Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

17.02.2020 представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на дітей у розмірі 3000 грн. щомісячно. В його обґрунтування послався на те, що відповідачка є одинокою матір`ю, батько [PERSON] позбавлений батьківських прав, інший батько записаний зі слів матері. З 28.01.2016 дітям надано статус таких, що позбавлені батьківського піклування, так як відповідачка перебувала під вартою по кримінальному провадженні. Діти зареєстровані по [ADDRESS] , а проживають разом з опікуном [PERSON] в с.Любинці Стрийського району Львівської області. Зазначає, що відповідачка протягом тривалого часу неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, неодноразово була судима, на шлях виправлення не стала. Крім того, рішенням суду вона була позбавлена батьківських праві відносно старших дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вироком суду від 17.12.2015 остання була засуджена до позбавлення волі. Під час перебування відповідачки у місцях позбавлення волі опікуном дітей було призначено сестру відповідачки [PERSON] .. Термін покарання закінчився у квітні 2019 року. Після цього відповідачка не зверталась з заявою про повернення їй дітей, не надала доказів про працевлаштування, умови її проживання є жахливими. Вважає, що проживання дітей з матір`ю загрожує їх життю та здоров`ю. Відповідачка не цікавиться життям дітей, їхнім станом здоров`я, навчанням, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей. Тому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітніх дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання. 19.02.2020 у справі було відкрито провадження. 18.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 18.12.2020 в судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Суду пояснила, що у відповідачки було шестеро дітей. Стосовно чотирьох із них її вже позбавлено батьківських прав. Остання перебувала у місцях позбавлення волі за злочин щодо розповсюдження наркотиків. В той час діти були під опікою її сестри. У березні 2019 року відповідачка звільнилась з місць позбавлення волі, однак дітей не забрала, ними не цікавиться. Вона продовжує вести аморальний спосіб життя та проживає в умовах, які непридатні для дітей. Тому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на дітей у розмірі 3000 грн. щомісячно. Представник відповідачки - адвокат Огорілко Ю.В. в судовому засіданні пояснив, що відповідачка бажає виховувати дітей. Остання робила спроби забрати дітей, однак сестра чинила їй перешкоди. На даний час вона не вживає наркотиків, працює сторожем на стоянці, та має намір піклуватись про своїх дітей, і жити з ними. Вважає, що недоцільно позбавляти її батьківських прав відносно дітей. 01.02.2021 в судовому засіданні відповідачка пояснила, що на час її перебування у в`язниці сестра взяла опіку над її дітьми. В квітні 2019 року вона звільнилась з місць позбавлення волі. На даний час проживає у квартирі її матері з сином. З дітьми спілкується часто по телефону. У вересні 2020 року була в дітей у м.Стрий. Частіше не могла приїжджати, так як у неї конфлікт з шваґром. Сестра не заперечує повернути їй дітей. Вказала, що вона на даний час не вживає наркотиків, має належні умови в квартирі для проживання дітей, не заперечує щодо огляду її житла. 29.10.2021 свідок [PERSON] суду пояснила. Що є рідною сестрою відповідачки. З часу її ув`язнення протягом семи років вона опікується її малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. На даний час вони проживають разом із нею в с.Любинці Стрийського району Львівської області. Сестра рідко навідує дітей, з нею також мало спілкується. Вона приїжджала в Червоноград на квартиру матері, там жахливі умови для проживання. Вважає, що відповідачка не може забезпечити належні умови для виховання та піклування про дітей, не працює. На даний час вона дбає про дітей і забезпечує їм хороші умови для проживання, виховання та розвитку. Дівчата спілкуються із матір`ю, але не хочуть проживати з нею. Це може загрожувати їх життю. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні висловили думку про те, що не бажає проживати з матір`ю, бажає жити із тіткою [PERSON] .. Вказала, що 7 років вона проживає в с.Любинці Стрийського району з сім`єю тітки. Вона там має друзів, ходить до школи. Тітка дбає про неї і її сестру, добре ставиться. Маму вона бачила востаннє 2 роки назад. Остання інколи телефонує та цікавиться її справами, але рідко приїжджає і нічого їм не купує. В судове засідання 28.12.2021 сторони не з`явилися. Представники сторін подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розгляд справи призначався на 28.12.2020, повне судове рішення складено 04.01.2022. Розглянувши заяви представників сторін, оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка по справі є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.5,6 т.1). Батько [PERSON] був записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Батько [PERSON] - [PERSON] був позбавлений батьківських праві відносно неї на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10.12.2015 (а.с.12 т.1). Відповідачка [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26.04.2005 (а.с.11 т.1). Як вбачається з копій витягів з рішень виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 24.06.2015 №114 та 28.01.2016 № 4 малолітнім [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування у зв`язку із перебуванням одинокої матері [PERSON] під вартою згідно ухвали суду від 23.01.2015, батько [PERSON] позбавлений батьківських прав, батько [PERSON] записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.9,10 т.1). Розпорядженнями голови Стрийської районної державної адміністрації від 09.07.2015 №232 та від 26.02.2016 №44 на підставі висновків служби у справах дітей [PERSON] було призначено опікуном над малолітніми [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-15, 16 т.1). З копії вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 05.04.2019 встановлено, що відповідачка [PERSON] була засуджена за злочини, передбачені ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.28 - ч.2 ст.317 КК України до 8 років 4 місяців 26 днів з конфіскацією всього майна, що є у її власності (а.с.17- 44 т.1). Копією характеристики [PERSON] від 09.10.2019 стверджується, що дитина навчається у 4 класі НВК «Любинцівський ЗНЗ І-ІІІ ст.-ДНЗ» з 1 класу, проживає з опікуном [PERSON] , яка приділяє належну увагу і турботу дитині, заохочує її до навчання, спілкується з вчителями, класним керівником [PERSON] , бере участь у батьківських зборах (а.с.13 т.1). В принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надано роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). У виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противиться неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Дитина має право звернутись за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Також суд при ухвалені рішення враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Суд вважає, що наявність вини батьків належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Відповідачка та її представник не спростували наданих стороною позивача доказів винної поведінки відповідачки на час розгляду справи щодо умисного ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей. Остання виявила бажання налагодити контакт з дітьми, але жодних дій не вчинила. Опікун дітей є її рідною сестрою і остання не чинить перешкоди відповідачці у спілкуванні з дітьми, зверталась до неї про необхідність Відповідачка судима за злочини в сфері збуту наркотичних засобів, перебувала на обліку в лікаря нарколога. Остання не надала суду належних та допустимих доказів про те, що вона працевлаштувалась, має доходи для утримання дітей, що вживає заходів для спілкування з ними. Відповідачка тривалий час не піклувалась про фізичний і духовний розвиток своїх малолітніх дітей, і на даний час не вживала заходів для цього. Неповнолітня дитина [PERSON] висловила своє бажання проживати з опікуном. Ураховуючи доводи та мотиви позовної заяви, висновок комісій з питань захисту прав дитини, суд дійшов до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Тому з метою захисту їх прав та інтересів відповідачку слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України. Таке рішення про позбавлення батьківських прав забезпечить належний захист інтересів дітей. Водночас, згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття . Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття . Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Тобто, законодавцем прописано пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, незалежного від наявності позовної вимоги про стягнення аліментів з осіб, позбавлених батьківських прав. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби малолітніх дітей, зумовлені їх розвитком та станом здоров`я, суд,

Outcome: approved