Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі ј частини заробітної плати та інших доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.03.2003 по 30.08.2016. Від даного шлюбу вони мають повнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. З 01 вересня 2021 року син навчається в Професійно-технічному училищі №6 на денній формі навчання. Термін навчання до 25.06.2022. Син не працює, тому потребує матеріальної допомоги батьків. Вона утримує сина, однак не має можливості самостійно забезпечити для нього повноцінне утримання. Відповідач до повноліття сина сплачував аліменти на його утримання на підставі рішення суду, однак з моменту досягнення сином повноліття перестав сплачувати аліменти, не зважаючи на те, що йому достовірно відомо про навчання сина. Відповідач є працездатною особою, він офіційно працевлаштований, тому може сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій також зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи (а.с. 14, 19-21). Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому суд, згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2003 року, який рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року було розірвано (а.с. 4) Від даного шлюбу сторони мають спільну повнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3) Згідно довідки № 189 від 07 вересня 2021 року, посвідченої директором ПТУ №6, [PERSON] дійсно навчається в Професійно-технічному училищі №6 м. Дніпра за спеціальністю «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів» на базі 11 класів з 01.09.2021 по 25.06.2022, наказ на зарахування № 09 «З-УДЗ» від 31.08.2021, форма навчання денна, бюджет (а.с. 5). Так, згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та враховує стан здоров`я, матеріальне становище позивача та відповідача, потреби позивача в утриманні повнолітнього сина під час навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічні правові позиції викладені також у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18), від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18) від 12 вересня 2018 року у справі № 350/326/17-ц (провадження № 61-15310св18), від 10 жовтня 2018 року у справі № 216/3757/16-ц (провадження № 61-16217св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18). Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами у справі, що [PERSON] , досяг повноліття, навчається у середньо-спеціальному навчальному закладі денної форми навчання на бюджетній основі, у зв`язку з чим дійсно потребує матеріальної допомоги на оплату проїзду, харчування, тощо, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина. Позивач, звертаючись до суду із даним позовом зазначала, що самостійно надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у зв`язку з навчанням не в змозі. Враховуючи встановлені обставини по справі, майновий стан позивача, а також те, що син сторін потребує матеріальної допомоги, оскільки у зв`язку з денною формою навчання не має можливості самостійно себе утримувати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на період навчання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Приходячи до висновку про часткове задоволення позову, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 191 СК України якою визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому початок стягнення потрібно обраховувати з 09 листопада 2021 року. В той же час, вимоги позивача в частині стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством не передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів на період навчання. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial