Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що він [PERSON] 01 серпня 2009 року зареєстрував шлюб відповідачкою [PERSON] у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 405. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх двох років з відповідачкою у позивача склалися складні сімейні відносини через повну відсутність взаєморозуміння. Фактично сторони проживають окремо два роки. Позивач зазначає, що примирення і збереження шлюбу між ним та відповідачкою неможливе. Позивач просив суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 01 серпня 2009 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 405. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини про те, що 01 серпня 2009 року між [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстровано шлюб у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 405, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 30 травня 2018 року. Сторони по справі мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 січня 2010 року, та серія [NUMBER] від 19 січня 2010 року відповідно, виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № 62 від 19 жовтня 2021 року про сплату судового збору у сумі 908,00 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі суд стягує з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved