Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.11.2021 звернулася в Полтавський районний суд Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свою позовну заяву обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В поданій до суду позовній заяві просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до повноліття. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.12.2021 матеріали справи за позовом [PERSON] передано за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.12.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників про час, дату та місце судового засідання. Відповідач [PERSON] 18.01.2022 подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що за спільною домовленістю між ним та позивачем [PERSON] після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачем. На утримання дітей добровільно надавав допомогу. Зазначив, що не погоджується з твердженням позивача про ухилення від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дітей, але не заперечує щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на двох дітей. Позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши забрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 16.01.2015 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22.11.2018 в справі № 545/2592/18. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку, що позовні [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 15.11.2021. Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави за розгляд справи в суді в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved