Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності та просив суд: - виділити в натурі, йому у власність, належних йому Ѕ частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , як окремий об`єкт нерухомого майна, а саме: 3 - житлова кімната (площею - 18,48 кв.м), 4 - кухня (площею -7,95 кв.м), 5 - суміщений санвузол (площею-5,43 кв.м), загальною площею 31,86 кв.м. Залишити у спільному фактичному володінні та користуванні: 2 (площею-2,32 кв.м) - коридор; - припинити його право спільної часткової власності на частину квартири [ADDRESS] , яка йому належить. Свої вимоги обґрунтував тим, що 13 грудня 2001 року він та відповідачка придбали у спільну часткову власність по Ѕ частці квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа Ѕ частини квартири, яка йому належить становить 33,65 кв.м. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи, що між ними як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна та в позасудовому порядку із відповідачем вони не дійшли згоди щодо поділу спільного часткової власності, він вимушений звернутися до суду з дійсним позовом. Ухвалою від 11 жовтня 2021 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху. Ухвалою від 11 листопада 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності та просив задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності по Ѕ частці належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 67,3 кв.м., житловою площею 46 кв.м. (а.с.7-10). Відповідно висновку про технічний стан тримальних і огороджуючих конструкцій і можливості реконструкції приміщень квартири [ADDRESS] , на підставі результатів виконаного обстеження встановлено, що в цілому конструкції обстеженої квартири знаходяться в задовільному стані, приміщення придатні для подальшої експлуатації, проектна реконструкція квартири з влаштуванням двох автоматичних частин, можлива. Проектом реконструкції передбачається: розібрати нетримальну перегородку між кімнатою «2» і коридором «1» і встановлення нової перегородки з дверним отвором, зміщеної на 500 мм в сторону коридору. Розібрати перегородки між кімнатою «3» і коридором «1» і встановлення нової перегородки в створі з новою перегородкою між кімнатою «2» і коридором «1»; облаштування дверного отвору, розміром 0,8*2,1 м (шириною 0,8 м, висотою 2,1 м), у внутрішній поперечній тримальній стіні, між кімнатами «2» і «3», при виконанні його посилення металевими елементами за окремо розробленим проектом. Облаштування суміщеного санвузла на місці кладової «4» і частини кімнати «3», встановлення нової перегородки з дверним отвором в коридорі «1» на відстані 1500 мм від входу в квартиру зі сходової клітки. Облаштування кухні в кімнаті «3» з встановленням електричної пічки і мийки, підключення водопостачальних комунікацій суміщеного санвузла і кухонної мийки. Підключення мийки здійснюється до існуючих мереж квартири. Усі роботи по реконструкції виконувати без випливу ударних навантажень на конструкції будівлі, відповідно до робочого проекту і ДБН (а.с.11-16). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч.1ст. 367 ЦК, за домовленістю між ними. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч 1 ст. 364 ЦК. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідач є суб`єктами спільної часткової власності. Відповідно до ст. 358ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Як вбачається з матеріалів справи, виділ часток у натурі згідно запропонованого позивачем варіанту розподілу та відповідно висновку про технічний стан тримальних і огороджуючи конструкцій і можливості реконструкції приміщень квартири [ADDRESS] є можливим. Отже, враховуючи вищевикладене, та з урахуванням позиції відповідача, яка погодилась із запропонованим позивачем варіантом розподілу спільної часткової власності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та сторони наполягали на здійсненні поділу спільного часткового майна.

Outcome: approved