Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, третя особа державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б., у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06 серпня 2021 року просить визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 201,6 кв.м., житловою площею 192,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] . В заявлених обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок, загальною площею 201,6 кв.м., житловою площею 192,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вона є єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом, оскільки інший спадкоємець син спадкодавця [PERSON] подав у нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини за законом. Однак, звернувшись у нотаріальну контору з метою оформлення своїх спадкових прав, постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та державної реєстрації права власності на житловий будинок. З цих підстав позивачі позбавлені можливості оформити спадкове майно у нотаріальному поряду, у зв`язку із чим просять позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відзиву на позов від Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області до суду не надходило. 03 вересня 2021 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак, її представник адвокат Трач В.І. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав,що заявлеі [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити. Від відповідача Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Судом установлено: Згідно паспорта садиби в сільських населених пунктах УРСР №8754, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів, [PERSON] виділена земельна ділянка під забудову, площею 0,15 га, на підставі рішення сільської ради від 02 листопада 1990 року №48 та рішення племоб`єднання №85 від 29 жовтня 1990 року. Забудова ділянки дозволена рішенням виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів від 30 жовтня 1990 року №201. Місце будівництва с. Підгороднє, Тернопільського району, Тернопільської області. На відведеній земельній ділянці належить збудувати: житловий будинок на 4 кімнати з житловою площею 57,7 кв.м., будівельним об`єктом 496, 8 куб.м.; надвірні будови: господарський будинок. Строк початку будівництва 30 жовтня 1990 року, кінця будівництва 30 жовтня 1993 року. Рішенням Виконавчого комітету Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області №65 від 24 жовтня 2000 року надано дозвіл [PERSON] на внесення змін у Будівельний паспорт №8754, у зв`язку із зміною проекту житлового будинку. Відповідно до Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №418, виданої 19 квітня 2018 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації станом на 19 квітня 2018 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Будівлі самочинно побудовані: житловий будинок з прибудовою підвалом, літ. «А», загальною площею 201,6 кв.м., житловою площею 121,1 кв.м.; гараж з підвалом, літ. «Б»; літня кухня з цокольним поверхом, літ. «В». [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис №16 Виконавчого комітету Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, яким 24 листопада 2017 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки №304, виданої 11 квітня 2018 року Підгороднянською сільською радою, Тернопільського району, Тернопільської області, на день смерті [PERSON] разом із ним за адресою: [ADDRESS] перебували на реєстраційному обліку: [PERSON] дружина, зареєстрована і проживає по даний час; [PERSON] син, зареєстрований і проживає по даний час. Відповідно до Інформаційної довідки №419 виданої Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації 19 квітня 2018 року, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року, державна реєстрація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудам [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. Як убачається із наданої на запит суду копії матеріалів спадкової справи №146/2018, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після померлого [PERSON] , у встановлений законом строк, а саме 10 квітня 2018 року позивачка [PERSON] подала у Тернопільську районну державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка [PERSON] . 13 квітня 2018 року [PERSON] подав у нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого батька [PERSON] . 11 червня 2018 року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. на ім`я позивачки [PERSON] видала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1500 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Разом із цим, 14 червня 2018 року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1579/02-14, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок. 19 квітня 2018 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , з якого убачається, що вказане будинковолодіння складається із: А житловий будинок, 1995 року побудови; а прибудова, 1995 року побудови; Пд підвал, 1995 року побудови; Б гараж, 1996 року побудови; Пд(Б) підвал, 1996 року побудови; В літня кухня, 1996 року побудови; Цп(В) - цокольний поверх, 1996 року побудови; Г вбиральня, 1998 року побудови; 1 огорожа; 2 хвіртка; 3 ворота; С септик; І вимощення; ІІ вимощення. Згідно Експлікації приміщень до житлового будинку під літ. «А», загальна площа житлового будинку 201,6 кв.м., житлова площа 121,1 кв.м. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216-1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом установлено, що за життя [PERSON] не було складено заповітного розпорядження, відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після померлого чоловіка [PERSON] , що стверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 06 жовтня 1990 року Драганівською сільською радою, Тернопільського району, Тернопільської області (актовий запис №13, зроблений Драганівською сільською радою, Тернопільського району, Тернопільської області 06 жовтня 1990 року. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка [PERSON] вважається такою, що спадщину після померлого [INFO] [PERSON] прийняла, оскільки на момент смерті спадкодавця була зареєстрованою та проживала разом із ним. При цьому, інший спадкоємець [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк подав у нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На даний час, позивачка позбавлена можливості у нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на належну померлому [PERSON] житловий будинок, загальною площею 201,6 кв.м., житловою площею 192,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю державної реєстрації права власності за спадкодавцем на вказаний житловий будинок. Спірні правовідносини сторін урегульовані ст. 376 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом, а право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Вимогами частини 5 статті 376 ЦК України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Так,\~як підтверджено\~наявними у\~матеріалах цивільної\~справи письмовими\~доказами,\~житловий будинок,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] , збудований на земельній ділянці, площею 0,15 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала на праві власності померлому [PERSON] та, на даний час, право власності на яку зареєстроване за позивачкою [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11 червня 2018 року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12. Постанови від 30 березня 2012 року N 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" роз`яснив, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За вказаних обставин, оскільки житловий будинок [ADDRESS] належала померлому [PERSON] , та вказаний житловий будинок збудована на земельній ділянці, площею 0,15 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), відведеній під його забудову, яка належала на праві власності померлому та успадкована позивачкою [PERSON] , суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачкою обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси. На підставі викладеного та

Outcome: approved