Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, вказав, що 20.07.2018 року о 10 год. 00 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108», державний номерний знак [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Sonata» державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 26.10.2018 року у справі № 211/3542/18 водія [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час скоєння даної ДТП цивільно - правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована, тому останній як особа яка винна у настанні ДТП зобов`язаний відшкодувати у порядку регресу завдану шкоду. Відповідно до Звіту № 52107 - вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Hyundai Sonata» державний номерний знак [NUMBER] становить 8214,47 грн., сума витрат на збір документів складає 942,00 грн., разом становить 8614,34 грн., що просять стягнути з відповідача, а також сплачену суму судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився , про слухання справи повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 20.07.2018 року о 10-00 годині відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 2108», державний номер [NUMBER] в м. Кривий Ріг по вул. Серафімовича, будучи неуважним до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним при виникненні небезпеки для руху своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості та виїхавши на смугу зустрічного руху скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Sonata» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина відповідача в скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУПАП (а.с. 5). Внаслідок вказаної ДТП винними діями відповідача було пошкоджено автомобіль «Hyundai Sonata» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що останній належить. Згідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністратвине правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постанова Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року набрала законної сили, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого зв`язку між винними діями, пов`язаними з порушенням вимог Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди позивачу. Вказаними протиправними діями відповідача потерпілій особі було завдано матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, ..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.... Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином неправомірними діями відповідача, пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) «Hyundai Sonata» державний номерний знак [NUMBER] власником якого є [PERSON] було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи. З матеріалів справи також встановлено, що станом на момент скоєння ДТП 20.07.2018 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія транспортного засобу «ВАЗ 2108», номерний знак [NUMBER] застрахована не була. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Hyundai Sonata» державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] на праві власності, подала до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 20.07.2018 року (а.с. 6,7). Відповідно до Звіту № 52107 « Про оцінку вартості (розміру) шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу» від 29.08.2018 року сума матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля «Hyundai Sonata» державний номерний знак [NUMBER] складає 8214,47 грн. (а.с.10-22). 09.11.2018 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталась 20.07.2018 року за участю транспортного засобу ВАЗ 2108 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Hyundai Sonata» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с. 38). Наказом позивача № 11382 від 12.12.2018 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» вирішено виплатити [PERSON] як потерпілій особі шкоду, заподіяну в результаті ДТП в розмірі 7672,34 грн. (а.с.41). Здійснення вказаної виплати підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 1014698 від 12.12.2018 року, на вказану суму (а.с.44). МТСБУ сплатило кошти за складання калькуляції вартості відновлювального ремонту та визначення розміру збитків транспортного засобу «Hyundai Sonata» державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 942,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1013584 від 05.11.2018 (а.с. 45). Позивач зазначає, що завдана шкода відповідачем відшкодована не була та матеріали справи не містять доказів протилежного, у зв`язку з чим відбулось звернення з даним позовом до суду. Відповідно до п. 2 ст. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено в ст. 39.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до п. 41.4 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані документи по ДТП, позивачем було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 20318,75 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Нормами статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи вищезазначені обставини та положення статей 1187, 1191 ЦК України, статей 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду, завдану внаслідок ДТП автомобілем, який був під його керуванням в розмірі 8214,47 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та з відповідача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі фактично сплачених позивачем витрат на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 8214,47 грн., та 942,00 грн. - витрати позивача на послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди,що підтверджено належними та допустимими доказами. Враховуючи на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі понесених витрат у розмірі 8614,34 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, враховуючи результати вирішення справи, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved