Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

30.12.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", треті особи, яі не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Клименко Р.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був вчинений виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» суму заборгованості за кредитним договором, у розмірі 9939,84 грн.. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням закону, а саме, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог ст. ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який не може вважатися доказом безспірної заборгованості боржника перед стягувачем. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., 06.11.2020 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 63395832 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 9939,84 грн. Зазначає, що він ні в якій банківський установі не оформлював кредитний договір, за яким він мав би заборгованості, тому отримавши за місцем своє роботи копію постанови приватного виконавця на підставі якої у грудні 2020 року здійснили відрахування частини його заробітної плати за неіснуючу заборгованість він був здивований, тому вважає такі дії протиправними та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 36347, про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості у розмірі 9939,84 грн. Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.02.2021 року витребувано докази від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Ухвалою суду від 14.06.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 27.09.2021 року витребувано докази від приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Клименко Р.В. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позовну заяву не надали, причини неявки суду не повідомили. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Клименко Р.В.в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.03.2013 року між [PERSON] і ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір №002-26514-120312, відповідно до умов якого йому було встановлено кредитний ліміт 5000,00 гривень на платіжну карту. Позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір. 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №36347, згідно якого запропоновано звернути стягнення з громадянина [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 002-26514-120313 від 12.03.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 14/К від 12.06.2017 року є ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами є ТОВ «ФК «Аланд», заборгованість за кредитним договором №002-26514-120313 від 12.03.2013 року. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року. Сума заборгованості становить 9439,84 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4994,46 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4445,38 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст..31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 9939,84 грн. 21.10.2020 року ТОВ «ФК «Аланд» звернулося до приватного виконавця Клименко Р.В. з заявою про примусове виконання рішення, згідно якої просить відкрити за місцем проживання боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за №36347 від 08.09.2020 року про стягнення з боржника [PERSON] коштів у розмірі 9939,84 грн. До заяви про примусове виконання рішення ТОВ «ФК «Аланд» додано: платіжне доручення про сплату авансового внеску; оригінал виконавчого напису №36347 від 08.09.2020 року; копія довіреності представника стягувача. 23.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Клименко Р.Ф. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №63395832 на підставі виконавчого напису №36347 від 08.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 9939,84 грн. Також, 23.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Клименко Р.Ф. при примусовому виконанні виконавчого напису №36347 від 08.09.2020 року винесено постанови: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди. 06.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Клименко Р.Ф. винесена постанова при примусовому виконанні виконавчого напису №36347 від 08.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи, судом не встановлено на підставі яких документів, що підтверджують безспірність заборгованості, вчинено виконавчий напис. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, вказаний відповідачем є безспірним. З огляду на викладене, проаналізувавши докази, які містяться у матеріалах справи у їх сукупності та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис, нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підялягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved