Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання батьківства. У позові вказувала, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2019 року, але 15.09.2020 року за спільною заявою шлюб між ними було розірвано. У період проживання у шлюбі завагітніла і [INFO] народила дочку, [PERSON] . Але в цей час шлюб між ними було розірвано і з відповідачем склалися неприязні відносини, а тому він відмовився подавати заяву у відділ РАЦС про визнання батьківства. Відповідач сказав, що відмовляється від дитини, не хотів забрати її з дитиною з пологового відділення. Тому запис про батька дитини був зроблений відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Стверджувала, що батьківство [PERSON] стосовно дочки [PERSON] , [INFO] підтверджується тим, що з 07.09.2019 року до 01.08.2020 року він проживав з нею у будинку її батьків по [ADDRESS] . Просила встановити, що [PERSON] є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надала до канцелярії суду заяву, просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надав до канцелярії суду заяву, просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає повністю. У підготовче засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Органу опіки та піклування Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надіслав на адресу суду письмові пояснення, у яких зазначив, що по справі необхідно призначити судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу. У підготовче засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надіслав на адресу суду заяву, у якій просив справу розглядати за відсутності їх представника. Ухвалою суду від 28.09.2021 року за клопотанням відповідача призначено по справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз, що знаходиться за адресою: 65082, м. Одеса, провулок Валіховський, 4. 1. На вирішення судово-медичної молекулярно - генетичної експертизи поставлено питання: Чи є [PERSON] , [INFO] біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ? 2. Доручено експертам Чернівецького бюро судово-медичних експертиз (58003 м. Чернівці, вул. Кишинівська, 2) відібрати зразки біологічного матеріалу для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи у: [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та жителя [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої та жительки [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої та жительки [ADDRESS] . 3. Експертів попереджено про кримінальну відповідальність по ст.ст.384, 385 КК України. 4. Попереджено сторони про наслідки ухилення від проведення експертизи, передбачені ст.109 ЦПК України. 5. Витрати за проведення експертизи покладено на відповідача - [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та жителя [ADDRESS] . 6. Зобов`язано [PERSON] , [INFO] , зареєстровану та жительку [ADDRESS] з`явитися до Чернівецького бюро судово - медичних експертиз (58003 м. Чернівці, вул. Кишинівська, 2) з дитиною - [PERSON] , [INFO] для відібрання у неї зразків біологічного матеріалу для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи. На час проведення експертизи підготовче засідання у справі зупинено. 22.12.2021 року до суду надійшов висновок експерта №138 судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи. Ухвалою суду від 22.12.2021 року поновлено провадження по цивільній справі зі стадії підготовчого засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, враховуючи визнання позову відповідачем, дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному об`ємі з таких підстав. Судом установлено, що з 07.09.2019 року [PERSON] , [INFO] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 07.09.2019 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. 15.09.2020 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.03.2021 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №00031401700, виданого 26.06.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), у актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно копії довідки Старостинського округу с. Багна Вижницької міської ради №472 від 14.05.2021 року, [PERSON] , [INFO] проживав в [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] з 07.09.2019 року до 01.08.2020 року. Згідно висновку призначеної судом судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №138 від 10.12.20212 року, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] з ймовірністю 99,99%. Таким чином батьківство практично доведено. Вирішуючи позовні вимоги суд застосовує такі норми права. Відповідно до ст.7 СК України, суд при розгляді справ про регулювання сімейних відносин повинен забезпечити можливість здійснення прав дитини, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні та максимально можливо враховувати інтереси дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв`язку. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною 1 ст.122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що відповідно до ст.ст.213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів Судом установлено, що: - з 07.09.2019 року до 15.09.2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі; - після припинення шлюбних відносин з [PERSON] , [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] ; - запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень 27.03.2021 року був вчинений відповідно до ч.1 ст.135 СК України; - висновком призначеної судом судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що [PERSON] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] з ймовірністю 99,99%, тобто батьківство практично доведено; - відповідач [PERSON] позов визнав. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі наведеного, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, ст.ст.7, 121, 122, 125, 128, 129, 134, 141 СК України, ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved