Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Пзивач АТ «Альфа-Банк», в особі свого представника Галдецького Я.А., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за період з 01.09.2018 року по по 01.09.2021 року у розмірі 96\~238,58 грн, що складається з: 3 % річних у розмірі - 26 487,68 грн та інфляційних витрат у розмірі - 69 750,90 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Таким чином, АТ «Альфа-Банк» є кредитором за Кредитним договором № 490066828 від 30,04,2008 року, що був укладений між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] . Відповідно до п. 2 Розділу № і Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит та приймає в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором Предмет застави, а Позичальник приймає Кредит та передає Банку в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором Предмет застави на наступних умовах, сума кредиту - 14\~917, 22 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять доларів США 22 центи), номінальна процентна ставка 13, 5 % (тринадцять цілих п`ятдесят сотих відсотків) річних, дата остаточного повернення Кредиту - 30.04.2015 року. Оскільки, Відповідачем тривалий час не виконувалось покладене на нього Кредитним договором зобов`язання, АТ «Альфа-Банк» було змушено звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 20.03.2013 року Фрунзенським районний суд м. Харкова позов АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задоволено. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова № 2033/4953/12 від 20.03.2013 року було стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у сумі - 294 307,58 грн., а саме: - за кредитом -117 464,71 грн.; - по відсотках 64 694,47 грн.; - пеня - 112 148,40 грн. Станом на сьогодні рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова № 2033/4953/12 від 20.03.2013 року залишається не виконаним. Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 20.10.2021 року. 23.11.2021 року судом отримано відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , у якому відповідач просить суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності та відмовити банку в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначила, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Отже, строк для предявлення до виконання виконавчого документу по справі № 2033/4953/12 сплинув 03,04.2014 року. Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 20.03.2013 року набрало законної сили 01.04.2013 року. Тобто з 02.04.2013 року відповідач була зобов`язана сплатити всю суму боргу та з цієї дати банк довідався про порушення свого права на стягнення інфляційних втрат та 3% річних за неналежне виконання боргових зобов`язань і відповідно саме з цієї дати почав відліковуватись трирічний строк позовної давності передбачений ст. 257 ЦК України. Отже, строк позовної давності за вимогами Банку сплинув 03.04.2016 року, а Банк звернувся з даним позовом лише 19.10.2021 року. 08.12.2021 року від представника банку адвоката Гайдецького Я. надійшли письмові пояснення, в яких сторона позивача зазначила про необґрунтованість клопотання про застосування наслідків позовної давності. Представник позивача Колосов А.В., який діє на підставі довіреності, 18.01.2022 року подав суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, враховуючи повторну неявку її представника. Справу просив також розглядати за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - адвокат Бардаченко Д.В., який діє на підставі довіреності, у судове засідання повторно не з`явився, подав заяву про відкладення судового розгляду, в зв`язку із його зайнятістю в іншій справі. Неявка представника відповідача є повторною, оскільки 24.11.2021 року ним подавалося клопотання про відкладення судового засідання в зв`язку із зайнятістю в іншій справі. Необхідо зазначити, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (таку позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 01.10.2020 року по справі № 361/8331/18). Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступного висновку. З матералів справи вбачається, що Кредитний договір № 490066828 був укладений 30.08.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] . АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк». Відповідно до п. 2 Розділу № 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит та приймає в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором Предмет застави, а Позичальник приймає Кредит та передає Банку в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором Предмет застави на наступних умовах: сума кредиту - 14\~917, 22 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять доларів США 22 центи). Номінальна процентна ставка 13, 5 % (тринадцять цілих п`ятдесят сотих відсотків) річних. Дата остаточного повернення кредиту - 30.04.2015 року. Цільове використання кредиту - придбання Транспортного засобу згідно з Договором купівлі-продажу, укладеним між Позичальником та ТОВ «Атлант-М Олексіївка» (далі - Продавець) № АМЗкАІ 102224 від 24.04.2008 року - БКСЮА, БаЬіа, 2007 року випуску, колір - Сірий, № кузову [NUMBER] , тип Легковий комбі- В (свідоцтво про реєстрацію - АХС 107969, видане - 25.04.2008 ВРЕР №1, ГУМВСУ Харків). Заочним рішенням\~Фрунзенського районного\~суду м.Харкова\~від 20.03.2013\~рокуку позовні\~вимоги Публічного\~акціонерного товариства\~Альфа-Банк\~задовольнити в\~повному обсязі.\~Стягнуто з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк, 01001, м.\~ Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, п/р № [NUMBER] заборгованість у сумі - 294 307,58 грн., а саме: за кредитом - 117 464,71 грн.; по відсотках 64 694,47 грн.; пеня - 112 148,40 грн. Матеріали справи не містять віджомостей про виконання рішення суду відплвідачем. Відповідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Згідно розрахунку сторони позивача заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 490066828 від 30.04.2008 року передбачена статтею 625 (3%, інфляція) за період з 01.09.2018 року по 01.09.2021 року складає 96 238,58 грн., що складається з: 3 % річних в період з 01.09.2018 року по 01.09.2021 року - 26 487,68 грн; інфляційні витрати в період з 01.09.2018 року по 01.09.2021 року - 69 750,90 грн. Верховний суд України в постанові від 26 квітня 2017 року у справі № 918/329/16 зазначив, що правовий аналіз положень ст. ст.526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнейня суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сїорін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього кодексу, за час прострочення Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц зробила висновок, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Касаційного господарського суду про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] має перед Акціонерним товариством «Альфа-Банк» невиконане грошове зобов`язання встановлене рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова №2033/4953/12 від 20.03.2013 року. Не виконання цього рішення є триваючим правопорушення, яке своїм наслідком має вплив інфляційних процесів на грошові кошти надані кредитором, знецінення національної валюти, неправомірне користування грошових коштів кредитора. Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, в звязку із чим позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованість за період з 01.09.2018 року по 01.09.2021 року у розмірі 96\~238,58 грн, що складається з: 3 % річних у розмірі - 26 487,68 грн та інфляційних витрат у розмірі - 69 750,90 грн, підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved