Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. У жовтні [PERSON] звернулась до суду з позовом про визна ння [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником вищевказаної квартири. [PERSON] являється колишнім чоловіком її дочки [PERSON] з якою шлюб розірвано. Відповідач зареєстрований в її квартирі, однак за місцем своєї реєстрації з 1997 року по даний час не проживає. Факт реєстрації [PERSON] в житловому приміщенні порушує її право на вільне розпорядження належним її майном, зокрема, вона повинна нести додаткові витрати щодо оплати комунальних послуг, які нараховуються від зареєстрованих осіб у квартирі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлені належним чином про день час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви, клопотання сторін та процесуальні дії суду. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21.10.2021 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 13.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 22.11.2021 від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачів суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 9852094 від 29.05.2015 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №247 від 29.05.2015 вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . З свідоцтва про право на спадщину за законом №247 від 29.05.2015 вбачається, що спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна є [PERSON] , спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS] . З витягу № 1050 від 29.09.2021 про зареєстрованих у житловому будинку, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] . З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29.09.2021, складений депутатом Кременецької міської ради, вбачається, що за вищевказаною адресою [PERSON] не проживає з 1997 року, а саме з часу розлучення із дочкою позивачки [PERSON] . З свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.11.1997 вбачається, що 06 листопада 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу наявності підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, яке належить на праві приватної власності позивачці. Оцінка суду. Вивчивши зміст позову, беручи до уваги заяви сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та представлені позивачами на виконання вимог ст. 80, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування позовних вимог, та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Нормами ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жодного договору найму зі позивачем відповідачі не укладали. Ст.72 Житлового кодексу України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та п. 26 Правил реєстрації місця проживання (Постанова КМУ №207 від 02.03.2016 р.), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Проте відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 3 "Правил реєстрації місця проживання", реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 8 Правил реєстрації місця проживання з питань «прописки» необхідно звертатися до органу реєстрації безпосередньо (тобто до відповідного органу місцевого самоврядування) або до центру надання адміністративних послуг (у випадку, якщо такий центр створено і він надає цю послугу у вашій територіально-адміністративній одиниці). Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У спірному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який з 1997 року в ній не проживає. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, а [PERSON] визнати таким, що втратив право на користування житлом, а саме на квартиру [ADDRESS] . Розподіл судових витрат між сторонами. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що до судових витрат, які позивачі понесли у зв`язку з розглядом справи, останні відносять оплату судового збору у розмірі 908 грн.

Outcome: approved