Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вона є основним наймачем вищевказаної квартири. Також у квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] та треті особи. Фактично [PERSON] у квартирі не мешкає з 2017 року, [PERSON] у квартирі не мешкає з 2016 року особистих речей у квартирі немає, за комунальні послуги коштів вони не сплачують. Реєстрація відповідачів у належній їй квартирі порушує її права власника, зокрема, вона не може оформити субсидію. У зв`язку з наведеним просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 30.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду по суті. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення судового виклику на сайті Судової влади. Треті особи надали заяви про розгляд справи в їх відсутність та підтримання позовних вимог. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки, відзиву на позовну заяву не надали, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у відповідності до ст.280 ЦПК України. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом встановлено, що відповідно до ордеру №2394 від 03.03.1982 позивачці надано право на зайняття квартири [ADDRESS] з трьома членами родини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8) За вказаною адресою зареєстровані позивачка, відповідачки та треті особи (а.с.9,10,22). Відповідно до акту про фактичне місце проживання від 27.10.2021, складеного головою ОСББ «Куінджи 134», за вказаною адресою фактично проживають лише позивачка та треті особи, що засвідчують сусіди (а.с.16). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985р., у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачкою надані належні докази того, що відповідачами порушені її права наймача жилого приміщення - квартири [ADDRESS] , оскільки відповідачі без поважних причин відсутні за вказаною адресою понад 6 місяців, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved