Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем по справі [PERSON] зареєстрували шлюб 28.08.1991 у Пнівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 27. За час шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] - [INFO] , які на даний час повнолітні, та [PERSON] - [INFO] . Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2014 шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Неповнолітню дитину після розірвання шлюбу залишено проживати з нею. Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2014 з відповідача стягуються аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час вона проживає у житловому будинку разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , не працює, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, тому не взмозі в повному обсязі самостійно забезпечувати неповнолітню дитину всім необхідним, у зв`язку з чим зазнає матеріальні труднощі із-за відсутності матеріальної допомоги відповідача. Відповідач працює по різних роботах по Україні, з чого одержує доходи, однак на утримання неповнолітньої дитини не надає жодної матеріальної допомоги. Також відповідач є фізично здоровою працездатною людиною. Тому на її думку він має реальну можливість сплачувати аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2014, у твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просив стягнути з відповідача в користь позивача сплачені нею витрати на правничу допомогу. Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково, заперечив обставини щодо його доходів, вказані позивачем в позовній заяві, яка вказала що він працює по різних роботах, зазначивши, що він офіційно працює та отримує заробітну плату. Також вказав, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак вважає, що його матеріальне становище не дає змоги сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному позивачкою. Просив суд визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі, пропорційному його заробітної плати. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2021 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2014 по справі № 348/2316/14-ц (а.с. 7-8). За час шлюбу в них народилося троє дітей: дочка [PERSON] [INFO] , син [PERSON] - [INFO] , які на даний час повнолітні, та [PERSON] - [INFO] , яка є неповнолітньою (а.с. 6). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2014 по справі № 348/2315/14-ц присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніьої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісяно щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Пасічнянської сільської ради, та довідки про склад сім`ї № 1787 від 10.08.2021, виданої Битківською сільською радою, позивач на даний час проживає у житловому будинку разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , яка перебуває на її утриманні, не працює, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, інших доходів не має. Батько участі в утриманні дитини не бере (а.с. 14-15). З довідок ТОВ «СБМУ-124» від 12.01.2022, наданих відповідачем вбачається, що відповідач [PERSON] з 29.10.2020 по даний час працює в ТОВ «СБМУ-124» на посаді водія. Сумарна заробітна плата за 2-ге півріччя 2021 року становить 37839,50 грн. (а.с. 28-29). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2022 року -2618 гривень. Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що від дня винесення рішення про стягнення аліментів по даний час змінився матеріальний стан відповідача. Зокрема відповідач [PERSON] офіційно працює та отримує регулярний дохід. Тому відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів на утримання малолітніх дітей суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, вік та стан здоров`я дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,матеріальний стан позивача, яка офіційно не працює, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працює та отримує регулярний дохід, який є фізично здоровою людиною, відсутність у нього інших утриманців, його достатній матеріальний стан, обов`язок обох батьків утримувати дитину, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанцій № 0215 серії АЕ від 27.18.2021, та № 0216 серії АЕ від 27.18.2021, а також 992 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, 192 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved