Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня подання позову, тобто з 06.12.2021р. Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем позивач має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов`язаний це робити, як її батько. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просила задовольнити позовні вимоги і стягувати з відповідача 1/2 частину доходів на утримання сина і справу розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/2 частини і просив справу розглядати в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга тієїж статті зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , його батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до змісту позовної заяви, дитина проживає на день розгляду справи разом з позивачем. Вказані обставини відповідачем не оспорювались. Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає, що оскільки відповідач офіційно працевлаштований, має стабільну заробітну плату, не ¬¬звільнений від зобов`язання утримувати дитину, визнав позовні вимоги, отже повинен виплачувати позивачу на сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved