Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

29 листопада 2021 року АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з квітня 2018 року по квітень 2019 року в сумі 9627,98 грн., з яких за послуги з централізованого опалення в сумі 8038,60 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 1589,38 грн.; індекс інфляції у розмірі 1516,99 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 668,98 грн. та судові витрати на судовий збір в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що централізоване постачання теплової енергії, гарячої та холодної води є предметом діяльності ПАТ «Полтаваобленерго». Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 11 серпня 2000 року №1515 ПАТ «Полтаваобленерго» призначено головним виконавцем комунальних послуг по теплопостачанню споживачів теплової енергії в м. Кременчуці. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] , які надавалися Кременчуцькою філією АТ «Полтаваобленерго» до 24 квітня 2019 року включно. Позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів. Послуги з теплопостачання надавалися відповідно до тарифів. На виконання вимог ст.25 Закону України «Про теплопостачання», споживачі постійно повідомлялися про зміну тарифів на теплову енергію в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством. Однак відповідач в порушення норм чинного законодавства не здійснював своєчасної оплати за надані послуги. В результаті цього, станом на 10 листопада 2021 року виникла заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, спожиті в період з квітня 2018 року по квітень 2019 року включно і становить 9627,98 грн., з яких за послуги з централізованого опалення в сумі 8038,60 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 1589,38 грн. Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України, в результаті несвоєчасної оплати за комунальні послуги відповідачу нараховані інфляційні втрати в розмірі 1516,99 грн. та за порушення строків виконання зобов`язання 3% річних в розмірі 668,98 грн. Тому позивач звернувся до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Представник позивача АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою зазначеною в позовній заяві [ADDRESS] , а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що АТ «Полтаваобленерго» до 24 квітня 2019 року включно надавало послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.12.2021 року за номером 290005825, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННТ №138329, виданого 05.03.2019 року державним нотаріусом Кобеляцької державної нотаріальної контори Полтавської області Чернявським Ю.В. Таким чином, з врахуванням положень ст.ст. 316-322 ЦК України, на момент виникнення спірних правовідносин відповідач [PERSON] був споживачем комунальних послуг, що надавалися позивачем за адресою [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] . Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на момент виникнення правовідносин. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року, до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За розрахунком позивача, станом на 10 листопада 2021 року борг відповідача по оплаті наданих позивачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з квітня 2018 року по квітень 2019 року становить 9627,98 грн., з яких за послуги з централізованого опалення в сумі 8038,60 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 1589,38 грн. З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за послуги з теплопостачання, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 9627,98 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином на користь позивача підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 668,98 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1516,99 грн. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову. З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2270,00 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved