Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволені. При ухваленні судового рішення не було вирішено питання про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу. 30.12.2021 року представник позивача поштою направ до суду заяву про ухвалення у справі додаткового рішення, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з ТОВ « Фінансова Компанія « Управління Активами» судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала на розгляді цивільна справа № 643/17307/21 за позовом [PERSON] до ТОВ « Фінансова Компанія « Управління Активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року у вищевказаній справі позовні вимоги задоволено. З метою захисту свої прав [PERSON] уклав договір з адвокатським об`єднанням «Хоміч, Токарєв та партнери» про надання правничої (правової) допомоги № 122 від 25.09.2021 року. Відповідно до п.3.1 розмір гонорару , визначається сторонами окремо додатковою угодою. Додатковою угодою № 1 до договору про надання правової допомоги № 122 від 25.09.2021 року, сторони погодили суму гонорару, що становить 4 000 грн. На підставі ч. 8 ст. 141 та п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, сторона позивача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути зі сторони позивача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. та надає докази понесення вказаних витрат. Крім того, просить поновити пропущений строк з поважних причин, у зв`язку з неотриманням копії судового рішення. Відповідно до ч.3 ст. 270ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов наступного висновку. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Представник позивача 30.12.2021 року поштою направ до суду заяву про ухвалення у справі додаткового рішення, про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 643/17307/21 у розмірі 4 000 грн. В тексті позовної заяви, представником позивача адвокатом Хоміч А.А. зроблена заява про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Відповідач при направлення на електронну адресу суду заяви про долучення доказів до справи, відзиву на позовну заяву у встановлений в Ухвалі суду строк не надав та жодним чиним не заперечував проти розміру витрат на правничу професійну допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення в разі не вирішення судом питання про судові витрати. Згідно зі ст. 133 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зістаттею 15 ЦПК Україниучасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьоїстатті 2 ЦПК України). Відповідно достатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Хоміч А.А. надано Договір №122 про надання правничої допомоги від 25.09.2021 року, додаткову угоду № 1 до договору, довідку / розрахунок. Оскільки, представником позивача - адвокатом Хоміч А.А. в передбаченому ЦПК порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення відповідачем витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 грн, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Суд звертає увагу, що ненадання копії заяви про ухвалення додаткового рішення іншій стороні не означає, що остання була позбавлена можливості заперечити проти розміру витрат, про відшкодування яких ставиться питання, оскільки відповідач був ознайомлений з позовною заявою . Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Суд вважає, що клопотання про поновлення строку для подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правову допомогу підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Outcome: approved