Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду і просить встановити факт смерті [PERSON] яка померла [INFO] . Мотивував заяву таким. [PERSON] була його матірю та померла на тимчасово окупований території в м. Донецьк Донецької області. Він не має документів для реєстрації смерті матері. Свідоцтво про смерть необхідно для подальшого використання. У судове засідання заявник не з`явився, просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник зацікавленої особи не з`явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Викладене приводить суд до висновку про те, що справа підлягає розгляду невідкладно, на підставі доказів, які маються в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до такого. [PERSON] народилася [INFO] в м. Донецьк, Донецької області. Вона постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьк Донецької області. Факт смерті підтверджено копією медичного свідоцтва про смерть № 4846. Причина смерті: Атеросклеротична хвороба серця. Померла була матірю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника. Частиною 1 статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Заявнику орган державної реєстрації актів цивільного стану не надав відмови у реєстрації смерті [PERSON] . Викладене приводить суд до висновку про те, що відсутність відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації смерті не є перепоною для розгляду справи. Заявник є громадянином України, а [PERSON] померла на тимчасово непідконтрольній Україні території в м. Донецьк Донецької області. Після її смерті заявник не може отримати лікарське свідоцтво про смерть відповідного зразку, а отримані свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України. З метою захисту законних прав та інтересів заявника, для подальшого використання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню та підлягає встановленню факт смерті [PERSON] [INFO] , що знайшло підтвердження матеріалами справи. Вказаний факт слід встановити для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved