Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (далі - ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.»), [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява обґрунтована тим, що 23.12.2020 року приблизно о 10 год. 20 хв., в м. Києві по вул. Софіївська,16/16, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Skoda Oktavia», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відповідно до Полісу № 200594617. 23.12.2020 року [PERSON] звернулася до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 03.03.2021 позивач звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.». 09.03.2021 представник ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» звернувся до позивача та повідомив, що у вказаній заяві помилково зазначені реквізити, у зв`язку з чим, цього ж дня позивачем на адресу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» була повторно направлена заява про виплату страхового відшкодування. Проте, на сьогоднішній день страхове відшкодування позивачу не сплачено. У зв`язку з наведеним, позивач просить позов задовольнити, стягнути з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на її користь страхове відшкодування у розмірі 31943,72 грн.; 3% річних у розмірі 570,00 грн.; інфляційні витрати станом на день ухвалення рішення у справі у розмірі 967,96 грн.; пеню за прострочення виплати страхового відшкодування - 3132,23 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 15000,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь моральну шкоду у сумі 18000,00 грн., оскільки, у зв`язку з тим, що вона не отримала виплати страхового відшкодування, була змушена протягом тривалого часу шукати грошові кошти для здійснення ремонту свого автомобіля, а також була позбавлена можливості користуватися ним, що викликало суттєві незручності та призвело до пригніченого стану останньої. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. позивач просила стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених вимог. Ухвалою судді від 24.09.2021 було відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. 19.11.2021 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Конюшко Д.Б. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення з останнього на її користь моральної шкоди у розмірі 18000,00 грн. з наступних підстав. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була забезпечена за полісом ОСЦПВВНТЗ №200594617, виданого ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.». При цьому, статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому, при визначенні розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , розмір страхового відшкодування дорівнював би вартості відновлювального ремонту , оскільки при розрахунку мав бути застосований коефіцієнт фізичного зносу рівний нулю. Таким чином, вся заподіяна шкода позивачу у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу мала бути відшкодована саме ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» та [PERSON] не зобов`язаний був відшкодовувати шкоду у позасудовому порядку. Із змісту позовної заяви вбачається, що моральна шкода, заявлена позивачем, спричинена не діями [PERSON] , а невиплатою ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» страхового відшкодування у встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк, а тому стягнення суми моральної шкоди з [PERSON] є необґрунтованим. Крім того, вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є значно завищеним, що також суперечить вимогам вказаного вище закону. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Представник ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.»у судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 23.12.2020 року приблизно о 10 год. 20 хв., в м. Києві по вул. Софіївська,16/16, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Skoda Oktavia», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2021 року у справі №761/3391/21, яка набрала законної сили 22.02.2021 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2021, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. На момент ДТП транспортний засіб «Skoda Oktavia», номерний знак [NUMBER] , був застрахований в ТДВ«СК «Ю.Ес.Ай.», відповідно до полісу ОСЦПВ № 200594617. 23.12.2020 року [PERSON] звернулася до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 09.03.2021 позивачем на адресу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» була направлена заява про виплату страхового відшкодування. Згідно з відповіддю ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» вих. №51-5617 від 04.08.2021, страхова компанія повідомила, що позивачу буде виплачена сума страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також пеня у разі прострочення виплати. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , складає 31943,72 грн. З листа ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» вих. №51-5949 від 18.08.2021 вбачається, що погоджена сума страхового відшкодування становить 31943,72 грн. Таким чином, спір між сторонами виник з приводу невиплати ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» позивачу, як потерпілій від ДТП, страхового відшкодування в порядку ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай». Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого. У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого. Разом з тим, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Як визначено ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial