Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, виданий 15.06.2021 року за реєстраційним № 170785 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості в розмірі 8 850 грн 01 коп. на підставі кредитного договору № 3345306991/230491, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» 03.02.2020 року. Свої вимоги\~позивач мотивував\~тим,\~що виконавчим\~написом приватного\~нотаріуса Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенка\~Є.М.\~від 15.06.2021\~року за\~реєстраційним №\~170785\~стягнуто з\~нього на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК\~ДЕБТ КОЛЛЕКШН»\~ 8\~850\~грн 01\~коп.\~на підставі\~кредитного договору\~№ 3345306991/230491,\~укладеного між\~ним та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ГОУФІНГОУ» 03.02.2020\~року. Позивач посилається на той факт, що при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, квитанції про сплату передбачених кредитним договором платежів тощо). У виконавчому написі взагалі не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, не підтверджено його безспірність, що є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 282-209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням Закону України «Про нотаріат», Цивільного кодексу України та Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами України, а саме - нотаріус не повідомляв його про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису; виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості та її розміру. Ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 16.11.2021 року відкрито спрощене провадження у справі та витребувано докази. Ухвалою суду від 15.11.2021 року задоволено заяву про забезпечення позову. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву суду не направив. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Журид С.М. про розгляд справи повідомлялися належним чином, пояснень на позов не направили. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи: 03.02.2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» укладено кредитний договір № 3345306991/230491 (а.с. 44-46), відповідно до якого товариство надало позивачу кредит у розмірі 3\~500 грн 00 коп. на строк 30 днів до 03.03.2020 року, зі сплатою відсотків в розмірі 675,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,85% на добу. Згідно виконавчого напису нотаріуса (а.с. 47) правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп», яке в свою чергу відступило право вимоги за вказаним кредитом Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Доказів правонаступництва суду не надано. 15.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис за реєстраційним № 170785, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 8 850 грн 01 коп. на підставі кредитного договору № 3345306991/230491, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» 03.02.2020 року (а.с. 47). Виконавчий напис з 27.09.2021 року перебуває на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Журида С.М (виконавче провадження № 66956526) (а.с. 33-47). Вирішуючи спір, суд ураховує наступне: Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 18 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 7 Закону нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Отже, за змістом наведених норм права нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи належно оформлені такі документи та чи підтверджують вони безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі пункту 2 Переліку № 1172. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України видав Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вказаною постановою доповнено пункт п. 2 Переліку № 1172 новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року у адміністративній справі № 826/20084/14, що залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Суд виходив з того, що доповнений оскаржуваною постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати односторонній розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності спору, його суми та факту прострочення, що фактично нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором та повноважень іпотекодержателя. Отже, судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону - нотаріус не перевірив та не встановив, що заявлена вимога не підпадає під той вид заборгованості, за якими стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів згідно Переліку № 1172. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.\~ 1,\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 908 грн 00 коп. Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного: відповідно до ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. До позовної заяви позивачем додано витяг з договору про надання правової допомоги № 11112021 від 11.11.2021 року (а.с. 12), копію договору про надання правової допомоги № 11112021 від 11.11.2021 року (а.с. 13-14), розрахунок витрат на правничу допомогу (а.с. 15), копію акту про прийняття-передачу надання послуг до договору № 11112021 від 11.11.2021 року (а.с. 16), оригінал квитанцію про сплату коштів у розмірі 1\~500 грн 00 коп. згідно договору № 11112021 від 11.11.2021 року (а.с. 17). Суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму витрат на правничу допомогу в розмірі 1\~500 грн 00 коп. Ураховуючи вищевикладене,\~відповідно до\~статтей263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved