Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Представник комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що власником нежитлового приміщення № 183 за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та відповідно до ст. 322 ЦК України зобов`язує його утримати зазначене майно. Фактичне користування послугою з постачання теплової енергії підтверджується актами використання теплової енергії, а також довідкою від 01.04.2021 року № 65. Заборгованість відповідача складає 43 396, 64 грн. Крім того, на суму заборгованості відповідачу нараховані 3% річних у сумі 7 292, 94 грн., інфляційні витрати 3 300, 50 грн. Таким чином, загальна сума боргу складає 53 990, 08 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача на свою користь. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надавалися комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 115, прим. 183, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 236771002 від 14.12.2020 року. При цьому згідно з рішенням Дніпровської міської ради від 19.07.2017 року № 24/23 КП "Теплоенерго" передано дебіторську заборгованість споживачів за спожиту теплову енергію, яка виникла перед КП "Дніпровські міські теплові мережі". Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, які не передбачені цими актами, але по аналогії породжують цивільні права і обов`язки. У даному випадку цивільні права та обов`язки сторін виникають з відносин по фактичній поставці послуг з постачання теплової енергії (юридичний факт), а саме: КП "Теплоенерго" надає відповідачу послуги з теплопостачання і щомісячно виставляє платіжні документи (квитанції) для оплати вказаних послуг, а відповідач, в свою чергу, має оплачувати вартість одержаних послуг відповідно до виставлених позивачем квитанцій, чим фактично визнається наявність між сторонами цивільно-правових відносин. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідач має заборгованість за основним боргом у сумі 18 979, 77 грн. За змістом статті 322 ЦК України, статті 162 ЖК України власники або наймачі житла зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Так згідно зі статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а також інфляційне збільшення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свій обов`язок по сплаті вартості послуг з теплопостачання, наявність заборгованості за послуги з теплопостачання відповідачем не спростована, суд вважає, що позов комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання в сумі 43 396, 64 грн., а також три проценти річних в сумі 7 292, 94 грн., інфляційні витрати в сумі 3 300, 50 грн., а всього 53 990, 08 грн. Крім того, у зв`язку зі зверненням до суду комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпровської міської ради були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved