Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В позові вказала, що їй належить будинок за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрований [PERSON] , однак не проживає з 2010р. без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Наявність реєстрації відповідача у належному позивачу житловому будинку змушує позивача нести додаткові витрати на утримання житла, створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Прохає суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивачка не з`явилася , надала суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] , на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.12.2003р. (а.с.4) Згідно акту вуличного комітету від 14.05.2021р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживає з 2010р.. Фактичне місце проживання - АР Крим. (а.с.7) Як зазначає позивач, [PERSON] не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, квартирою він не цікавиться. Наявність реєстрації відповідача у належному позивачу житловому будинку змушує позивача нести додаткові витрати на утримання житла, створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст.64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідач без поважних причин останні 10 років не проживає в будинку, належному позивачеві, не користується даним житлом, не з`являється в ньому, хоча перешкод в цьому йому ніхто не чинить, дане житло залишив добровільно, не є його співвласником, не несе жодних витрат по його утриманню, добровільно не знімається з реєстрації в ньому, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Outcome: approved