Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

21.09.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованість за кредитним договором № 2526591 від 23.07.2019 року на загальну суму 8 703,23 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 23 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту №2526591 . Відповідно до п. 1.1. Договору невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на Сайті Кредитодавця https://аlехсгеdit.ua/umovi. Вказаний Договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил. Відповідно до п. 5.1. та п. 5.2. Правил cторони домовилися, що договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. 23.07.2019 року кредитодавець перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 4000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 12.08.2019 року. Пунктом 1.6. Договору визначено ставки нарахування процентів, відповідно до якого базова процентна ставка за один день користування кредитом - 1,7%; Акційна ставка або ставка за Програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,45 %; Спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після Узгодженого строку повернення кредиту ( у випадку виникнення заборгованості, прострочення кредиту) - 3,00%. У випадку виникнення заборгованості проценти за користування кредитом за період Узгодженого строку повернення кредиту нараховуються виходячи із Базової процентної ставки, а поза межами цього строку - виходячи із Спеціальної ставки, встановленої для періоду, що перевищуе Узгоджений строк повернення кредиту. Позивач належним чином виконав умови договору позики, в той час як відповідач отримані грошові кошти в передбачені строки не повернув, внаслідок чого в останнього станом на 03.09.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 8 703,23 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 1360,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за Базовою процентною ставкою за один день користування кредитом 1,7% ; 1496, 00 грн. - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом за Спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом 3,00% , нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 1144,00 грн. - заборгованість з пені; 524,80 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 178,43 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 01.10.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено відповідачу - наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 42-43 ). Відповідач [PERSON] , 09.11.2021 року подав до суду відзив. У відзиві зазначив, що позовні вимоги визнає частково, тобто лише в частині стягнення з нього тіла кредиту в розмірі 4000,00 грн. Просить застосувати до вимоги про стягнення пені строк позовної давності. Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення йому договору та акцептування ним цього договору, заперечує підписання цього договору. Враховуючи, що судове засідання проводиться без участі сторін, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.07.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 2526591. Вказаний договір було оформлено в порядку, передбаченому розділом 4 «Правил надання кредиту ТОВ «Алекскредит», відповідно до п. 5.1. та п.5.2. яких сторони домовилися, що Договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, а саме: надав кредит відповідачу у розмірі, передбаченому умовами договору, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповіддю ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 09.08.2021 року № 5025- ВП. Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 04.01.2022 року № 20.1.0.0.0/7-211230/27631 23.07.2019 року грошові кошти в сумі 4000 грн. були зараховані на платіжну картку № [NUMBER] , держателем якої є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ( а.с. 68 - 71 ). В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № 2526591 від 23.07.2019 року, укладеним між ТОВ «Алекскредит» і [PERSON] , відповідно до якого відповідач має заборгованість перед банком станом на 03.09.2021 року на загальну суму 8703,23 грн., яка складається з наступного: 4000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 1360,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за Базовою процентною ставкою за один день користування кредитом 1,7% ; 1496, 00 грн. - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом за Спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом 3,00% , нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 1144,00 грн. - заборгованість з пені; 524,80 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 178,43 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України. Позивачем було надано суду в якості доказів Паспорт споживчого кредиту, підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором та Log file послідовності ( хронології ) дій ТОВ «Алекскредит» та заявника № 2526591 ( а.с. 19-20, 24). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статтю 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір був укладений сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснення в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З указаного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У справі, що розглядається, судом установлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора. При цьому відповідач направив фінансовій установі заявку щодо можливості отримання кредиту на суму 4000 грн, строком на 20 днів , прийняв оферту фінансової установи на суму кредиту 4000 гривень, строк 20 днів та проценти за користування кредитом 1,45% та підписав її одноразовим ідентифікатором PS2526591, що підтверджується Log file послідовності ( хронології ) дій ТОВ «Алекскредит» та заявника № 2526591. З урахуванням вказаного, даний кредитний договір відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків. За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до 1.10 Договору про надання кредиту №2526591 кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.4. Договору в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника. Листом ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" вих. №5025-ВП від 09.08.2021 року ТОВ "Алекскредит" повідомлено, що 23.07.2019 року відповідно до договору ВП-220817-1 від 22.08.2017 року було здійснено за дорученням ТОВ "Алекскредит" успішні перекази коштів на суму 4000 грн, маска картки [NUMBER] , код авторизації 260223, номер транзакції в системі WayForPay - 80057083426679141128805851397191 . Таким чином, в матеріалах справи наявні підтверджуючі документи із банківських установ, щодо здійснення кредитодавцем перерахунку на картковий рахунок відповідача кредитних коштів в сумі 4000 гривень. Що стосується заперечень відповідача про те, що він не підписував вищевказаний кредитний договір та йому не було надіслано його копії, а також відсутність доказів про отримання ним кредитних коштів за даним кредитним договором не знайшли своє підтвердження в ході дослідження матеріалів справи. Крім того, відповідач разом з цим сам у своєму відзиві не заперечує отримання коштів в сумі 4000,00 грн., проте заперечує підписання договору та отримання документів. Щодо заперечення відповідача щодо стягнення з нього неустойки та вимоги про застосування позовної давності щодо такої вимоги , суд зазначає наступне. Законодавством визначено строк позовної давності, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК). Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК), а для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (стаття 258 ЦК). Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Аналіз цих норм ЦК дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Спеціальна позовна давність застосовується за умови подання стороною у спорі відповідної заяви, зробленої до винесення судом рішення. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту від 23.07.2019 року пеня в сумі 1144,00 грн. була нарахована станом на 03.09.2019 року, а позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості станом на 03.09.2021 року, тому заява відповідача щодо застосування позовної давності щодо вимоги про стягнення пені підлягає задоволенню . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Проте відповідачем надано суду копію довідки МСЕК, згідно якої йому встановлено 2-групу інвалідності, а тому згідно ЗУ «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, і вимога позивача про стягнення з відповідача сплаченого ним судового збору не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved