Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

14.12.2021 року представник позивача- адвокат Браславська О.А. звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29.07.2019 р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., зареєстрований в реєстрі за № 1315. В обґрунтування позову вказує про те, що в січні 2021 р. із її заробітної плати почали здійснювати відрахування, хоча судових рішень і постанов про відкриття виконавчих проваджень не отримувала і лише в серпні 2021 р. в бухгалтерії за місцем роботи вона дізналась, що це стягнення відбувається на підставі постанови приватного виконавця. Зазначає, що виконавче провадження з виконання виконавчого напису стосовно неї згідно даних АСВП перебуває у приватного виконавця Павелків Т.Л., хоча постанова про відкриття виконавчого провадження винесене приватним виконавцем Вольф Т.Л. Вказує, що 16.04.2013 вона звернулась до ПАТ «Банк Руский Стандарт» із пропозицією у вигляді заяви укласти договорів про надання та використання платіжної картки, хоча в зазначеній заяві відсутні відомості про конкретні суми наданого позичальнику кредиту, а документу із назвою «кредитний договір № 105725717 від 16.04.2013 р.» вона не підписувала, будь-який кредитний договір з таким номером та від зазначеної дати нотаріально не посвідчувався. Звертає увагу, що зі змісту виконавчого напису нотаріуса правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт» є АТ «Банк Форвард», порте не зазначено на підставі якого документа приватний нотаріус вбачає підстави правонаступництва. Зазначає, що з часу підписання нею заяви про надання та використання платіжної картки (16.04.2013 р.) до 29.07.2019 р. пройшло більше шести років, тобто двічі сплину строк позовної давності. Звертає увагу суду, що на цей час приватний нотаріус Кондратюк С.В. не діє. Нотаріусу не були надані документи, які б свідчили про визнання позивачем визначеної кредитором заборгованості, жодних вимог про погашення заборгованості кредитор чи його правонаступник не пред`являв і заборгованість з нею не узгоджувалась, що є безумовним фактом, який свідчить про не безспірність заборгованості за кредитним договором. Отже, виконавчий напис не відповідає вимогам чинного законодавства, що стало підставою для звернення до суду з позовом пор визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за їх та позивача відсутності, не заперечувал проти заочного розгляду справи (а.с. 52). Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить отримання ним судової повістки, копії позову з доданими до нього документами (а.с. 42), однак його представник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності причин неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від нього не надходило. Третя особа приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою його місця знаходження, однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з`явився (а.с. 50, 51), про причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності причин неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від нього не надходило. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про що свідчить отримання нею судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 54), однак в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, письмових пояснень та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності причин неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від неї не надходило. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 16.04.2013 р. між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та [PERSON] на підставі заяви № 105725717 був укладений договір про надання та використання платіжної картки на умовах викладених в цій Заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку та Тарифах по карткам Банку в рамках якого пропонувалось відкрити позивачу поточний рахунок, для здійснення операцій за Рахунком Картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на Рахунку Картки, встановити позивачу ліміт, в межах якого є право здійснювати операції з використанням Картки за рахунок наданого Банком кредиту (Ліміт) під операції з Карткою та здійснювати у відповідності до ст. 1069 ЦК України кредитування Рахунку Картки з ставкою по кредитному ліміту 55,00 % річних (а.с. 15, 16). 29 липня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1315, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором № 105725717 від 16.04.2013 р., укладеним нею із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», за період з 09.01.2018 р. по 15.03.2018 р. суми повної заборгованості у розмірі 25159,83 грн., в тому числі заборгованості за сумою кредиту у розмірі 25159,83 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 850 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача, а загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 26009,83 грн. (а.с. 17). На підставі\~вказаного вище\~виконавчого напису\~нотаріуса приватним\~виконавцем виконавчого\~округу міста\~Києва Вольф\~Т.Л.\~відкрито виконавче\~провадження (ВП\~№ 59892070)\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~АТ «Банк\~Форвард» заборгованості\~в розмірі\~26009,83\~грн. (а.с. 11, 12). Як вбачається з Інформації про виконавче провадження № 59892070 (дата отримання 10.12.2021 р.), приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. 14.09.2019 р. винесено постанову про арешт коштів боржника ( [PERSON] ) та 23.12.2020 р. постанову про передачу ВД на виконання до підприємства, установи, організації (а.с. 13, 14). Наказом Міністерства юстиції України від 07.08.2020 р. № 2693/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 11 від 23.07.2020 р. та на підставі підпункту «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону, а саме: у зв'язку з набранням законної сили рішень суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні нотаріальних дій, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 27.05.1997 р. за № 2657 на ім'я [PERSON] , анульоване, як вбачається з листа Міністерства юстиції «Про розгляд запиту» від 25.05.2021 р. (а.с. 18). Відповідно до ст.\~18\~Цивільного кодексу\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. П. 1.1. Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. На підставі пунктів 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно до п. 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум, витребування майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Суд позбавлений можливості встановити, чи були надані нотаріусу документи, передбачені переліком документів, за яким проводилось стягнення у безспірному порядку, оскільки ні відповідачем, ні приватним нотаріусом не надано суду ніяких документів з цього приводу, тому ця інформація є непідтвердженою. Крім того,\~достовірно неможливо\~встановити,\~що право\~вимоги за\~кредитним договором\~від 16.04.2013\~р.,\~укладеним між\~ПАТ «Банк\~Руский Стандарт»\~та [PERSON] ,перейшло до АТ «Банк Форвард», оскільки договору про це суду також не надано. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Відповідачем не надано доказів на підтвердження відправлення копії письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості та повідомлень про заміну кредитора, а також відсутнє підтвердження отримання нею такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів\~України №\~662\~від 26.11.2014року\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, зокрема, «п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662від\~26.11.2014року\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 р. у справі № 158/2157/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. у справі № 910/10374/17. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 29.07.2019 р., тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. В суді не підтверджено, що укладений кредитний договір від 16.04.2013 р., який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому станом на 29.07.2019 р. він не мав правових підстав та повноважень вчиняти оскаржуваний виконавчий напис про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Таким чином, не доведено, що нотаріусом для вчинення виконавчого напису належним чином здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірка всіх пред'явлених для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджують безспірність зазначеної заборгованості боржника перед стягувачем. Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд також зазначає, що за ухвалою від 17.12.2021 р. було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 1315, вчиненого 29.07.2019 р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., що здійснюється в межах виконавчого провадження № 59892070, відкритого 27.08.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 26009,83 грн, до набрання\~законної сили\~рішенням суду(а.с. 29, 30). Відповідно до ч. 9 ст. 158\~ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. В рамках даної цивільної справи такого клопотання не заявлялось. Таким чином, внаслідок задоволення позову підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 908 грн. та за подання заяви про забезпечення позову 454 грн. (а.с. 1, 22) на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved