Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

У лютому 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов даний позов, у якому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №1/2532422 від 23.12.2015 року, розраховану станом на 16.12.2020 року в загальній сумі 614 653,09 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 589 0639,82 грн, заборгованість за відсотками 25 013,27 грн, а також витрати сплати судового збору в сумі 9 220,00 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2015 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір №1/2532422згідно п. 1.1. якого відповідачу був наданий кредит в сумі 1 746 240 грн, строком з 23.12.2015 року по 22.12.2022 року. За користування кредитом позичальник згідно п. 1.4.1. Кредитного договору сплачує процентну винагороду за користування кредитом: щомісячно, в розмірі 18 % річних, у валюті кредиту, починаючи з дня видачі кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника до моменту повного погашення заборгованості за Договором. Позичальник повертає кредит Банку щомісячно, в число місяця, визначене Графіком погашення заборгованості як День повернення кредиту, але в будь якому разі протягом 5 календарних днів, що передують числу визначеному Графіком погашення заборгованості. Позичальник повертає кредит Банку щомісячно в термін до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно Графіку погашення заборгованості за Договором. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору Кредит надається Позичальнику на купівлю транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200 для особистих потреб. На виконання зазначеного кредитного договору відповідачці видано кредитні кошти у розмірі 1 746 240 грн, про що свідчить виписка з рахунку, яка наявна в матеріалах справи. Проте відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів у повному обсязі не виконав, внаслідок чого станом на 16.12.2020 року в загальній сумі 614 653,09 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 589 0639,82 грн, заборгованість за відсотками 25 013,27 грн. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості, наявним у матеріалах справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 Цивільного Кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Розмір заборгованості за тілом кредиту підтверджений виписками по особовим рахункам, в яких міститься повна інформація про рух коштів на рахунках, відображення всіх операцій за кредитними договорами за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей за договором. Як вбачається з виписки по рахунку, відповідач після отримання карти активно користувався кредитними коштами: неодноразово здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку, розраховувалася за придбані товари, так і частково погашав заборгованість по кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач визнав позов про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів в розмірі 614 653,09 грн. Відповідно приписів до ст. 142 ЦПК України, АТ «Креді Агріколь Банк» слід повернути з державного бюджету 4 610, 00 грн судового збору, сплаченого під час подачі позовної. На підставі наведеного,

Outcome: approved