Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м.Харкова з позовом до Акціонерного товариства\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»про визнання виконавчого напису, вчиненого 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. №57308 таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм та вимог чинного законодавства України. Позивач жодного нотаріально посвідченого кредитного договору не укладала, проте виконавчий напис вчинено на підставі договору, який нотаріально не посвідчений, законних підстав для вчинення виконавчого напису не було. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.10.2021 року матеріали справи передано до Дзержинського районного суду м.Харкова на підставі ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.11.2021 року відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, представник відповідача надав суду заяву про слухання справи за їх відсутності, інші учасники справи причин неявки не повідомили, відзиву або пояснення на позовну заяву не надходило, представник відповідача надав клопотання про зменшення правових витрат 3000 грн, оскільки документи подані адвокатом не засвідчені належним чином, відсутні докази сплати гонорару та докази за на дання послуг саме за супроводження судової справи №953/18978/21. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За виконавчим написом від 11.06.2021 року вчиненим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрованим в реєстрі за №57308, звернуто стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 58382,42 грн за період з 30.04.2020 року по 26.04.2021 рік за кредитним договором №2001319517201 від 27.05.2019 року. Згідно з пунктом 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Такий перелік документів затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»(надалі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 Перелік доповнено розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 набрала чинності 10.12.2014 року. Таким чином, з 10.12.2014 року нотаріуси мали право вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, зокрема, пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».) Колегія суддів апеляційного суду в цій справі прийшла до висновку про те, що позивачами доведено факт застосування до них оскаржуваного нормативно-правового акту, оскільки запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедуру вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних і іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу, недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном, як позивачів так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який

Outcome: approved