Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

В.о. керівника Маріупольської окружної прокуратури Марченко О. в інтересах держави в особі: Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби. В обґрунтування позову позивач зазначив, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.05.2020 року відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначено покарання. Діями відповідача, що полягали у незаконному вилові водних живих ресурсів, було завдано шкоду у загальній сумі 13600 гривень, яку просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши доводи позову та перевіривши їх наданими письмовими доказами, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 3, 4 статті 23 Закон України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Звертаючись до суду з даним позовом в інтересах держави, прокурор посилається на те, що протиправними діями відповідача спричинена шкода рибним запасам України, що свідчить про порушення інтересів держави та є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури, оскільки відповідною особою не вжито заходів для стягнення шкоди. Таким чином, пред`явлення прокурором позову в інтересах держави відповідає вимогам законодавства. Прокурором визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та дотримано встановленого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» порядку щодо обґрунтування підстав для здійснення представництва органу місцевого самоврядування у суді. Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.05.2020 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1700 гривень (а.с.10). Встановленими та доведеними обставинами, викладеними у мотивувальній частині вказаного вироку, є те, що [PERSON] 07.12.2019 у період часу з 19 год. 00 хв. по 22 год. 20 хв. перебуваючи на річці Кальміус, біля буд. 1 вул. Гавань Шмідта в Центральному районі м. Маріуполі, з моста через вказану річку, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом у встановленому законом порядку, за допомогою забороненого знаряддя лову - риболовного сіткоснастевого засобу сітки «павук», у порушення п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою вищевказаного забороненого знаряддя лову умисно здійснив незаконний вилов риби з річки Кальміус, наступних видів: 20 одиниць особин виду «піленгас», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 680 грн. за одну особину, на загальну суму 13 600 грн. Тим самим, [PERSON] шляхом незаконного вилову риби цінних порід заподіяв істотну шкоду. Вищезазначені встановлені судом обставини за положеннями ст.82 ЦПК України\~щодо цивільно-правових наслідків дій особи, стосовно якої ухвалено постанову (вирок) суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчиненні вони цією особою. Розрахунок розміру шкоди, спричиненої діями відповідача, проведено на підставі Додатку №1 «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України», затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011 року №1209. За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.ч.4, 5 ст.68, ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 13 Конституції України\~передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. В сенсі наведених норм та викладених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь Маріупольської міської ради спричинену його діями рибному господарству України шкоду у загальній сумі 13 600 гривень. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.1166 ЦК України, ст.ст.69, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.63 «Про тваринний світ»,

Outcome: approved