Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем 03.09.2011 року був укладений кредитний договір б/н, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті www.рrivatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На підставі цього, банком було відкрито кредитний рахунок з початковим кредитним лімітом 300 грн. Вказувало, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та умовах договору та в межах встановленого кредитного ліміту, натомість відповідач свої обов`язки належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 13.04.2021 року заборгованість становить 43 412,73 грн. з яких 35 654,83 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7757,90 грн. - заборгованістьза простроченими процентами, тому просить задовольнити позов. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04 червня 2021 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, подав заяву, в якій заперечив проти задоволення позову, оскільки кредитний договір з АТ КБ «ПриватБанк» не укладав, також просить застосувати строк позовної давності. За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 03.09.2011 року [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» підписав анкета- заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій зазначив про свою згоду з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають Договір, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку у письмовому вигляді. На підставі укладеного у такий спосіб Договору №б/н від 03.09.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , останній отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] 03.09.2011 р. встановлений кредитний ліміт 300 грн. який був збільшений до 3600 грн., 26.05.2017 р. кредитний ліміт збільшений до 6 000 грн. Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] видано 03.09.2011 року платіжну картку № 4149…6312 строком дії 06/15, 20.09.2011 року платіжну картку №4149…6673 строком дії 06/15, 30.03.2016 року платіжну картку № 4149…7625 строком дії 12/19, 03.09.2018 р платіжну картку №5168…1149 строком дії до 06/22, 03.03.2020 р платіжну картку № 4149…6218 строком дії до 10/23. Факт отримання вказаних платіжних карток та їх використання не заперечується відповідачем. За розрахунком позивача станом на на 13.04.2021 року заборгованість становить 43 412,73 грн. з яких 35 654,83 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7757,90 грн. - заборгованістьза простроченими процентами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, є необґрунтованими та не підлягають до задоволення, враховуючи таке. В заяві позичальника від 03 вересня 2011 року процентна ставка не встановлена. Крім того, у цій заяві, підписаний відповідачем, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді грошової суми та її визначеному розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 03 вересня 2011 року посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. Відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови у будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. При цьому, із наданої позивачем копії анкети-заяви не можна зробити висновок, на які саме умови та тарифи обслуговування карт, запропонованих банком, погодилася відповідач. Отже, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів [PERSON] та ознайомився і погодився саме з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Зазначена позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. На підтвердження заявлених позовних вимог банком було надано виписку про рух коштів, зі змісту якої вбачається, що відповідач користувався банківською картою та частково сплачував грошові кошти на погашення заборгованості. Із зазначеної виписки вбачається, що за період користування банківською карткою відповідчем було витрачено кредитних коштів у загальному розмірі 91302,30 грн, а внесено на часткове погашення заборгованості грошових коштів у розмірі68 747,31 грн. Згідно наданої банком виписки за договором №б/н від 03.09.2011 р. відповідачем було фактично отримано та використано кредитних коштів на суму 91302,30 грн. без урахування транзакцій щодо автоматичного списання відсотків, автоматичного погашення заборгованості, регулярного списання платежів, та поповнено картку на 68 747,31 грн. Таким чином залишок несплаченої заборгованості відповідача перед банком становить - 22 554,99 грн., який і підлягає стягненню з відповідача на користь банку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягненя з відповідач азаборгованості за тілом кредиту в розмірі 22 554,99 грн, так от отримання коштів банкому відповідачем не заперерчується. При цьому позивачем не доведено наявність достатніх правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, оскільки їх розмір та порядок слпати не узгоджувався сторонами. Правові підлставі для застосування строку позовної давності відстуні. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору комепенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України пропорційно обсягу задоволених позовних вимог (51,95%) в розмірі 1179,27грн., оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial