Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , померлому [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є спадкоємицею після смерті свого батька [PERSON] за заповітом. Спадщину прийняла, подавши заяву до Бориспольської районної державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу №369/2018. Однак, постановою державного нотаріуса у видачі свідоцтва на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з помилками у свідоцтві про право власності на будинок, а саме відсутня повна адресу будинку, його номер та вулиця, відсутній підпис голови виконавчого комітету Ради народних депутатів, гербова печатка. Навівши доводи щодо належності вказаного спадкового майна померлому, позивачка просила задовольнити позов. Згідно з ухвалою судді від 18 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. В підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явились, про дату, дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Дунаєвецької міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача, позов визнав. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Родинні відносини позивачки з померлим підтверджуються, зокрема, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , згідно якого [INFO] народилась « [PERSON] », у графі батько вказано « [PERSON] »; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого « [PERSON] » уклала шлюб з « [PERSON] », в якому змінила прізвище на « [PERSON] »; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого « [PERSON] » уклала шлюб з « [PERSON] », в якому змінила прізвище на « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Згідно заповіту [PERSON] від 13.06.2012, посвідченого секретарем Гірчичнянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованого в реєстрі під №12 все майно, де б воно не знаходилось, та в чому б воно не полягало на день смерті заповів [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відомостями Інформаційної довідки за Спадкового реєстру від 09.10.2018 №53606831 підтверджується, що означений заповіт на день смерті спадкодавця - чинний. \~ \~ \~ \~До майна померлого на підставі заяви [PERSON] 09.10.2018 за №369/18 Бориспільською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу. З матеріалів спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців, крім позивачки, які б претендували на спадщину, немає. Разом із цим, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1684/02-31 від 29.09.2021 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ,у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 19.10.1987 року не містить належних відомостей, необхідних для вчинення нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме відсутня повна адресу будинку, його номер, вулиця, відсутній підпис голови виконавчого комітету Ради народних депутатів, гербова печатка. Наведена обставина стала підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом. Вирішуючи обґрунтованість доводів позивачки, наведених нею на підтвердження позовних вимог, при застосуванні норм права судом враховується наступне. Згідно довідки комунального підприємства Дунаєвецької міської ради «Інвентарбюро» від 19.05.2021 №327 за [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано домоволодіння, на підставі свідоцтва про право власності від 19.10.1987. Даними довідки-характеристики комунального підприємства Дунаєвецької міської ради «Інвентарбюро» від 19.05.2021 №329 підтверджується, що домоволодіння розташоване за адресою [ADDRESS] , зареєстровано в КП «Інвентарбюро» в реєстровій книзі №1-120 належить [PERSON] . Довідкою Дунаєвецької міської ради від 18.05.2021 №75 підтверджується, що власником домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] являється [PERSON] за даними погосподарстких книг на 2021-2025 роки. Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , означений будинок складається з А-1 житлового будинку 1965 року побудови, Б сараю 1968 року побудови, В Сараю1972 року побудови , Г Огорожі. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] від 21.08.1987 [PERSON] належить один житловий будинок в с. Гірчична Дунаєвецького району Хмельницької області, про що здійснено запис у реєстровій книзі під №1-120. Проте, як з`ясовано судом, вказане свідоцтво містить технічні помилки,а саме відсутня повна адресу будинку, його номер, вулиця, відсутній підпис голови виконавчого комітету Ради народних депутатів, гербова печатка. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом враховується, що право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Як з`ясовано судом, будинок за за адресою: [ADDRESS] ., побудований у 1965 році. У 1965 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року N 8502-II, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Із урахуванням наведеного, а також зважаючи на встановлені судом обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає доведеними наведені позивачкою обставини щодо належності померлому спадкодавцю на праві власності вище вказаного будинку. Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1217ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Нормами ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за\~заповітом\~чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Відповідно до\~ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з неналежно оформленим свідоцтвом про право власності на будинок. Згідно п.п. 1,2 Глави 8 Розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства. Тому, через наявність технічних помилок у правовстановлюючому документі на спадковий житловий будинок, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, а тому її порушені права підлягають судовому захисту. Відповідно до п.9 \~ст.\~27\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав та\~їх обтяжень» документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Підсумовуючи усе вищезазначене, приймаючи до уваги, що позивачка є особою, яка прийняла спадщину за заповітом, проте через наявність технічних помилок у правовстановлюючому докуметі позбавлена можливості оформити свої спадкові права, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Суд не застосовує до відповідача Дунаєвецької міської ради\~ст. 141 ЦПК України\~та не стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved