Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати виконавчий напис, вчинений 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, що зареєстрований в реєстрі за № 80098, про стягнення з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користьтовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 014/0372/82/0018656 від 08.06.2011 року та за послуги нотаріуса в загальній сумі 16273 (шістнадцять тисяч двісті сімдесят три) гривні 02 копійки таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вказаних позовних вимог у позові зазначено про те, що позивач працює в Семенівському дошкільному навчальному закладі «Сонечко» та отримує заробітну плату, яка їй нараховується централізованою бухгалтерією відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області. В грудні 2021 року позивач отримала від приватного виконавця Коваля В. О. постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2021 та постанову про арешт коштів боржника від 26.11.2021, згідно яких щодо позивача здійснюється виконавче провадження № 67681033, яке відкрите на підставі виконавчого напису № 80098, виданого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з позивача 16273,02 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Через ідентифікатор доступу позивач на сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження № 67681033, в тому числі з виконавчим написом нотаріуса. Згідно даних виконавчого напису стягнуто з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», якій були відступлені права вимоги, заборгованість за період з 08.04.2021 по 25.05.2021 в сумі 16273 гривні 02 копійки, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4920 гривень 39 копійок; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2002 гривні 68 копійок; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 8699 гривень 95 копійок; за вчинення виконавчого напису 650 гривень 00 копійок. Вся заборгованість нарахована за кредитним договором № 014/0372/82/0018656 від 08.06.2011 року, який був укладений між позивачем та АТ «Райффайзен Банк Аваль». Сторона позивача вважає, що виконавчий напис № 80098, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 12 червня 2021 року, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, за слідуючих підстав. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачеві можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Позивач не пригадує, щоб між нею та АТ «Райффайзен Банк Аваль» укладалися будь-які кредитні договори, адже з дати укладення ймовірного договору минуло більше 10 років. Проте, якщо такий договір і укладався, то кредит було погашено позивачем і довідка про відсутність заборгованості не збереглася через сплив строку давності. З тих документів, що маються у приватного виконавця, не зрозуміло коли був кінцевий строк погашення кредиту, на підставі яких розрахунків з`явилася сума заборгованості по відсоткам, штрафам та пені. Окрім того, оскільки з ймовірної дати укладення договору минуло більше 10 років, то по даним правовідносинам вже явно минув строк давності для звернення з вимогами про стягнення грошових коштів, що не було враховано нотаріусом. Таким чином, приватний нотаріус Грисюк О.В. мала з`ясувати, що між сторонами існує спір по даному кредитному договору від 08 червня 2011 року, позивач не згодна з вимогами відповідача, тобто безспірність заборгованості та відповідальності позивача по кредитному договору, як обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, була відсутня, що вказує на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням зазначених вище вимог закону. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечили. Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, відзиву не подав, яким-небудь чином про наявні свої заперечення суд не повідомив, про причини своєї неявки суд не сповістив, відповідної письмової заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, у судове засідання не прибула, була повідомленою належним чином про дату, час і місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а. с. 48-49), заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, про причини неявки суд не сповістила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не сповістив. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі з`ясовано, що 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівноюбуло вчинено виконавчий напис № 80098 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 014/0372/82/0018656 від 08.06.2011 року та за послуги нотаріуса в загальній сумі 16273 (шістнадцять тисяч двісті сімдесят три) гривні 02 копійки. Підставою для вчинення такого виконавчого напису слугувала заява товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», з якою це товариство звернулося до приватного нотаріуса Грисюк О. В.. 26.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем Віталієм Олександровичембуло відкрите виконавче провадження № 67681033 щодо виконання зазначеного виконавчого напису, приватним виконавцем вчинялися виконавчі дії щодо примусового виконання спірного виконавчого напису. Зазначені обставини підтверджуються як даними позовної заяви (а. с. 2-3), так і сукупністю відомостей досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема, копії виконавчого напису щодо стягнення приведеної суми заборгованості (а. с. 8), а також копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а. с. 7). За таких обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з приведених нижче підстав згідно приписів чинного на час спірних правовідносин законодавства. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат». Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачеві можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне вже існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка така, що визначена імперативною нормою закону - ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», слід констатувати, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, зокрема, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження заборгованості боржника. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу, та того, що боржник про розмір обчисленого боргу достеменно знав, однак проігнорував вимогу про його погашення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню повністю на основі положень ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу оплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок має бути стягнений з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Outcome: approved