Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги у розмірі 3 538,00 грн., посилаючись на те, що [PERSON] 29.07.2020 року черговий раз звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради із заявою про призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, за встановленою згідно з чинним законодавством формою. В заявах мається підпис відповідача, він був ознайомлений, що вразі зміни або приховування обставин, які можуть вплинути на отримання тимчасової допомоги, він зобов`язаний повідомити про це Управління. Відповідача було попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги або повернення надмірно нарахованих коштів у разі подання неповних недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. До таких своїх заяв останній додав Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, за встановленою згідно чинним законодавством формою. 04.09.2020 року Управлінням прийнято рішення про призначення відповідачу тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 29.07.2020 року по 31.12.2020 року у розмірі 1\~712,00 грн. щомісячно, що підтверджується відповідним рішенням. Допомогу було подовжено у автоматичному режимі з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року у розмірі 1\~769,00 грн. щомісячно. 05.01.2021 року відповідач звернувся за подовженням допомоги на наступний термін. Згідно розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї відповідач не мав права на отримання допомоги з 01.01.2021 року у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує прожитковий мінімум сім`ї. Таким чином відповідачу було надміру виплачено кошти за період з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року у розмірі 3\~538,00 грн. Відповідачу позивачем направлялися повідомлення з вимогою про необхідність повернути надміру виплачені кошти у відповідності з чинним законодавством, проте в добровільному порядку відповідач вказану суму переплати не повернув, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 08 годину 30 хвилин 04 січня 2022 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно, до суду надана заява з проханням розглянути справу за його відсутності, заяву підтримав та просили її задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно, до суду надана заява з проханням розглянути справу за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.\~16\~ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на підставі заяви відповідача [PERSON] від 29.07.2020 року про призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, за встановленою згідно з чинним законодавством,Управлінням відповідачу було призначено та виплачено грошову допомогу за період з 29.07.2020 року по 31.12.2020 року у розмірі 1 712 грн. 00 коп. щомісячно, з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року у розмірі 3\~538,00 грн. 00 коп. В заявах мається підпис відповідача, він був ознайомлений, що вразі зміни або приховування обставин, які можуть вплинути на отримання тимчасової допомоги, він зобов`язаний повідомити про це Управління. Відповідача було попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги або повернення надмірно нарахованих коштів у разі подання неповних недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї (а. с. 9-10, 21 звор. стор.-22). До таких\~своїх заяв\~останній додав\~Декларації про\~доходи та\~майновий стан\~осіб,\~які звернулись\~за призначенням\~усіх видів\~соціальної допомоги,\~за встановленою\~згідно чинним\~законодавством формою (а. с. 11-12, 23-24). Як встановлено у судовому засіданні, УСЗН Бахмутської міської ради було виявлено, що [PERSON] було призначено тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату по 31.12.2020 року. З 01.01.2021 року по 28.02.2021 року допомога була подовжена без звернення заявника на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби». 05.01.2021 року [PERSON] звернувся за призначенням допомоги. Згідно розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї права на отримання допомоги заявник з 01.01.2021 року не має у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує прожитковий мінімум сім`ї. Даний факт підтверджується актом про виявлення факту переплати (а. с. 27). З розрахунку надміру виплачених сум допомоги вбачається, що загальна сума переплати становить 3 538 грн. 00 коп. (а. с. 27 звор. стор.). Листом № 07/1094-10 від 18.03.2021 року, № 07/4315-10 від 09.09.2021 року відповідач був повідомлений про необхідність повернення надміру отриманих державних коштів у розмірі 3 538 грн. 00 коп. (а. с. 28, 29). В матеріалах справи мається довідка про переплату допомоги [PERSON] станом на 02.2021 року з 01.01.2021 по 28.02.2021 року в розмірі 3\~538,00 грн. (а. с. 27 звор. стор.), довідка про доходи на ім`я [PERSON] (члена сім`ї заявника) (а. с. 25 звор. стор., 26), пояснювальна від [PERSON] про надання останнім згоди на обробку його персональних даних (а. с. 25). Механізм призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, але не набула права на пенсійну виплату визначений Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги працюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1098 (далі Порядок). Відповідно до п. 2 вказаного Порядку призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) (крім м. м. Києва та Севастополя) рад, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, виконавчими органами рад об`єднаних територіальних громад (далі органи соціального захисту населення) з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу. Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває права на пенсійну виплату. Призначення і виплата тимчасової допомоги та перелік необхідних документів встановлений Порядком. Відповідно до п. 5 Порядку для призначення тимчасової допомоги особа надає органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання документи, передбачені цим пунктом Порядку, зокрема: заяву, декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги. Відповідно до пункту 23 Порядку контроль за правильністю призначення і виплати тимчасової допомоги здійснює орган соціального захисту населення, у тому числі через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити і в строк до 15 календарних днів з дати надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від особи, яка звертається за призначенням тимчасової допомоги. Для перевірки даних про дохід (відсутність доходу) використовуються відомості ДФС із Державного реєстру фізичних осіб платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. Відповідно до пункту 24 Порядку, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; - повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; - у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування в розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; - у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» (далі Постанова 264) установлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID 19, …., строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, які було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних , районних у м. м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі заяви та необхідних документів, поданих після закінчення терміну дії карантину. Відповідно до ч. 1 ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України). Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно ст.\~1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`ю або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки х її боку і недобросовісності з боку набувача. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтувалися на припущеннях. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За таких обставин, у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в порядку ст. 141 ЦПК України у розмірі 3 405 грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: approved