Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту, накладеного державним виконавцем на квартиру за адресою [ADDRESS] , визнання його права спільної сумісної власності з третіми особами по справі, посилаючись на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира за вищезазначеною адресою. Після смерті [PERSON] співвласники мали вирішити зміну форми власності квартири із сумісної на спільну часткову. При зверненні до нотаріуса з`ясувалось, що власником спірної квартири вказана ПФ «Венера». У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про власника квартири відсутні. КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради надало відповідь про відсутність інформації щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого мана за ПФ «Венера». Згідно бази даних АСВП на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) не перебуває виконавче провадження про стягнення з ПФ «ВЕНЕРА» заборгованості на користь ДП «ХЗТО» у розмірі 27 575,34 гривень. Таким чином, після набуття позивачем разом із співвласниками в 2006 році права власності на квартиру, котра, з огляду на видачу Свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 20 квітня 2006 року, на момент видачі даного документу знаходилася у власності міськради і не могла знаходитись у власності ПФ «Венера», нотаріусом накладений арешт із посиланням на постанову без номеру від 10.09.2002 року Відділу державної виконавчої служби Червонозаводського району. Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.02.2018 р. припинено юридичну особу ПФ «Венера» у зв`язку з визнанням банкрутом. Арешт майна приватної фірми «Венера» має бути скасовано відповідно до рішення Господарського суду ліквідатором, але цього зроблено не було. Ухвалою суду від 27.08.2021 р. позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року, відповідачами в справі за позовом про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI). У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. У позовній заяві про уточнення позовних вимог від 06.09.2021 р. представник позивача зазначив, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Ухвалою суду від 08.09.2021 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 30.09.2021 р. з метою забезпечення доказів зобов`язано Першу Харківську міську державну нотаріальну контору надати належним чином завірений документ щодо підстав накладення обтяження у вигляді арешту на квартиру за адресою [ADDRESS] . 05.11.2021 р. у відповідності до ст. 178 ЦПК України до суду надійшов відзив Першої Харківської міської державної нотаріальної контори, в якому відповідач заперечував проти залучення його до участі у справі в якості відповідача, посилаючись на те, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі Постанови ВДВС Червонозаводського району міста Харкова від 10.09.2002 року, який зареєстровано Першою Харківською державною нотаріальною конторою 21.09.2002 року за № 21717 в реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами, підставою виникнення якого є вищезазначена Постанова. Перша Харківська державна нотаріальна контора була виключно реєстратором накладених відповідними органами заборон та арештів по місту Харкову і отже було проведено не накладення арешту, а реєстрація арешту на нерухоме майно на паперових носіях. Таким чином, Перша Харківська міська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем по справі. Просили розглянути справу за відсутністю представника Першої Харківської міської державної нотаріальної контори. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїсвоїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався. Своїм правом на подання пояснень відповідно до вимог ст. 181 ЦПК України треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не скористались. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради 20.04.2006 р. № 9-06-214932, належить на праві спільної сумісної власності квартира за адресою [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 01.08.2011 р., [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації смертей 01.08.2011 р. зроблено відповідний актовий запис № 10184. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.08.2021 р. право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] зареєстровано за ПФ «Венера». 08.01.2008 р. Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано заборону відчуження об`єкту нерухомого майна на підставі постанови б/н, 10.09.2002 р. відділу державної виконавчої служби Червонозаводського району. З листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.08.2020 р. вбачається, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) не перебуває виконавче провадження про стягнення з ПФ «ВЕНЕРА» заборгованості на користь ДП «ХЗТО» у розмірі 27 575,34 гривень. З листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 17.08.2020 р. убачається про відсутність інформації щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого мана за адресою [ADDRESS] за ПФ «Венера». Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтями 316, 317, 319 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року, відповідачами в справі за позовом про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI). У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. Такий же висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19). Відповідно до п. п. 8, 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту. Зокрема, у матеріалах справи залежно від предмета та підстави позову мають бути належним чином завірені копії акта опису та арешту, постанови про арешт коштів чи майна боржника, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис і арешт, матеріали, що є в кримінальній справі щодо належності описаного майна і джерел коштів на його придбання, документи про право власності на майно, кредитні зобов`язання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на це майно. За змістом поданої позовної заяви між сторонами у справі немає спору про право власності (користування) на квартиру за адресою [ADDRESS] і таке право відповідачі - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Перша Харківська міська державна нотаріальна контора не оспорювали, при цьому, зазначені відповідачі по справі не є ні стягувачами, ні боржниками. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Оскільки позивачем не заявлялось клопотання про залучення стягувача - ДП «ХЗТО» до участі у справі в якості відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову про звільнення майна з-під арешту, визнання права власності, як пред`явленого до неналежних відповідачів, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed