Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

10 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС Лоун» було укладено кредитний договір № 1022518-А. Вказаний кредитний договір було укладено на підставі Примірного кредитного договору та Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС Лоун», затверджених наказом ТОВ «СС Лоун» № 2907-1 від 29 липня 2020 року. Відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 7000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. 02 жовтня 2020 року відповідачка уклала з позивачем додаткову угоду «Top up» до кредитного договору, згідно якої отримала додаткову суму кредиту в розмірі 2000 гривень, після чого загальний розмір наданого кредиту складав 9000 гривень. 17 лютого 2021 року між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір факторингу № 40071779-90, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за яким настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, проценти, комісію, неустойку та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Тобто ТОВ «СС Лоун» 17 лютого 2021 року відступило на користь ТОВ «Фінфорс» право вимоги за кредитним договором № 1022518-А від 10 вересня 2020 року на загальну суму 20346,15 грн. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 20346,15 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідачки. Крім того представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь 7770 гривень судових витрат. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву суду не надала. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачкою відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2020 року на підставі ст.1054 ЦК України між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС Лоун» було укладено кредитний договір № 1022518-А. Вказаний кредитний договір було укладено на підставі Примірного кредитного договору та Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС Лоун», затверджених наказом ТОВ «СС Лоун» № 2907-1 від 29 липня 2020 року. Відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 7000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. 02 жовтня 2020 року відповідачка уклала з позивачем додаткову угоду «Top up» до кредитного договору, згідно якої отримала додаткову суму кредиту в розмірі 2000 гривень, після чого загальний розмір наданого кредиту складав 9000 гривень. 17 лютого 2021 року між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір факторингу № 40071779-90, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові право грошової ввимоги, строк виконання зобов`язання за яким настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, проценти, комісію, неустойку та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Тобто ТОВ «СС Лоун» 17 лютого 2021 року відступило на користь ТОВ «Фінфорс» право вимоги за кредитним договором № 1022518-А від 10 вересня 2020 року на загальну суму 20346,15 грн. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши 20346,15 грн., які складаються із заборгованості за тілом кредиту - 7930,50 грн; нарахованих відсотків - 12415,65 грн. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Фінфорс» суд задовольняє, тому з відповідачки мають бути стягнуті 2270 гривень судового збору та 5500 гривень як витрат на правову допомогу.

Outcome: approved