Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Новікова І.С. , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем видано виконавчий напис № 19333 від 13 жовтня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованості в розмірі 9489,42 гривень. Зазначає, що виконавчий напис вчинено на кредитному договорі № 2125/3915CLBPT від 28 серпня 2013 року та при видачі виконавчого напису нотаріус керувався п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Кредитний договір № 2125/3915CLBPT від 28 серпня 2013 року був укладений до 06 березня 2015 року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу та виникає у кредитора з моменту прострочення боржника. Вважає, що позивачем пропущено строк для звернення для видачі виконавчого напису, який сплив 06 березня 2018 року, виконавчий напис вчинений неправомірно та є таким, що не підлягає виконанню. В зв"язку з вищевикладеним просить визнати виконавчий напис № 19333 від 13 жовтня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованості в розмірі 9489,42 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2021 року справу № 3062184/21 (провадження № 2/306/882/21) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 14). 07 грудня 2021 року ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області Вінер Е.А. вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом (а.с.15). 09 грудня 2021 року ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області Вінер Е.А. відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.16). 11 січня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання директора ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ за вх.№ 207 про врегулювання спору за участі судді (а.с. 22). 18 січня 2022 року представник позивача - адвокат Новікова І.С. до канцелярії суду подала заперечення на клопотання та просить відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді у справі № 306/2184/21 , оскільки умови врегулювання спору за участю судді , запропоновані відповідачем знаходяться за межами позовних вимог, заявлених [PERSON] (а.с.25,26). 21 січня 2022 року судом винесено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про проведення процедури врегулювання спору за участю судді по справі. В судове засідання адвокат позивача не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без участі предчставника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.28). Представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в судове засідання не з"явився, подав заяву про визнання позовних вимог в порядку статті 206 ЦПК України та просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] до ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" в частині визнання виконавчого напису № 19333 від 13 жовтня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем таким, що не підлягає виконанню та стягнення судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454,00 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227,00 грн. Решту судового збору в розмірі 454,00 грн. в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету (а.с.23). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 19333 від 13 жовтня 2020 року яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованість в розмірі 9489,42 гривень.Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.10.2014 року по 13.10.2020 року (а.с.6). 15 жовтня 2021 року державним виконавцем Свалявського відділу державної виконавчої службиу у Мукачівському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 19333 від 13.10.2020 року (а.с. 9). Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Між сторонами виник спір стосовно дотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вимог діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно достатті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За вимогами статті 87 Закону України «Про нотаріат`для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Приймаючи до уваги вище наведені вимоги Закону, а також визнання відповідачем позову, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду є всі підстави вважати, що на час вчинення виконавчого напису безспірність заборгованості за кредитом не була встановлена. Зазначені обставини є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд приходить переконання, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства. Спосіб захисту щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідає положенню ст.16 ЦК України, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Порушене саме відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку, адже справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом (постанова Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 200/3452/17). Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн. та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 454,00 гривень та відповідно 227,00 гривень. Також, у порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню по 454,00 грн та 227,00 сплаченого судового збору .

Outcome: approved