Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 10.09.2021 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, мотивуючи тим, що 25.05.2000 року між ними було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] , посвідчений та зареєстрований на Одеській товарній біржі 25.05.2000 року за № 5453. Фактично сторонами за договором були здійсненні всі дії, спрямовані на виконання своїх зобов`язань, проте розпорядитися належним їм майном позивачі можливості не мають у зв`язку з тим, що договір укладений на товарній біржі та нотаріально не посвідчений. Заяви, клопотання 14.01.2022 від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2021 справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.01.2022 року постановлено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивачі в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно заяви представника від 14.01.2022 позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, відзиву на позов не надали. Фактичні обставини справи, встановлені судом 25.05.2000 року між [PERSON] , діючою від себе та від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] , посвідчений на Одеській товарній біржі 25.05.2000 року за № 5453. Відповідно до довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» № 60 від 14.01.2022 року власниками житлового будинку [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] (1/1 частка) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 5453 від 25.05.2000 року, посвідченого Одеською товарною біржею. Всі зобов`язання за договором купівлі - продажу сторонами виконані в повному обсязі. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Згідно зі ст. 224 ЦК України (у редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (стаття 128 ЦК України (у редакції 1963 року). Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЦК України (у редакції 1963 року), недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 ЦК України у редакції 1963 року). Статтею 227 ЦК України (у редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, проте відповідачі від нотаріального посвідчення договору ухиляються, що позбавляє позивачів можливості розпорядитися належним їм майном, суд вважає за необхідне визнати спірний договір дійсним.

Outcome: approved