Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у жовтні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, в точу числі на житловий будинок з будівлями і спорудами та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Батьку позивача за життя рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради №567 від 22.10.2008 року було надано дозвіл на добудову до житлового будинку та внутрішнє переобладнання по [ADDRESS] . У 2009 році було здійснено добудову до спірного житлового будинку та його переобладнання. Спадкодавець за життя не встиг отримати правовстановлюючі документи про належність йому вищевказаного перебудованого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на праві власності, а також не встиг завершити приватизацію земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Позивачу державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на нерухоме майно. З огляду на викладене позивач вимушений звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд: 1) визнати за [PERSON] права та обов`язки забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області; 2) визначити за [PERSON] право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 910 кв.м, яка передана у приватну власність [PERSON] рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 30.07.1996 року №252 та розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області. Ухвалою суду від 02.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 29.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, голова Тростянецької міської ради подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без участі представника відповідача та про те, що міська рада не має намір подавати відзив на позовну заяву, у вирішення справи покладається на розсуд суду (а.с. 31). \~ \~ \~ \~Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області (а.с.6, 21). Мати позивача [PERSON] померла [INFO] у м.Тростянець Сумської області (а.с.22). Постановою державного нотаріуса Тростянецької районної нотаріальної контори від 21.09.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , оскільки у спадкоємця відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та житловий будинок (а.с.7). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що приватним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернулася до суду. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України). Відповідно до Інформаційної довідки №67573682 наданої Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 231/2015 де є заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.42, 43, 44). \~ \~ \~ \~Отже, інших спадкоємців [PERSON] , які б прийняли в установленому порядку спадщину після його смерті, крім [PERSON] судом не установлено. \~ \~ \~ \~З матеріалів інвентарної справи установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.1963 року спадкодавець позивача [PERSON] придбав жилий будинок на одну житлову кімнату площею 12,02 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради №567 від 22.10.2008 року [PERSON] було надано дозвіл на добудову до житлового будинку та внутрішнє переобладнання по [ADDRESS] , на підставі якого були складені Проект добудови та план внутрішнього переобладнання будинку, складено схему та Акт виносу в натуру вісей розбивки будівель, Технічні вказівки по виконанню будівельних робіт (а.с.9-13). Згідно з інформаційною довідкою Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» по даним інвентаризації станом на 23.03.2020 року на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] розташовані наступні об`єкти і споруди: «А-1» житловий будинок розмір житлової площі становить 51,0 м. кв., «а» прибудова, «а1» ганок, «а2» тамбур, «а3» навіс, «Б» сарай-літня кухня, «б» прибудова, «В» убиральня, «Г» гараж, «г» сарай-прибудова, №1,2 ворота, огорожа, №3 колонка. Будинок одноповерховий, з 4 житлових кімнат, загальною площею 78,6 кв.м., (а.с.18). За даними технічного паспорту у 2009 році було добудовано тамбур та навіс до житлового будинку. Згідно з довідкою Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на новозбудований будинок ділянці за адресою: [ADDRESS] відсутня (а.с.18). Також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про речові права на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] (а.с.41). Доказів прийняття в експлуатацію добудованого батьком позивача на підставі рішення виконавчого комітету Тростянецької міської ради №567 від 22.10.2008 року спірного житлового будинку до суду не надано. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Згідно з пунктом 3.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Крім того, як роз`яснено в п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Отже, оскільки батько позивача за життя на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.1963 року року, посвідченого нотаріусом і зареєстрованим у встановленому законом порядку набув право власності на жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у подальшому набув права забудовника земельною ділянки за указаною адресою, розпочав будівництво нового будинку у встановленому законом порядку, але не вчинив дій із уведення будинку в експлуатацію, а тому позивач як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, набув право на спадкування майнових прав забудовника земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] . Оскільки постановою державного нотаріуса Тростянецької районної нотаріальної контори від 21.09.2021 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на на новозбудований будинок на ділянці за адресою: [ADDRESS] , а тому\~\~захищаючи охоронювані законом права позивача, рішенням суду слід визнати за [PERSON] майнові права права та обов`язки забудовника. Вирішуючи вимогу позивача про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] суд виходить з такого. Судом установлено, що за життя [PERSON] рішенням №252\~виконавчого комітету\~Тростянецької міської\~ради від\~30.07.1996\~року передано земельну ділянку площею 910 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). З листа від 22.10.2021 Відділу № 3 Управління в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області встановлено, що згідно книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім.я [PERSON] факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку у відділі не встановлено (а.с.20). Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України). Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] набув право на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, а тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право слід визнати за ним рішенням суду. Отже, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved