Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнового відшкодування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 березня 2020 року о 18 год 02 хв у м. Луцьку по вул. Рівненській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів - «Subaru Legacy», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «Opel Corsa», номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 29 квітня 2020 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент настання страхового випадку цивільно-правової відповідальності відповідач не був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілої була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № 166692585). 20 травня 2020 року потерпіла звернулася до МТСБУ про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту № 20/4058 про оцінку транспортного засобу «Opel Corsa», номерний знак [NUMBER] потерпілій виплачено страхове відшкодування у розмірі 28380,26 грн, а також позивачем були понесені витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1330 грн. З урахуванням вищевикладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь МТ СБУ суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 29710,26 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 22 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено 19 жовтня 2021 року о 15 год 00 хв. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 19 жовтня 2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення сторонам повідомлення про дату, час і місце судового засідання розгляд справи відкладено на 13 год 30 хв 22 листопада 2021 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 22 листопада 2021 року у зв`язку з забезпеченням процесуальних прав позивача розгляд справи відкладено на 14 год 30 хв 06 грудня 2021 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 06 грудня 2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання розгляд справи відкладено на 13 год 00 хв 04 січня 2022 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 30 грудня 2021 року на електронну адресу суду надіслав клопотання в якому позовні вимоги підтримав повністю та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходили. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Рожищенського районного суду Волинської області не надійшов. Як визначено ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та ураховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд доходить висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України). Судом встановлено, що 21 березня 2020 року о 18 год 02 хв [PERSON] керуючи автомобілем марки «SUBARU LEGACY», номерний знак [NUMBER] в м.Луцьку по вул. Рівненська, перед початком руху - поворотом праворуч, не переконався, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем марки «OPEL CORSA», номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлені в постанові Рожищенського районного суду Волинської області від 29 квітня 2020 року, якою [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили 09 травня 2020 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що власником автомобіля «OPEL CORSA», номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «OPEL CORSA», номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», що підтверджується полісом № 166692585 від 14 лютого 2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів, діючого на момент ДТП. Оскільки автомобіль «SUBARU LEGACY», номерний знак [NUMBER] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому 20 травня 2020 року водій [PERSON] , скориставшись правом передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду з транспортним засобом «SUBARU LEGACY», номерний знак [NUMBER] . 20 травня 2020 [PERSON] року звернулася до позивача із заявою щодо здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 21 березня 2020 року. Відповідно до звіту № 20/4058 про оцінку транспортного засобу «OPEL CORSA», номерний знак [NUMBER] від 21 березня 2020 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 30507,69 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 30507,69 грн. Наказом МТСБУ від 24 червня 2020 року № 666 прийнято рішення про виплату [PERSON] заподіяної в результаті дорожньо-транспорної пригоди шкоди в розмірі 28380,26 грн. Відповідно до платіжного доручення № 1479763 від 26 червня 2020 року в порядку відшкодування шкоди МТСБУ було здійснено виплату страхового відшкодування з фонду захисту потерпілих в сумі 28380,26 грн. Крім цього, згідно платіжного дорученням № 1480253 від 16 липня 2020 року МТСБУ здійснило оплату послуг аварійного комісара по справі № 67945 в розмірі 1330 грн. Спірні правовідносини в справі урегульовані нормами права, які містяться в главі 82 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно з ст. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У зв`язку із настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило [PERSON] виплату страхового відшкодування в сумі 28380,26 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно з положеннями п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, МТСБУ відповідно до чинного законодавства здійснило відшкодування шкоди за винного водія транспортного засобу - [PERSON] , що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати на користь [PERSON] , як потерпілої сторони, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] на суму 28380,26 грн. При цьому, станом на час розгляду справи, відшкодування шкоди відповідачем не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з цим, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 28380,26 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приписами ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. За послуги експертного дослідження позивачем було понесено витрати в розмірі 1330 грн. Даний факт підтверджується платіжним дорученням № 1480253 від 16 липня 2020 року у зв`язку з цим ці витрати також підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved