Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть. Вказує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер 7310136600:36:003:1207 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0594 гектара, за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] на підставі Рішення Чернівецької міської ради 85 сесії VII скликання №2499 від 23.11.2020 року, державна реєстрація права власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №237637435 від 18.12.2020 року. Стверджує, що він є єдиним спадкоємцем щодо майна яке належало [PERSON] , у зв`язку з чим він звернувся до Приватного нотаріуса Іщенко А.Г. з метою прийняття спадщини та отримав Свідоцтво про право на спадщину за Заповітом, яке складається із 38/100 ідеальних часток житлового будинку, з належними до нього господарськими та побутовими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належали спадкодавці [PERSON] на підставі договору дарування. Зазначає, що у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, площею 0,0594 гектара, кадастровий номер 7310136600:36:003:1207, яка належала [PERSON] - відмовлено, у зв`язку з тим, що неможливо видати Свідоцтво про право на спадщину, за заповітом на частину земельної ділянки без визначення часток. На підставі вищевикладеного, просив суд визначити, що частки кожного із співвласників: [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на земельну ділянку кадастровий номер 7310136600:36:003:1207 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0594 гектара, за адресою: [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/2 частки у кожного. Право спільної сумісної власності [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на земельну ділянку кадастровий номер 7310136600:36:003:1207 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0594 гектара, за адресою: [ADDRESS] - припинити. Визнати за [PERSON] (Ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно [PERSON] , яка померла (Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 21.01.2021 року) яке складається з 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:003:1207 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0594 гектара, за адресою: [ADDRESS] та вирішити питання про судові витрати. В судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідачка не з`явилася. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позов визнає та не заперечує, щодо його задоволення. Суд, приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть. /а.с. 14/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер 7310136600:36:003:1207 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0594 гектара, за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] на підставі Рішення Чернівецької міської ради 85 сесії VII скликання №2499 від 23.11.2020 року, державна реєстрація права власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №237637435 від 18.12.2020 року. /а.с. 17/. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем щодо майна яке належало [PERSON] , у зв`язку з чим він звернувся до Приватного нотаріуса Іщенко А.В. з метою прийняття спадщини та отримав Свідоцтво про право на спадщину за Заповітом, яке складається із 38/100 ідеальних часток житлового будинку, з належними до нього господарськими та побутовими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належали спадкодавці [PERSON] на підставі договору дарування. /а.с. 18-21/. У вчиненні такої нотаріальної дії, як видача Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, площею 0,0594 гектара, кадастровий номер 7310136600:36:003:1207, яка належала [PERSON] - відмовлено, у зв`язку з тим, що неможливо видати Свідоцтво про право на спадщину, за заповітом на частину земельної ділянки без визначення часток. /а.с. 22-23/. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами 1, 2, 3 ст. 358 ЦПК України стверджено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Ст. 367 ЦК України визначено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що с у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи те, що відповідачка позов визнала, суд вважає, що позовні вимоги, в частині визначення, що частки кожного із співвласників: [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на земельну ділянку кадастровий номер 7310136600:36:003:1207 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0594 гектара, за адресою: [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/2 частки у кожного та припинення права спільної сумісної власності [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на земельну ділянку кадастровий номер 7310136600:36:003:1207 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0594 гектара, за адресою: [ADDRESS] - підлягають задоволенню. Щодо іншої частини позову, а саме визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно [PERSON] , яка померла (Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 21.01.2021 року) яке складається з 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:003:1207 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0594 гектара, за адресою: [ADDRESS] , то суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки, на даний час, спір відсутній. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1463,09 грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Враховуючи вищенаведене

Outcome: partial