Комерцбанк» та інших у м. Львові, шляхом обману та зловживанням довірою, повідомивши неправдиві відомості та представивши підроблені документи, заволоділи майном та грошима у великих розмірах на суму 60441,39 грн. З відповіді Стрийського районного управління поліції у Львівській області ГУ НП України від 14.09.2021 року вбачається, що 03.02.2021 року о 00:59 год. надійшло повідомлення на лінію «102» про те, що в с. Довголука Стрийського району, заявниця [PERSON] , [INFO] , жителька Івано-Франківської області Долинського району с. Тисів повідомила про те, що її знайомий гр. [PERSON] , [INFO] , житель м. Стрий побив заявницю спричинивши їй тілесні ушкодження. По даному факту відкрито кримінальне провадження №120211451300000 від 03.02.2021 року за ст. 125 ч. 1 КК України. Також, 14.04.2022 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Львівгаз збут» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 9971,11 грн., інфляційні витрати в сумі 752,52 грн., 3% річних в сумі 554,19 грн. Слід зазначити, що на 50% виховання дітей залежить від миру у сім`ї. Діти наслідують батьків, вони для них приклад того, як слід поводитись у житті, як реагувати на оточуючу дійсність, а тому обставини встановлені судом щодо поведінки позивача враховуються при визначення способів участі у спілкуванні та вихованні батька з дитиною. Що стосується наданих позивачем копій сторінок журналу стосовно певної поведінки відповідача, то суд не приймає їх до уваги, оскільки вони не містять інформацію щодо предмету доказування по даній справі та не мають значення для вирішення даної справи по суті. Суд враховує, що як позивач так і відповідач мають особисте життя, роботу, яка може бути пов`язаною з публічністю, присутністю на відповідних публічних заходах, виїздах за кордон та інше, а тому кожен з них повинен мати повагу до особистого життя. У зв`язку з викладеним, копії фотознімків із журналу, а також кількість виїздів за кордон відповідача суд бере до уваги лише як опис подій, які передували зверненню позивача до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно із ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Частинами 1, 2 статті 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Конвенція про права дитини у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. З наведених вище норм діючого законодавства можна зробити висновок, що сторони по справі зобов`язані здійснювати свої батьківські обов`язки щодо дітей, мають право на спілкування з ними, їх виховання. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Стаття 141 Сімейного кодексу України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Тобто права та обов`язки матері та батька щодо дитини є рівними навіть тоді, коли вони не є подружжям. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Інтереси дитини захищаються передусім, і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Слід звернути увагу на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ч. 3 ст. 9 Конвенції проголошує правило про те, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Як зазначено у Загальному коментарі Комітету з прав дитини № 14 (2013 рік) щодо права дитини на першочергове врахування її найкращих інтересів (п. 1 ст. 3), з метою довести, що право дитини на оцінювання та першочергову увагу до її найкращих інтересів було дотримане, усі рішення стосовно дитини або дітей мають бути вмотивовані, обґрунтовані та пояснені. У мотивації рішення необхідно чітко вказати усі фактичні обставини, що стосуються дитини, які елементи було визнано необхідними під час оцінювання найкращих інтересів, склад таких елементів у кожній справі, а також яким чином їх було оцінено для визначення найкращих інтересів дитини. Якщо рішення не збігається з поглядами дитини, слід чітко вказати причину для цього. У виключних випадках, коли обране рішення не відповідає найкращим інтересам дитини, слід вказати підстави для такого рішення і таким чином показати, що найкращі інтереси дитини було враховано, незважаючи на результат. Недостатньо вказати у загальних формулюваннях, що інші міркування переважають над найкращими інтересами дитини. Слід чітко перерахувати такі міркування у зв`язку з розглянутою справою та надати причини для їхньої першочергової важливості. В обґрунтуванні також має бути доведено, що найкращі інтереси дитини не були достатньо вагомими, щоб переважити інші міркування. Слід визначити обставини, за яких найкращі інтереси дитини мають бути найвагомішим міркуванням. У даній ситуації суд звертає увагу на те, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, у даному випадку вирішення питання про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням в їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. В силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори», стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Враховуючи особливості правовідносин, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в їх право на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції, з іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини). Згідно із ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд бере до уваги рішення Органу опіки та піклування щодо визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною та вважає за доцільне визначити порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , а саме: під час його приїзду до м. Києва один раз на місяць у суботу з 10:00 год. до 18:00 год. та у неділю з 10:00 год. до 18:00 год. у присутності матері [PERSON] , [INFO] , за умови її попереднього повідомлення за один тиждень до зустрічі. При цьому, батькам необхідно усвідомлювати, що на психофізичному стані дитини також позначається спроможність (чи нездатність) батьків ладнати між собою. Потенційно вона впливає на все: від психічного здоров`я до успіхів у навчанні та стосунків у майбутньому. Цілком імовірно, що налагодження стосунків між батьками також досить швидко принесе свої плоди - велику користь дитині. Крім того, в майбутньому дитині буде легше підтримувати нормальні стосунки з людьми. Розуміння батьками, як їхні стосунки впливають на розвиток дитини, означає підготувати основу для здоров`я дитини сьогодні - та здорової сім`ї в майбутньому. Виходячи з наявних матеріалів справи та досліджених судом письмових доказів, а також того, що позивач має бажання приймати участь у вихованні свого сина, а також те, що таке спілкування не перешкоджатиме розвитку дитини, наявність між сторонами суперечок щодо участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини, суд вважає, що судом повинен бути визначений порядок участі позивача у вихованні його сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, позовні вимоги [PERSON] у частині встановлення способу участі батька у вихованні дитини з усуненням перешкод у спілкуванні з дитиною підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial