Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. В позові вказує, що 25.11.2013 року уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прийняла його прізвище. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегометської селищної ради, Вижницького району, Чернівецької області, актовий запис №76, від 25.11. 2013 року. В шлюбі у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка в даний час проживає з нею, і знаходиться на повному її матеріальному утриманні. Сімейне життя з відповідачем не було взаєморозуміння, відповідач не дбав про створення нормальних сімейних відносин та матеріальне забезпечення сім`ї, зловживає спиртним. Вказана поведінка відповідача привела до того, що вони припинили сімейно- шлюбні відносини та ведення спільного господарства і в даний час як подружжя разом не проживають, з 21 липня 2021 року, а лише зареєстровані за однією адресою, оскільки переїхала з дочкою проживати в будинок своєї матері, що розташований за адресою [ADDRESS] . Вона прийшла до висновку, що надалі спільне життя неможливе, сім`я розпалась, з вини відповідача, а збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дочки, оскільки така поведінка відповідача негативно впливає на здоров`я та психічний стан дитини. Питання поділу майна, що було придбано за час спільного проживання ми вирішимо в окремому порядку. Спору про місце проживання дитини немає. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, ставить питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Просить постановити рішення, яким розірвати між ними. Позивач в адресованій суду заяві позов підтримує. На примирення з відповідачем не погоджується та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в адресованій суду заяві просить позов задовольнити частково погоджується сплачувати аліменти розмірі 2000 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що 25.11.2013 року уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прийняла його прізвище. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегометської селищної ради, Вижницького району, Чернівецької області, актовий запис №76 від 25.11. 2013 року. В шлюбі у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , батьком яких згідно свідоцтва про народження є відповідач. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно господарства не ведуть, припинили шлюбні відносини 3 21 липня 2021 року та проживають окремо. Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно довідки Берегометської селищної ради від 01.12.2021 року за №5127 від 01.12.2021 року, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Проживають у скрутних матеріально-побутових умовах. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати дітей. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, що врегульовано ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ст.183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 17 своєї Постанови №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що дитина утримується позивачем, відповідач, являється особою працездатного віку, тому необхідно позов задовольнити частково . Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial