Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 18139 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем від 01.11.2017 року щодо звернення стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованості в сумі 69034 грн. 70 коп. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 01.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №18139, про стягнення з позивача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №НАЕ6RK09970005 від 07.12.2005 року, яка складає 67234, 70 грн. 12.10.2021 року державним виконавцем Краснокутського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 67126561. Позивач вважає,\~що виконавчий\~напис №\~18139\~від 01.11.2017\~року вчинено\~з грубими\~порушеннями порядку\~вчинення виконавчих\~написів нотаріусами\~та подано\~до виконання\~з пропуском\~строку для\~пред`явлення\~до виконання\~виконавчих написів,\~жодних кредитних\~договорів до\~заяви про\~примусове виконання\~рішення,\~стягувачем не\~додано.\~Жодних договорів\~позивач не\~укладав та\~не був\~повідомлений про\~наявну заборгованість,\~яка зростала\~протягом 2005-2017\~років,\~як зазначено\~у виконавчому\~написі. Позивач не був належним чином повідомлений про наявну у нього заборгованості та пред`явлення його заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. 12.11.2021 року Краснокутським районним судом Харківської області винесено ухвалу про відкриття провадження провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 12.11.2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Позивач та його представник у відкрите судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Колісник І.І. про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача АТ КБ «Приват Банк» у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав пояснення на позовну заяву у яких прохав розглянути справу без участі представника. Також у відзиві зазначає, що договір укладений між [PERSON] та банком № HАE6RK09970005 не визнаний недійсним і його правомірність презюмується та з огляду на те, що його умови не були виконані належним чином, такі умови продовжують діяти. Факти, які б підтверджували відсутність боргу, або невідповідність суми боргу, у позові відсутні. Зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності нотаріус не зобов`язаний. У задоволенні позову просить відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його присутності. Третя особа представник \~Краснокутського відділу державної виконавчої служби в Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Згідно з копії кредитного договору № HАE6RK09970005 від 07.12.2005 року встановлено, що між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого АТ КБ "ПриватБанк" надав [PERSON] строковий кредит строком до 06.12.2007 року включно в позмірі 4620,00 грн. на наступні цілі: купівля ТНП, зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,00% в місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту, а [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості. /а.с. 58/. 01.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 18139, про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № HАE6RK09970005 від 07.12.2005 року у розмірі 67234 грн. 70 коп. Строк, за який проводиться стягнення 4313 днів, а саме: з 07.12.2005 року по 28.09.2017 року. Зазначено, що виконавчий напис має бути пред`явлений до виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення /а.с. 10,56,102/. Постановою головного державного виконавця Краснокутського відділу державної виконавчої служби в Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 12.10.2021 року відкрито виконавче провадження № 67126561 з виконання виконавчого напису № 18139 виданого 01.11.2017 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 69034 грн. 70 коп. та витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 1800 грн. 00 коп. /а.с.17,105/. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, що регулюються нормами\~Закону України «Про нотаріат». За загальним правилом статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої\~статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також і бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~року за\~№ 1172\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, який набрав чинності 07.03.2012 року (далі - Порядок). Згідно із ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Так, відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Проте, як вбачається з матеріалів справи, у виконавчому написі №18139, який вчинено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 01.11.2017 року, період стягнення зазначено саме: з 07.12.2005 року по 28.09.2017 рік, в той час як кредитний договір № HАE6RK09970005 від 07.12.2005 року укладений між позивачем та АТ КБ "ПриватБанк" строком по 06.12.2017 року, відтак, з дня виникнення у відповідача права вимоги минуло більше трьох років. Згідно із підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили 22.02.2017 року, а тому п. 2\~постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~з цього дня також втратив чинність. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та банком у простій письмовій формі. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та у постанові від 02 липня 2019 року по справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16, постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц та постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц. Ухвалою суду від 12.11.2021 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 18139 від 01.11.2017 року. На виконання зазначеної ухвали суду серед інших документів було надано копію кредитного договору №HАE6RK09970005 від 07.12.2005 року, який нотаріально не посвідчений. З наведеного вбачається, що відповідачем всупереч вимогам закону не було надано документів, які б підтверджували його право вимоги до позивача за кредитним договором № HАE6RK09970005 від 07.12.2005 року, нотаріус в свою чергу, безпідставно, не перевіривши зміст договору, стягнув з [PERSON] спірну заборгованість шляхом вчинення виконавчого напису. Відносно належного повідомлення відповідачем боржника [PERSON] щодо наявної у останнього заборгованості за спірним кредитним договором, та доказів належності такого повідомлення, наданих відповідачем нотаріусу при вчиненні ним виконавчого напису, суд зазначає наступне. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі№ 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 201/11696/16 ,\~від 18 жовтня\~2019 року у справі № 591/6609/16, від 01 квітня 2020 року у справі № 236/2511/17. Судом встановлено, що 03.10.2017 року відповідачем було направлено на адресу боржника письмову вимогу про усунення порушень за Кредитним договором № HАE6RK09970005 від 07.12.2005 року /а.с. 62/, між тим, ні письмове повідомлення, ні додані до нього поштові документи не містять відмітки про його отримання позивачем /а.с. 62,63,64/. Отже, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавила боржника можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що подані кредитодавцем нотаріусу документи підтверджують безспірність заборгованості. Щодо строку пред`явлення виконавчого напису до примусового виконання, суд зазначає наступне. Згідно із вимогами ч. ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Відповідно до вимог ст. 91 Закону України «Про нотаріат» (станом на 01.10.2017 року на момент звернення кредитодавця з заявою про примусове виконання) виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення. Оскаржуваний виконавчий напис № 18193 було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецьом Р.О. 01.11.2017 року, з заявою ж про примусове виконання рішення кредитодавець звернувся до Краснокутського ВДВС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) тільки в жовтні 2021 року, тобто, за спливом майже чотирьох років після вчинення виконавчого напису, тим самим пропустивши строк пред`явлення його до виконання. Ухвалою судді Краснокутського районного суду Харківської області Бугаєнко І.В. від 12.11.2021 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Швець Р.О. зареєстрованого в реєстрі за №18139 від 01.11.2017 року, за виконавчим провадженням №7126561 яке відкрито державним виконавцем Краснокутського відділу державної виконавчої служби в Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості в сумі 69034 гривні 70 коп. до завершення розгляду даної справи судом та набрання рішенням суду законної сили. Згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені правові норми та встановлені судом обставини щодо їх не дотримання під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved