Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

06 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про позбавлення його батьківський прав відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є бабусею неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей, відповідно до їх свідоцтв про народження, є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Вказує, що [PERSON] померла [INFO] , з цього часу її онуки постійного проживають із нею і перебувають на її повному утриманні. Зазначає, що батько дітей не проживає разом з ними упродовж останніх п`яти років, після того, як шлюб між ним та матір`ю дітей було розірвано, окрім того, 08 вересня 2021 року [PERSON] написав заяву до служби у справах дітей Горохівської міської ради, у якій вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання на з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи у відповідності до вимог ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Про причини неявки суд не повідомив будь-яких клопотань, заяв, заперечень, відзиву на позов від нього не надходили. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з підстав наведених у висновку органу опіки та піклування. 23 грудня 2012 року від позивача надійшла заява в якій [PERSON] просить уточнити позовні вимоги доповнивши їх пунктом: призначити неповнолітнім [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] опікуна [PERSON] [INFO] , жительку [ADDRESS] . Вказаною заявою позивач фактично просить збільшити розмір позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Отже заява позивача від 23 грудня 2012 року подана всупереч вимогам п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, а тому у її задоволені необхідно відмовити. Дослідивши матеріали справи оцінивши додані до неї письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданою 26.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області народився 18 серпня 2009 року та [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області народився [INFO] Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14, 15). Відповідно до копії рішення Горохівського районного суду від 16 грудня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11, 12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 25 серпня 2021 року Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Згідно довідок про місце проживання особи від 29 вересня 2021 року за №1596 та №1597 [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.13, 14). Із акту обстеження умов проживання від 26 серпня 2021 року проведеного за адресою [ADDRESS] встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із бабою [PERSON] [INFO] , яка займається доглядом дітей після смерті їх матері. Умови проживання визнані як хороші (а.с.9). Із вищевказаного акту обстеження умов проживання також вбачається, що батько дітей [PERSON] не проживає разом з ними, участі у їх вихованні не приймає, дітей не відвідує. Окрім того, в матеріалах справи міститься копія заяви [PERSON] від 08 вересня 2021 року до служби у справах дітей Горохівської міської ради, у якій останній вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Згідно висновку органу опіки та піклування Горохівської міської ради від 25.11.2021 року №1087/03-32/2-21 [PERSON] проживає у с. Прилісне Маневицького району Волинської області разом із батьками та сестрою, ніде не працює, участі в громадському житті села не приймає. Працівникам Прилісненської сільської ради не вдалось поспілкуватись із батьком дітей, оскілки він на момент обстеження був відсутній. Розглянувши матеріали подані службою у справах дітей орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківський прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та вважає його таким, що відповідає інтересам дітей. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо: вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній так і в приватній сфері. Відповідач [PERSON] , будь-яких заперечень чи фактів, які спростовують обставини викладені у позовній заяві позивачем та висновку органу опіки та піклування суду не надав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] маючи реальну можливість дбати про своїх дітей, щоб забезпечити їх належне харчування, піклуватись про фізичний і духовний розвиток, свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків по відношенню до дітей, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не створює умов для отримання дитиною належного виховання, що свідчить про ухилення ним від виконання своїх батьківських обов`язків. При цьому, судом також встановлено, що таке збайдужіле ставлення батька до синів має місце вже протягом тривалого часу. Вказані обставини, виходячи із положень статтей 164-167 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Таким чином, так як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, підтверджень того, що його поведінка щодо дітей може змінитися у кращу сторону, в судовому засіданні не здобуто, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі ст.ст. 7, 164, 165, 166 СК України,

Outcome: approved