Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] через свого представника-адвоката Паська С.А. звернулась до суду із позовом до ТОВ ФК "Кредит-Капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Д.О. перебуває на виконанні виконавче провадження №67359100 від 03.11.2021 р., відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єфименка Д.О. №620, виданого 18.05.2021 р., вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню оскільки заборгованість за кредитним договором є спірною. Відповідач направив до суду відзив, яким позовні вимоги не визнав та просив у позові відмовити за безпідставністю. Треті особи відзив до суду не надали. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. 04.12.2019 р. між ТОВ «Мілоан», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та [PERSON] укладено кредитний договір №1776622 відповідно до якого позивачу було надано кредит у сумі 10000 грн., зі сплатою 2.5 % річних за користування кредитом, строком повернення до 03.01.2020 р. 18.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис №620 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №1776622 від 04.12.2019 р. на загальну суму 26635,84 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Д.О. від 03.11.2021 р. відкрито виконавче провадження №67359100 на підставі виконавчого напису №620, виданого 18.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 27565,84 грн. та винагороду приватного виконавця. Про існування виконавчого провадження боржник дізналась в банку, оскільки на зарплатну карту позивача було накладено арешт. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Так, в постанові ВП ВС від 15.01.2020 року по справі №305/2082/14-ц сформовано висновок про те, що сам факт звернення позивача до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку документів. Таким чином, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити, оскільки зазначені обставини у позові знайшли своє підтвердження у наданих доказах, що містяться у матеріалах справі. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved