Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» про зняття арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Наприкінці червня 2021 року позивач дізналася про наявність арештів на все її нерухоме майно, декілька разів накладених на підставі однієї і тієї ж постанови Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі. Згідно письмової відповіді Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі відносно [PERSON] існують наступні обтяження : -номер запису про обтяження : 17382234, підстава для державної реєстрації : постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер34103458, виданий 03.09.2012 р., видавник перший Суворовський ВДВС Одеського ОМЮ, В-9/1077 ; -номер запису про обтяження : 12475892, підстава для державної реєстрації : постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер34103458, виданий 03.09.2012 р., видавник перший Суворовський ВДВС Одеського ОМЮ, В-9/1077 ; -номер запису про обтяження : 12475876 (спеціальний розділ), підстава для державної реєстрації : постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер34103458, виданий 03.09.2012 р., видавник перший Суворовський ВДВС Одеського ОМЮ, В-9/1077 ; -номер запису про обтяження : 12944630, підстава для державної реєстрації : постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер34103458, виданий 03.09.2012 р., видавник перший Суворовський ВДВС Одеського ОМЮ, В-9/1077 ; У відповіді першого Суворовського ВДВС м. Одеси зазначено, що згідно відомостей АСВП в провадженні відділу перебувало виконавче провадження ВП № 34103458 з примусового виконання виконавчого листа № 6-4894/11 виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 01.03.2012 року про стягнення зі [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у сумі 489253,47 гривень. Виконавче провадження закінчено 14.03.2013 року згідно п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», редакція закону 606-ХIV (у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі згідно з виконавчим документом). Також у відповіді зазначено, що виконавче провадження знищено за терміном зберігання. Позивач вважає, що арешти підлягають зняттю у зв`язку із тим, що її колишній чоловік [PERSON] (позичальник) у 2013 році у повній мірі погасив заборгованість перед АТ «Альфа-Банк» згідно умов кредитного договору у якому [PERSON] була поручителем. На підставі заяви про закінчення виконавчого провадження, поданої АТ «Альфа-Банк» до ВДВС, державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 14 березня 2013 року. Позивач вказує, що наявність арешту на належне йому майно порушує його майнові права щодо розпорядження власністю. Ухвалою від 04.08.2021 року провадження у справі відкрито, справу вирішено розглянути в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача адвокат Далбуз М.Г. надав заяву про розгляд справи без його участі через карантинні заходи, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Процесуальним правом щодо подачі відзиву на позовну заяву, не скористався. Суд розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. За змістом ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами п. 4 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Наприкінці червня 2021 року вона дізналася про наявність арештів на все її нерухоме майно, декілька разів накладених на підставі однієї і тієї ж постанови Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі. Згідно письмової відповіді Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі відносно [PERSON] існують наступні обтяження : -номер запису про обтяження : 17382234, підстава для державної реєстрації : постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер34103458, виданий 03.09.2012 р., видавник перший Суворовський ВДВС Одеського ОМЮ, В-9/1077 ; -номер запису про обтяження : 12475892, підстава для державної реєстрації : постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер34103458, виданий 03.09.2012 р., видавник перший Суворовський ВДВС Одеського ОМЮ, В-9/1077 ; -номер запису про обтяження : 12475876 (спеціальний розділ), підстава для державної реєстрації : постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер34103458, виданий 03.09.2012 р., видавник перший Суворовський ВДВС Одеського ОМЮ, В-9/1077 ; -номер запису про обтяження : 12944630, підстава для державної реєстрації : постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер34103458, виданий 03.09.2012 р., видавник перший Суворовський ВДВС Одеського ОМЮ, В-9/1077 ; Першим Суворовським ВДВС м. Одеси у письмовому листі зазначено, що згідно відомостей АСВП в провадженні відділу перебувало виконавче провадження ВП № 34103458 з примусового виконання виконавчого листа № 6-4894/11 виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 01.03.2012 року про стягнення зі [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у сумі 489253,47 гривень. Виконавче провадження закінчено 14.03.2013 року згідно п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», редакція закону 606-ХIV (у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі згідно з виконавчим документом). Також у відповіді зазначено, що виконавче провадження знищено за терміном зберігання. Позивач вважає, що арешти підлягають зняттю у зв`язку із тим, що її колишній чоловік [PERSON] (позичальник) у 2013 році у повній мірі погасив заборгованість перед АТ «Альфа-Банк» згідно умов кредитного договору у якому [PERSON] була поручителем. На підставі заяви про закінчення виконавчого провадження, поданої АТ «Альфа-Банк» до ВДВС, державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 14 березня 2013 року. Зазначені факти були досліджені та викладені у судовому рішенні Одеського окружного адміністративного суду по справі 815/7701/13-а від 18.11.2013 року за позовом [PERSON] до першого Суворовського ВДВС у м. Одесі про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, а також постанови про стягнення виконавчого збору, який суд задовольнив у повному обсязі. Із наданих позивачем письмових доказів вбачається, що виконавче провадження ВП № 34103458 з примусового виконання виконавчого листа № 6-4894/11 виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 01.03.2012 року про стягнення зі [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у сумі 489253,47 гривень закрите у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду згідно із виконавчим документом, тобто із погашенням заборгованності. Згідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Приписами ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Норми ст. 319 Цивільного кодексу України серед іншого закріплюють, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Приписами ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. За змістом ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Нормою ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що вразі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснюється про те, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що виконавче провадження на даний час знищено, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved