Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - позивач, МТСБУ) звернулися до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому зазначили, що 21.06.2018 року о 15:55:00. в місті Києві на вул. Курганівська, 7, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «КАМАЗ» д.н.з. [NUMBER] , порушив правила п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем марки «Нісан» д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ). В результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. ДТП сталася з вини Відповідача - [PERSON] , що встановлено Постановою Печерського районного суду міста Києва від 21 листопада 2018 року по справі № 757/33683/18-п, згідно мотивувальної частини якої вина Відповідача підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена 124 КУпАП. Провадження про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрита за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ст. 38 п.7 ст. 247 КУпАП. Постановою Печерського районного суду від 05 грудня 2018 року виправлені описки в тексті Постанови Печерського районного суду міста Києва від 21 листопада 2018 року щодо назв транспортних засобів, які постраждали в указаній ДТП. На дату скоєння ДТП автомобіль марки «КАМАЗ 55111» д.н.з. [NUMBER] не був забезпеченим, а його власник/користувач не мав Договору цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки наявності договору внутрішнього страхування за параметрами транспортного засобу. Потерпілий власник транспортного засобу [PERSON] зазнав матеріальної шкоди в розмірі 98388,99 грн без урахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що визначено Звітом № 59/07/18 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 11.07.2018 року, виконаним ФОП [PERSON] на замовлення МТСБУ. Вартість послуг аварійного комісара склала 900,00 грн, факт оплати його послуг підтверджується платіжним дорученням № 992365 від 13 серпня 2018 року. Моторне (транспортне) страхове бюро України або його уповноважені особи направляло на адресу [PERSON] листи №№ 3.1-05/38794 від 13.12.2018 року та вих № 50811 12.07.2019 року про обов`язок сплатити борг в розмірі 99288,99 грн за дорожньо-транспортною пригодою (ДТП), пропонувало погасити зазначений борг частинами, однак Відповідач, отримавши лист, ніяк на нього не відреагував та борг не погасив. Враховуючи вищевикладене просили стягнути з [PERSON] в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є Відповідач в розмірі 99288,99 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 08.02.2021 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія вказаної ухвали суду від 08.02.2021 року та позовна заява з додатками, надіслані відповідачу за адресою реєстрації повернулися до суду з відміткою відділення зв`язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення » (номер відправлення 0800105301312). У зв`язку з чим [PERSON] у відповідності до вимоги ч.11 ст.128 ЦПК України, було повідомлено про розгляд справи 370/2762/20 шляхом публікації на офіційному вебпорталі судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив, що 21.06.2018 року о 15:55:00. в місті Києві на вул. Курганівська, 7, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «КАМАЗ» д.н.з. [NUMBER] , порушив правила п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем марки «Нісан» д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ). В результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. ДТП сталася з вини Відповідача - [PERSON] , що встановлено Постановою Печерського районного суду міста Києва від 21 листопада 2018 року по справі № 757/33683/18-п, згідно мотивувальної частини якої вина Відповідача підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена 124 КУпАП. Провадження про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрита за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ст. 38 п.7 ст. 247 КУпАП. Постановою Печерського районного суду від 05 грудня 2018 року виправлені описки в тексті Постанови Печерського районного суду міста Києва від 21 листопада 2018 року щодо назв транспортних засобів, які постраждали в указаній ДТП. На дату скоєння ДТП автомобіль марки «КАМАЗ 55111» д.н.з. [NUMBER] не був забезпеченим, а його власник/користувач не мав Договору цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки наявності договору внутрішнього страхування за параметрами транспортного засобу. Потерпілий власник транспортного засобу [PERSON] зазнав матеріальної шкоди в розмірі 98388,99 грн без урахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що визначено Звітом № 59/07/18 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 11.07.2018 року, виконаним ФОП [PERSON] на замовлення МТСБУ. Вартість послуг аварійного комісара склала 900,00 грн, факт оплати його послуг підтверджується платіжним дорученням № 992365 від 13 серпня 2018 року. Моторне (транспортне) страхове бюро України або його уповноважені особи направляло на адресу [PERSON] листи №№ 3.1-05/38794 від 13.12.2018 року та вих № 50811 12.07.2019 року про обов`язок сплатити борг в розмірі 99288,99 грн за дорожньо-транспортною пригодою (ДТП), пропонувало погасити зазначений борг частинами, однак Відповідач, отримавши лист, ніяк на нього не відреагував та борг не погасив. Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на викладене, Моторне (транспортне) страхове бюро України має право звертатися із регресним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у межах фактичних витрат. Таким чином, страхове відшкодування у розмірі 99288,99 гривень підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved