Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в обґрунтування позову вказавши наступне. Позивач у період з 01.04.2016 року по 31.10.2020 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , які у свою чергу неналежним чином здійснювали оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на загальну суму 81 699,21 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також просить стягнути на його користь понесені у зв`язку із розглядом справи судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 05.11.2021 року за заявою представника [PERSON] заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2021 року по справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води було скасовано, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 03.12.2021 року представником відповідача [PERSON] подано відзив на позов, згідно з яким відповідач проти позову заперечує, наполягає на застосуванні позовної давності, у задоволенні позову просить відмовити. Інших заяв по суті справи не надходило. У судове засіданні представник позивача не з`явилася, згідно раніше поданої заяви просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Петрова М.О. у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила застосувати позовну давність до заявлених вимог та відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання від 11.01.2021 року (а.с. 15-16), та вони є користувачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] , за особовим рахунком № [NUMBER] (а.с. 7). Згідно з довідкою Концерну «Міські теплові мережі» за період з 01.04.2016 року по 31.10.2020 року відповідачі мають заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води загальним розміром 81 699,21 гривень (а.с. 7). Розмір заборгованості підтверджуєтться наданим Позивачем розрахунком (а.с. 9-11). Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 встановлюють, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири приватного житлового фонду зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України „Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ст. 9 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Статтею 12 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З урахуванням вищезазначених положень ЦПК України, суд розглядає дану справу в межах заявлених позовних вимог Концерну „Міські теплові мережі", а саме в межах стягнення заборгованості за період з 01.04.2016 року по 31.10.2020 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини 3,4,5 статті 267 ЦК України). У даному випадку відповідачем [PERSON] у відзиві на позов заявлено клопотання про застосування позовної давності. Як встановлено судом, з даним цивільним позовом позивач звернувся до суду у грудні 2020 року, шляхом подання позовної заяви, яка була зареєстрована судом 23.12.2020 року, відповідно до реєстраційної відмітки на першій сторінці позовної заяви. При цьому, судом встановлено, що сума, яку просить стягнути позивач, складається із заборгованості за період 01.04.2016 року по 31.10.2020 року. Частиною першою статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Судом встановлено, що строк позовної давності за позовними вимогами про стягнення заборгованості, заявлених до грудня 2017 року не переривався та сплинув, тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за період з квітня 2016 року по грудень 2017 року, яка складає 18 093,51 гривень, слід відмовити у зв`язку із пропуском позивачем позовної давності. Вирішуючи позовні вимоги по заявленій до стягнення заборгованості за період з грудня 2017 року по жовтень 2020 року включно, суд виходить з наступного. Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості за вказаний період, яка становить 63 605,70 гривень (81 699,21 гривень - 18 093,51 гривень), відповідачем не спростовано. Таким чином, за поданим розрахунком за відповідачем залишається заборгованість у вказаному розмірі. Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим послугам у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи встановлена судом сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за період з грудня 2017 року по жовтень 2020 року включно у сумі 63 605,70 гривень є законними і обґрунтованими. У зв`язку з цим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та суд вважає за необхідне стягнути, відповідно до ст. 541 ЦК України, з відповідачів солідарно на користь позивача суму заборгованості по наданим послугам у розмірі 63 605,70 гривень. В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 102,00 гривні, на підставі ст. 540 ЦК України, у рівних частках.

Outcome: partial