Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

15 квітня 2021 року до Ірпінського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 11 травня 2021 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва, на підставі того, що Ірпінським міськрайонним судом Київської області встановлено, зареєстроване місце проживання відповідача - [ADDRESS] , що територіально відноситься до Дарницького району м. Києва. 14 червня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла вищезазначена позовна заява. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2021 року цивільну справу № 367/2746/21 передано судді Шаповаловій К.В. 01 липня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 05 липня 2021 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05 серпня 2021 року на 11:00 год. 02 серпня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання (вх. №53550) від Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що розгляд питання про надання висновку стосовно даної справи призначений на вересень 2021 року. 05 серпня 2021 року підготовче засідання було відкладено на 29 вересня 2021 року 15:30 год. 05 серпня 2021 року після відкладення підготовчого засідання за клопотанням третьої особи на електронну адресу суду надійшло клопотання (вх. № 54691) від відповідача про надання додаткового строку на подання зустрічного позову та відзиву у справі. 29 вересня 2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача (вх. №67530) про надання додаткового строку на подання відзиву та часу на ознайомлення з матеріалами справи. 29 вересня 2021 року на електронну адресу суду надійшов висновок Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини (вх. №67561). 29 вересня 2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання (вх. №67530) відповідача про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою відповідача. Підготовче засідання 29 вересня 2021 року було відкладено на 02 листопада 2021 року. 30 вересня 2021 року на електронну адресу суду повторно надійшло клопотання (вх. №67744) відповідача про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою відповідача. 05 жовтня 2021 року до канцелярії суду надійшов лист (вх. №68902), до якого долучено висновок Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. Окрім того, в даному листі зазначено, що представник третьої особи просить проводити розгляд за його відсутності. У підготовче засідання 02 листопада 2021 року з`явилась представник позивача. Відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням, наявним в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Ухвалою суду від 2 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду на 20 грудня 2021 року. 2 листопада 2021 року о 16:39 год, після закінчення підготовчого засідання (15:39 год) на електрону адресу суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року зустрічну позовну заяву повернуто заявнику. У судовому засіданні 20 грудня 2021 року представник позивача підтримала позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити та визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом із матір`ю. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням, наявним в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавав. Розгляд справи було відкладено на 18 січня 2022 року. У судове засідання 18 січня 2022 року з`явилась позивачка, її представник та представник третьої особи. Відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням, наявним в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавав. Враховуючи належне повідомлення відповідача про день та час розгляду справи, зважаючи на те що йому достеменно відомо про розгляд цієї цивільної справи у Дарницькому районному суду м. Києва та про предмет позову, з огляду на подання ним зустрічної позовної заяви та особисте ознайомлення із матеріалами справи в приміщенні суду (розписка про ознайомлення наявна в матеріалах справи), з урахуванням думки учасників справи, судом було ухвалено проводити судове засідання у відсутність відповідача. Позивачка у судовому засіданні підтримала доводи позовної заяви, вказала, що батько [PERSON] не виявляє бажання спілкуватись із дитиною, між батьком та дитиною відсутній емоційний зв`язок, розповіла детально про обставини одно з випадків спілкування відповідача з дочкою, коли він зустрівся з дочкою для проведення спільного часу, але не повідомивши позивачку, повіз дитину у невідомому напрямку під приводом придбати дитині телефон. Дочка не мала змоги подзвонити мамі, після деякого часу дочка змогла з нею поговорити та повідомила, що батько сказав, що вони їдуть в аеропорт. При цьому дочка плакала та була налякана. Пізніше дочка опинилась з батьком в кафе у м. Вишневому. Після цього випадку дочка не виявляла бажання спілкуватись із батьком. Також позивачка вказала, що батько постійно чинити перешкоди їй у виїзді з дитиною за кордон. Вона дуже переживає за свою дитину та її психологічний стан. Враховуючи таку поведінку батька дитини просила визначити місце проживання доньки з нею, без зазначення точної адреси, оскільки вони змінюють місце проживання, а визначення конкретної адреси місця проживання не надасть їм можливості вільно вибрати місце проживання, яке є зручне та підходить якнайбільш для дитини. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вказала, що згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА у м. Києві доцільно є визначення місця проживання дитини з матір`ю. Вказала, що під час спілкування працівників служби із батьком дитини, останній заперечував факт проживання дитини з матір`ю, був би не проти, що дитина проживала з ним, бо мати забороняє дочці з ним спілкуватись. Зазначила, що працівники служби також спілкувались із дитиною [PERSON] та вона розповіла, як батько її забрав, не казав куди везе, вона не могла подзвонити мамі та дуже була налякана. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що 2 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району, Київської області, актовий запис № 3. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилась [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 2, батьками дитини зазначено: мати- [PERSON] , батько [PERSON] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Спільна дитина позивача та відповідача проживає разом з матір`ю, що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось відповідачем. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на засіданні комісії 2 вересня 2021 року було заслухано питання щодо надання висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] . Після роз`їзду батьків дитина проживає з матір`ю. З метою тимчасових виїздів за кордон матір бажає визначити місце проживання дитини. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 1 вересня 2021 року, складеного працівником служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА в м. Києві за адресою проживання матері, дитині створені належні умови для проживання, розвитку та відпочинку. Згідно із консультативним висновком психолога, наданим 20 серпня 2021 року ТОВ «Медична клініка Верде» Емілія до складу сім`ї включає маму, її чоловіка, діда та бабу. Про батька дитина не згадує. Психологічний стан дитини стабільний. Під час бесіди з співробітниками служби [PERSON] повідомила, що їй подобається проживати з матір`ю, вона забезпечує її потреби, а з батьком не спілкується, бажає надалі проживати з матір`ю. батько дитини у спілкуванні із співробітниками служби, просив визначити способи його участі у вихованні та спілкуванні з донькою. Враховуючи викладене, службою надано висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] із матір`ю (а.с. 101-1104). Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із статтею12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до положень статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Пунктами 1,2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно зі статтею 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У відповідності до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Разом з тим, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до характеристики, виданої позивачці, вона дійсно з січня 2017 року працює у компанії ТОВ «Сандора» на посаді керівника відділу зв`язків з громадськістю. За час роботи зарекомендувала себе як досвідчений фахівець, відповідальний керівник, користується повагою та довірою. Високий рівень стресостійкості, дотримується стандартів та норм поведінки в компанії. Має 2 вищі освіти, з колегами ввічлива, підтримує дружні стосунки (а.с. 21). Згідно із характеристикою НВК «Ерудит» [PERSON] , 7 липня 2013 року навчається у вказаному закладі з 2019 року. Дитина старанна, дисциплінована, працелюбна. Виявляє логічне та образне мислення. Сумлінно виконує домашні завдання. Мати дитини приділяє належну увагу вихованню та розвитку дитини, постійно підтримує зв`язок зі школою, відвідує батьківські збори, допомагає у підготовці свят. Батько дитини питанням виховання та навчання дитини не цікавиться, участь у шкільному житті не бере. Ніколи не відвідував заклад освіти та батьківські збори (а.с. 22). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] у період з 1 вересня 2020 року по 28 лютого 2021 року вона отримала заробітну плату в розмірі 413751,49 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за позивачкою [PERSON] зареєстрований автомобіль Volkswagen Polo, 2014 року (а.с. 25-26). Відповідно до інвестиційного договору від 7 червня 2018 року позивачка інвестувала кошти на придбання квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-19). При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі № 473/44/20-ц (провадження № 61-8103св21). Враховуючи викладене вище, з урахуванням встановлених обставин, посилаючись на наданий Органом опіки та піклування висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю, враховуючи думку дитини, яка викладене у вказаному висновку щодо бажання надалі проживати з матір`ю, з огляду на відсутність будь-яких належних заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки це буде відповідати насамперед найкращим інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved