Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

31.08.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 30.01.2019 року вони зареєстрували шлюб. Спільне життя не склалось у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, різні характери, погляди на життя та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки тривалий час не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові та поваги. Також зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому просить розірвати шлюб. 13.09.2021 року у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи на 11.10.2021 року, який було відкладено у зв`язку з неявкою сторін по справі на 01.11.2021р. 01.11.2021 року судове засідання було відкладено у зв`язку заявленим клопотанням представника відповідачки про надання строку для примирення з метою з`ясування думки позивача щодо заявленого клопотання. 17.11.2021 року сторонам було надано строк на примирення до 17.01.2022 року. Сторони по справі у судове засідання, призначене на 17.01.2022 року не з`явилися. Представник позивача адвокат Сковронський Т. С. подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник відповідачки адвокат Пилипів В. І. також подав заяву про слухання справи у відсутності сторони відповідача та зазначив, що сторони не примирилися та що відповідач не заперечує щодо задоволення позову. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності всіх учасників, дата складання повного рішення. Оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.01.2019 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 125 (а. с. 4). Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують подружніх стосунків, не пов`язані спільним побутом, спільне життя у них не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін. Наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.2 ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладене, а також умови проживання сторін та взаємовідносини їх у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього, враховуючи визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією № 82026 від 26.08.2021 року.

Outcome: approved