Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2019 року, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В свою чергу, відповідачем був поданий зустрічний позов до [PERSON] , в якому він просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина [PERSON] , до 350 грн. на місяць. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів був задоволений частково, а саме збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 листопада 2009 року, до 1500 (одна тисячі п`ятсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовлено. Крім того, стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 461 (чотириста шістдесят одна) грн. 04 коп. При цьому під час судового розгляду позивачем до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат після ухвалення судом рішення. 23 лютого 2021 року позивачем була подана заява про відшкодування понесених нею судових витрат. Так, у своїй заяві позивач зазначила, що нею були понесені витрати на послуги перекладача на переклад матеріалів справи для відповідача в розмірі 2047 грн., поштові послуги на відправлення та вручення відповідачу позовної заяви в сумі 170 грн. 50 коп., відправлення відзиву на зустрічну позовну заяву в сумі 186 грн. 70 коп., а всього на суму 2404 грн. 20 коп., які просить стягнути з відповідача на її користь. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про розгляд вказаної заяви позивача шляхом направлення судового доручення до компетентного суду Російської Федерації. Будучи допитаним 16.08.2021 року в порядку судового доручення, відповідач пояснив, що з заявою позивача про стягнення судових витрат не згодний, свої письмові заперечення направить самостійно. На час розгляду заяви судом письмових заперечень від відповідача не надходило. Розглянувши заяву позивача, суд приходить до висновку, що зазначена заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. За замістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 141 ЦПК України). Суд ураховує, що у зв`язку з направленням до Російської Федерації судового доручення про вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками та повідомлення про час і місце розгляду справи позивачем були понесені судові витрати на здійснення перекладу позовної заяви в сумі 2047 грн. Крім того, у зв`язку з тим, що судове доручення не було виконано через неявку відповідача до відповідного суду для вчинення процесуальних дій, позивач понесла витрати, пов`язані з направленням відповідачу копії позову з додатками засобами поштового зв`язку в розмірі 170 грн. 50 коп. Суд вважає, що ці витрати пов`язані з розглядом справи та документально підтверджені позивачем. Відтак, оскільки позов [PERSON] був задоволений частково (60%), з відповідача на корись позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 1330 грн. 50 коп. (/2047 + 170,50/) х 60 %) - пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із направленням позивачем відзиву на зустрічну позовну заяву в сумі 186 грн. 70 коп., то суд вважає, що в цій частині заява [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки за змістом статті 191 ЦПК України подання відзиву на позовну заяву є правом сторони (відповідача) та в разі подання суду відзиву на позовну заяву відповідач повинен надіслати його копію позивачу, іншим відповідачам, третім особам. Таким чином, заяву [PERSON] необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial