Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

ПАТ "Українська страхова компанія" звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору № 1041л від 03.08.2012, укладеного між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та відповідачем, останній отримав кредитні кошти в розмірі 7500 грн за умови сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 28,8 % річних строком на 24 місяці з 03.08.2012 по 03.08.2014 рік. На підставі додаткової угоди від 19.02.2014 року відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 6030 грн за умови сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 28,8 % річних строком на 24 місяці з 19.02.2014 по 19.02.2016 року. Між ПАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» було укладено договір добровільного страхування кредитів № 24 від 03.09.2012 року та № 03 від 31.03.2014 року, предметом якого стали майнові інтереси страхувальника, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані страхувальнику внаслідок повного або часткового неповернення позичальником страхувальнику суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. Оскільки позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» було направлено до ПАТ «Українська страхова компанія» відповідну заяву про виплату страхового відшкодування. В зв`язку з цим ПАТ «Українська страхова компанія» має право витребувати в порядку регресу кошти у розмірі 20423,64 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 12.01.2022 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору № 1041л від 03.08.2012, укладеного між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та відповідачем, останній отримав кредитні кошти в розмірі 7500 грн за умови сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 28,8 % річних строком на 24 місяці з 03.08.2012 по 03.08.2014 рік. На підставі додаткової угоди від 19.02.2014 року відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 6030 грн за умови сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 28,8 % річних строком на 24 місяці з 19.02.2014 по 19.02.2016 року. Між ПАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» було укладено договір добровільного страхування кредитів № 24 від 03.09.2012 року та № 03 від 31.03.2014 року, предметом якого стали майнові інтереси страхувальника, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані страхувальнику внаслідок повного або часткового неповернення позичальником страхувальнику суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. Оскільки позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» було направлено до ПАТ «Українська страхова компанія» відповідну заяву про виплату страхового відшкодування. В зв`язку з цим ПАТ «Українська страхова компанія» має право витребувати в порядку регресу кошти у розмірі 20423,64 грн. (а.с.8-44). Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1.2. вищезазначеного договору добровільного страхування кредитів, предметом вказаного договору є майнові інтереси Кредитної спілки «Українська кредитна спілка», що не суперечать Закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. Згідно із пунктом 1.3. договору добровільного страхування кредитів, позивач, як Страховик здійснює страхування кредитних ризиків за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договорів про співробітництво між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та позивачем. Згідно із п.п. 4.4.5 договору добровільного страхування кредитів, Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» зобов`язано протягом 4 робочих днів після отримання від Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, прийняти рішення про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування та скласти страховий акт про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування по кредитному договору. У відповідності до п.п. 4.4.6 договору добровільного страхування кредитів, протягом 5 робочих днів після отримання від Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 5.7 договору добровільного страхування кредитів, до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. Згідно із п. 5.8 договору добровільного страхування кредитів, після отримання страхового відшкодування, Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» за вимогою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» страхового відшкодування. У ст. 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Вищезазначену норму права містить також ст. 4 Закону України від 17.03.1996 №85/96-ВР «Про страхування». Згідно із п. 16 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування» страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту) є одним з видів добровільного страхування. Відповідно до ст. 993 ч. 1 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до страховика потерпілого переходить право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 43). Таким чином, суд приходить до висновку, що до позивача в порядку суброгації перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором, яке належало КС «Українська кредитна спілка», що одержала страхове відшкодування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved