Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

У липні 2021 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень з усіх видів його заробітку (доходів). В обґрунтування пред`явлених позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24.11.2018 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину сина - [PERSON] , [INFO] . В даний час вони з відповідачем шлюбні відносини припинили, вона перебуває у тяжкому матеріальному становищі, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Добровільно матеріальну допомогу на її утримання, відповідач не надає, працює. Вважає, що відповідач зобов`язаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на її утримання у встановленому законом розмірі. Просить позов задовольнити. 05 липня 2021 ухвалою суду по справі відкрито провадження та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. 09.09.2021 відповідач надав відзив (а.с. 17-18) та заперечення на відповідь на відзив (41-43) на позовну заяву, з якого вбачається, що він не заперечує щодо утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку, однак не згоден з сумою в розмірі 5000,00 грн.. оскільки на даний час звільнився з роботи та не має постійної роботи, має літніх батьків та фінансове зобов`язання перед банком. З відповіді на відзив, який надала представник позивачки, вбачається, що на її думку відзив на позовну заяву є лише спробою зменшити розмір аліментів на утримання дружини. Доказів які б підтверджували погіршення майнового стану відповідача відсутні, на утриманні у відповідача відсутні як мати так і батьком (а.с. 34-37). Представник позивачки в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує (а.с. 63) Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.66). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 24 листопада 2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] ), який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на утриманні позивачки. В даний час позивачка не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач не надає, працює. Згідно ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У Постанові Пленуму Верховного Суду Українивід 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального стану. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання до досягнення сина [PERSON] трирічного вікуу розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial