Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить надати малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , разом з нею, дозвіл на тимчасові неодноразові поїздки за межі України, а саме на виїзд та в`їзд (повернення) через лінію розмежування у зону проведення Операції Об`єднаних Сил у межах Донецької та Луганської областей на непідконтрольну територію, без згоди та супроводу батька [PERSON] , [INFO] , у період з 01 березня 2022 по 20 грудня 2023 року. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] в заяві вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в шлюбі та від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сєверодонецького міського суду Луганської області від 10 лютого 2020 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції на сході України, а також небезпекою, яка виникла в м. Донецьк, позивач разом з малолітньою донькою переїхали до м. Сєверодонецьк. Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. В період з 30 серпня 2016 року до 30 серпня 2017 року відповідач надавав свою нотаріальну згоду на тимчасові поїздки з території України до Російської Федерації, до тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та у зворотному напрямку в Україну, а також на тимчасові виїзди по всій території України, та на в`їзд на непідконтрольну територію України та виїзд з непідконтрольної території - своїй доньці [PERSON] , [INFO] у супроводі матері [PERSON] . В період з 22 листопада 2018 року до 22 листопада 2019 року відповідач надавав свою нотаріальну згоду на тимчасовий виїзд на тимчасово окуповану територію в районі проведення Операції Об`єднаних Сил на територію Донецької та Луганської областей (район ООС), та закордон до Російської Федерації - своєї доньки [PERSON] , [INFO] у супроводі матері [PERSON] . В місті Торез, тобто на непідконтрольній території України у позивача залишилися її власна двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , родичі похилого віку, яких час від часу необхідно провідувати, друзі. В м. Торез багато музеїв, парків, гарна природа та річка, такі поїздки будуть мати періодичний та нетривалий час з метою розвитку дитини та її спілкування з рідними. У зв`язку з тим, що відповідач постійно вживає спиртні напої, дебоширить та не надає згоду позивачу на тимчасовий виїзд на тимчасово окуповану територію, реагує негативно та відмовляється надавати такі документи, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. В заяві поданій до суду, просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Біловодського районного суду Луганської області, відзив на позовну заяву не подав, заяви про розгляд справи без його участі, до суду не надавав. 10 січня 2022 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до положень статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Згідно ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Згідно ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону (паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи). Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Згідно положень Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57 (з редакцією Постанова КМУ № 527 від 04 липня 2018 року) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється зокрема: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно ч.1 ст.10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї лише через контрольні пункти в`їзду-виїзду, в яких здійснюється тимчасовий прикордонний контроль, за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України". Згідно ч.5 ст.10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" порядок в`їзду громадян України, іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно положень Постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 367 затверджений "Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", в`їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти в`їзду-виїзду за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. В`їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, які виїхали з цієї території в супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників, може здійснюватися також в супроводі батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених батьками (усиновлювачами), опікунами, піклувальниками або іншими законними представниками, а також в супроводі однієї із зазначених осіб, з якими вони здійснили виїзд. Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти в`їзду-виїзду за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. У разі відсутності у дитини, яка не досягла 16-річного віку, зазначених документів уповноважені службові особи органу охорони державного кордону надають такій особі дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території України на підставі їх свідоцтва про народження, а також паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон особи, в супроводі якої вони здійснюють виїзд (а у разі, коли особу супроводжує опікун, піклувальник, один із прийомних батьків або батьків-вихователів, - також рішення органу опіки та піклування про влаштування дитини для підтвердження повноважень законного представника), для оформлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 19 травня 2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області встановлено, що [INFO] народилася у м. Свердловськ, Луганської області, Україна [PERSON] , відповідний актовий запис № 375. В графі батьки вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). Згідно копії Довідки від 29 серпня 2016 року № 919-55596 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно копії Довідки від 21 лютого 2019 року № 919-5000037914 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно копії Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 лютого 2020 року (справа № 428/3971/19) шлюб, зареєстрований 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис 258, між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , розірвано (а.с.11). Згідно копії заяви [PERSON] від 30 серпня 2016 року, завіреної приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Лопатенко В.В., встановлено, що [PERSON] надав свою згоду на тимчасові поїздки з території України до Російської Федерації, до тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та у зворотну подорож в Україну, а також на тимчасові поїздки по всій території України, та на в`їзд на неконтрольовану територію України та виїзд з неконтрольованої території згідно Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, з 30 серпня 2016 року до 30 серпня 2017 року, його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Поїздки будуть відбуватися з правом перетинання державних кордонів, перетинання лінії зіткнення у зоні АТО, проходження митного контролю, пересування будь-яким транспортним засобом у супроводі їх матері - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно копії заяви [PERSON] від 22 листопада 2018 року, завіреної приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В., встановлено, що [PERSON] надав свою згоду на тимчасовий виїзд терміном з 22 листопада 2018 року до 22 листопада 2019 року на тимчасово окуповану територію в районі проведення Операції Об`єднаних Сил на території Донецької та Луганської областей (район ООС) та за кордон до Російської Федерації, а також на переміщення по території України його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у супроводі її матері [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно копії Свідоцтва про право власності від 26 вересня 2008 року встановлено, що Відділ по приватизації житлового фонду Бюро технічної інвентаризації м. Тореза посвідчує, що квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної /сумісної або часткової/ власності: [PERSON] - у приватній власності. Свідоцтво видано згідно з розпорядженням № 7346 від 26 вересня 2008 року (а.с.12). Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон або на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її виїзду за згодою батьків або з дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Однією з важливих підстав для задоволення судом позову під час вирішення такої категорії справ є зазначення в позовній заяві країни, до якої має виїхати дитина, загального строку надання такого дозволу, часового проміжку перебування дитини в іноземній державі та доказів відмови батька чи матері у наданні згоди на виїзд дитини за кордон. З урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає, що з метою забезпечення підвищення рівня світогляду дитини, фізичного, духовного та морального її розвитку, забезпечення права дитини на відпочинок, що в свою чергу є забезпеченням інтересів дитини та у відсутності нотаріально посвідченої згоди відповідача на виїзд дитини на непідконтрольну території Луганської та Донецької областей, можливо надати позивачу дозвіл на тимчасовий виїзд дитини у її супроводі. Щодо періоду перебування дитини на тимчасово окупованій території з 01 березня 2022 року по 20 грудня 2023 року, як вказує позивач, слід зазначити що такий проміжок часу є занадто великим враховуючі нестабільну ситуацію на тимчасово окупованих територіях, а тому цей період підлягає скороченню. На думку суду достатнім періодом перебування на тимчасово окупованій території є проміжок часу з 1 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року включно, тобто на протязі двох місяців. За спливу такого періоду дозвіл на виїзд дитини на тимчасово окуповану територію України може буте переглянутий судом за відповідним зверненням одного з батьків. Враховуючи наведені обставини суд доходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору стягуються з відповідача на користь позивача, при цьому позивачка за ухвалою суду була звільнення від сплати судового збору. Таким чином з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial