Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.10.2013 року по 31.07.2021 року у розмірі 33099 грн. 01 коп., інфляційні втрати у розмірі 9411 грн. 61 коп. та 3% річних у розмірі 2614 грн. 57 коп., а всього стягнути 45125 грн. 19 коп. В обґрунтування позовних вимог вказано, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, у тому числі до квартири [ADDRESS] . Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами як споживачами послуг з централізованого опалення своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, у них за період з 01.10.2013 року по 31.07.2021 року виникла заборгованість у розмірі 33099 грн. 01 коп., яку відповідачі у добровільному порядку не погашають. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів існуючої заборгованості та окрім того просить стягнути нараховані інфляційні втрати та 3% річних.Разом з тим, представник позивача просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідачів - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідачі, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та з 19.05.2008 року зареєстрованою у ній. Разом із нею у зазначеній квартирі з 27.05.2013 року по 23.09.2020 року також був зареєстрований відповідач [PERSON] . Відтак, відповідачі були в спірний період споживачами комунальних послуг, які надає АТ «Криворізька теплоцентраль» (а.с.5, 14,15). Згідно детального розрахунку заборгованості, відповідачам позивачем надавались послуги опалення, але останні їх вартість своєчасно та в повному обсязі не сплачували, у зв`язку з чим за період із жовтня 2013 року по липень 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 33099 грн. 01 коп. (а.с.6). Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Отже, як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (зі змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з наступними змінами і доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п. 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторони покладаються обов`язки по наданню доказів. Отже, судом, із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що за період часу з 01.10.2013 року по 31.07.2021 року заборгованість за адресою: [ADDRESS] , за надані послуги з централізованого опалення склала 33099грн. 01 коп. (а.с.6) та яка підлягає стягненню в примусовому порядку. Між тим, суд враховує, що відповідно до відомостей щодо реєстрації місця проживання відповідачів, які містяться в матеріалах справи, відповідач [PERSON] був зареєстрований у квартирі, по утриманню якої утворився борг, до 23.09.2020 року, у зв`язку з чим, вважає за доцільне стягнути з нього солідарно з відповідачем [PERSON] заборгованість за централізоване опалення саме за період з 01.10.2013 року по 23.09.2020 року у розмірі 25406 грн. 41 коп., а за період з 24.09.2020 року по 31.07.2021 року у розмірі 7692 грн. 60 коп. лише з відповідача [PERSON] . У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Таким чином, внаслідок невиконання відповідачами обов`язку щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення було порушено право позивача на своєчасне отримання платні за надані послуги. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, зважаючи на вищевикладене, правовідносини, які склались між позивачем та відповідачами є грошовим зобов`язанням, позаяк відповідачі мають зобов`язання перед позивачем оплатити надані послуги з централізованого опалення, а позивач має право вимагати від відповідачів відповідної оплати за надані послуги, однак, у зв`язку із несплатою належним чином відповідачами за отримані послуги, позивачу було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена у грошовому еквіваленті, а тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України та з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню інфляційні збитки та 3% річних, згідно наданих позивачем розрахунків, з якими погоджується суд (а.с.7,8), але з урахуванням того, що відповідач [PERSON] був зареєстрований у квартирі, по утриманню якої утворився борг до 23.09.2020 року. Таким чином, з відповідача [PERSON] солідарно з відповідачем [PERSON] у зв`язку з наявною у них заборгованістю за централізоване опаленняза період з 01.10.2013 року по 23.09.2020 року у розмірі 25406 грн. 41 коп., підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 9171 грн. 93 коп. та 3% річних у розмірі 2558 грн. 94 коп., а з відповідача [PERSON] у зв`язку з наявною у неї заборгованістю за централізоване опаленняза період з 24.09.2020 року по 31.07.2021 року у розмірі 7692 грн. 60 коп., підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 239 грн. 68 коп. та 3% річних у розмірі 55 грн. 63 коп. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 2270 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача [PERSON] у розмірі 1335 грн. 90 коп., а з відповідача [PERSON] у розмірі 934 грн. 10 коп. (а.с.1,10). На підставі викладеного,

Outcome: partial