Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною вимогою в обґрунтування якої вказала, що вона з 10.04.2012 р. перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Петроімпекс» та працювала на посаді комірника каменеобробної фірми №2 відособленої філії ВП «Осники», яка є структурним підрозділом відповідача. Відповідно до наказу № 78-к від 17.06.2016 року позивача було переведено 21.06.2016 року на посаду бухгалтера відособленої філії ВП «Осники». На підставі наказу № 22-к від 16.06.2020 позивача була звільнено з роботи за згодою сторін, про що свідчить відповідний запис у трудовій книжці. Згодом, вона була прийнята на роботу за сумісництвом на посаду бухгалтера каменеобробної дільниці № 2 відособленої філії виробниче підприємство «Осники», проте відповідних записів про це в її трудову книжку не внесено роботодавцем. 18.03.2021 року вона була звільнена з роботи з посади бухгалтера згідно наказу № 5-к від 18.03.2021 р. Копій наказів про прийняття на роботу, а також звільнення з роботи, так як і відомостей про невиплачену заробітну плату позивачу видано не було. Зазначає, що факт роботи підтверджується документами про нарахування і виплату заробітної плати. Тобто при звільненні з позивачем не було проведено повного розрахунку та не виплачено всіх, належних їй до виплати коштів.Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену ій заробітну плату з січня 2019 року по березень 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій вказала, що просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Третя особа відособлена філія Приватного акціонерного товариства «Петроімпекс» виробниче підприємство «Осники» в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, будь-яких заяв чи пояснень не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи та приходить до наступного. Згідно трудової книжки [PERSON] , остання була призначена 10.04.2012 року на посаду комірника каменеобробної фірми №2 відособленої філії ВП «Осники» згідно наказу № 50-к від 10.04.2021, запис №17. Наказом № 78-к від 17.06.2016 року позивача було переведено 21.06.2016 року на посаду бухгалтера відособленої філії ВП «Осники» та згідно наказу №22-к від 16.06.2020 позивача було звільнено 16.06.2020 на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін , Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та виплачених сум доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2020 року від 22.03.2021 про застраховану особу [PERSON] вбачається, що позивач працювала у відособленій філії ПрАТ «Петроімпекс» виробниче підприємство «Осники» та отримувала заробітну плату. Так у період з 1 кварталу 2019 року по 3 квартал 2020 року сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати становить 80613,78 грн. Згідно з індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] вбачається, що з січня 2019 року по жовтень 2020 року відособленою філією ПрАТ «Петроімпекс» виробниче підприємство «Осники», як страхувальником сплачувались відповідні страхові внески, а також зокрема зазначено кількість відпрацьованих днів та інформація щодо сум виплаченого заробітку/доходу. Відповідно до довідки про доходи, якою визначено суми нарахованої заробітної плати з липня 2020 по грудень 2020 року, та зокрема зазначено, що за листопад та грудень 2020 року [PERSON] нараховано заробітну плату у розмірі 10630,54 грн. Оскільки відповідач не заперечив проти доводів позову про наявність заборгованості перед [PERSON] за період роботи з січня 2019 до березня 2021 року, відзив до суду не направив, проти позову не заперечив, відомостей про проведення повного розрахунку з позивачем не надав, свій обов`язок по наданню витребуваних ухвалою Коростишівського районного суду від 29.09.2021 доказів не виконав, то суд, на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК, визнає обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, а саме факт наявності заборгованості перед [PERSON] у розмірі 96885,34 грн. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення міститься і в ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів. Так, у частині першій зазначеної статті передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Разом з тим, у частині другій цієї статті зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Аналіз змісту частини другої статті 233 КЗпП України свідчить про те, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком. Вказана правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 134/1781/16-ц, яку суд враховує при ухваленні рішення. Окрім того, враховуючи порушення відповідачем права позивача на своєчасне отримання розрахункових коштів при звільнені, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму середнього заробітку за період затримки виплати розрахункових коштів за період з 01.01.2021 року по 20.04.2021 року (день звернення до суду з позовом), що відповідає ст. 117 КЗпП України. Розмір середнього заробітку позивача за час затримки виплати заробітної плати за період з 01.01.2021 року по 18.03.2021 року становить 7384,00 грн. з розрахунку: 12000,00 грн : 39 дні = 307,69 грн.; 24 дні х 307,69 грн. = 7384,58 грн., де 12000,00 грн. - розмір заробітної плати позивача за два повні останні місяці роботи (січень 2021 року та лютий 2021 року), 39 днів - сумарна кількість робочих днів за січень 2021 року та лютий 2021 року, 307, 69 грн. - середньоденна заробітна плата позивача, 24 дні - сумарна кількість робочих днів затримки розрахунку. Розрахунок середнього заробітку проведено згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України, передбачено, що, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення в судовому порядку заборгованості по заробітній платі у розмірі 96885,34 грн. та середнього заробітку за весь час затримки, що становить 7384,00. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908,00 грн. судового збору, від сплати яких був звільнений позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved