Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник-1, [PERSON] ), [PERSON] (далі - заявник-2, [PERSON] ) звернулись до суду із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей, у якій просять розірвати шлюб між ними, зареєстрований 04.08.2007 року Відділом актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1107. В обґрунтування заяви заявники зазначають, що 04.08.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис № 1107. Від шлюбу заявники мають дитину - [PERSON] (далі - [PERSON] ), [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що сумісне життя не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між подружжям та протилежними поглядами на шлюб. З серпня 2021 року [PERSON] та [PERSON] припинили проживати однією сім`єю та вести спільне господарство, дитина залишилась проживати з матір`ю. Подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам кожного з подружжя. Рішення про розірвання шлюбу подружжя прийняло остаточно і змінювати його не має намірів, примирення неможливе. У листопаді 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про утримання дитини, у якому визначили місце проживання дитини - з матір`ю, а також погодили, яку участь у забезпеченні умов життя дитини буде брати батько, та дійшли згоди про умови здійснення батьком права на особисте виховання дитини. Спір про майно або інший спір про право між подружжям відсутній. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає зберегти своє прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2021 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання на 11.01.2022 року. У судове засідання заявники не з`явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.08.2007 року Відділом актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, між [PERSON] та [PERSON] 04.08.2007 року зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 04.08.2007 року зроблено відповідний актовий запис № 1107. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Від шлюбу у подружжя [INFO] народилась дитина - [PERSON] , про що 14.05.2009 року зроблено відповідний актовий запис № 869 та 14.05.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо, сумісне життя не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між подружжям та протилежними поглядами на шлюб. Дитина - [PERSON] , проживає з матір`ю. 12.11.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, сплати аліментів та визначення місця проживання дитини, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик Я.А. 12.11.2001 року та зареєстрований в реєстрі за № 4641. Сторони бажають розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягають. Спір про майно або інший спір про право між подружжям відсутній. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає зберегти своє прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Як визначено у ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 цього Кодексу, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу. За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що 12.11.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, сплати аліментів та визначення місця проживання дитини, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик Я.А. 12.11.2001 року та зареєстрований в реєстрі за № 4641. У зазначеному договорі передбачено, що місцем проживання малолітньої дитини, [PERSON] , батьки за спільною згодою визначили місце проживання разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (п. 1.3 договору); визначено участь батька, який буде проживати окремо, у забезпеченні умов малолітньої дитини, [PERSON] (п.п. 3.2, 3.3 договору); умови здійснення батьком, який буде проживати окремо, права на особисте виховання дитини (п.п. 2.1 - 2.3 договору); встановлено аліментні зобов`язання та визначено розмір аліментів на дитину - 75 тис. грн. щомісячно (п.п. 4.1 - 4.12 договору). Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, рішення про звернення до суду із даною заявою є виваженим та відповідає волевиявленню сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, перевіривши зміст письмового договору між батьками щодо здійснення батьківських прав, сплати аліментів та визначення місця проживання дитини, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки заявник-2 при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. За положеннями ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved