overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 14 листопада 1998 року Артемівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Луганська, актовий запис № 558. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого не мають спільних неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. У них різні погляди на життя, між ними зникло почуття любові та поваги, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі їй не потрібне, у зв`язку з чим вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. 06.01.2022 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 014 листопада 1998 року Артемівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Луганська, актовий запис № 558 (а.с.4) Наміру поновити шлюбні відносини у сторін не має. За таких обставин суд вважає, що подальше подружнє життя у сторін неможливо і їх шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України. Інші заяви та клопотання не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 26 вересня 1985 року у Медвежській сільській раді, Брічанського району Республіка Молдова, про що було зроблено актовий запис за № 15, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 серпня 2021 року. У подружжя неповнолітніх дітей не має. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані з шлюбом, особистими немайновими правами та обов`язками подружжя та порядок припинення шлюбу, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 вересня 1970 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 4049. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки припинені з 2005 року через відсутність взаєморозуміння з відповідачем, тому подальше спільне життя стало неможливим. Вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження родини неможливе у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином - шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, в судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки, відзив не подала. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 1970 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 4049 (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейні стосунки між сторонами припинені з 2005 року через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв`язку із тим, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

01.12.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] , 2014 року народження, в розмірі 1500 грн. щомісячно ,починаючи з моменту розірвання шлюбу і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 02.12.2021 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] вказує, що з червня 2013 року по жовтень 2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на свій розсуд та по бажанню, тому вважає, що батько повинен сплачувати аліменти за рішенням суду. Подала заяву, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., але з часу подання заяви, а не з моменту розірвання шлюбу,надав суду докази про надання матеріальної допомоги сину. Просить справу розглядати у його відсутності. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони з 18.06.2013 року по 30.10.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду по справі № 676/5009/19, приєднаної до матеріалів справи. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] від 23.09.2014 року, актовий запис № 835 приєднаного до матеріалів справи. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.,а тому слід стягувати аліменти з відповідача з 01.12.2021 року з дня подачі позову до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, який зареєстровано 03 квітня 2018 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 365, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Ухвалою судді від 30 листопада 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 03 квітня 2018 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис - № 365 /а.с.5/. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстровано 18 березня 2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 363, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Ухвалою судді від 11 листопада 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 18 березня 2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 363/а.с.3/. Сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розіравний за рішенням суду. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, у poзміpi 1 / 4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 08.12.2021 року вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 23.07.2014 р., актовий запис №1215 /а.с.7/. Встановлено, що місце проживання позивача та дитини [PERSON] зареєстроване за однією адресою (а.с.8,9). Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач проживає окремо від дитини, [PERSON] є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечив. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні рішення у повному обсязі, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів учасників процесу, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Заявник звернулася в суд та просить встановити факт, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла її мати [PERSON] , яка заповіла їй все належне майно. Нотаріусом було виявлено описки в державному акті на право приватної власності на землю в зазначенні по-батькові матері, зокрема « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Зазначені помилки є перешкодою в оформленні нею спадщини за заповітом. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи також не прибув в судове засідання, подав заяву про розгляд справи у його відстуності. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно державного акта про право приватної власності на земельні ділянки загальною 2,7690га, розташовані на території Смиківської сільської ради, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видано на ім`я « [PERSON] ». В той же час, вірне по-батькові спадкодавця « [PERSON] », що стверджується заповітом від 18.02.2003р., яким остання все належне на день смерті майно заповіла позивачці, яка є її дочкою, а також свідоцтва про смерть, згідно якого остання померла [INFO] . З огляду на зазначене, суд переконується в тому, що у вказаному державному акті допущено помилку, але такий дійсно виданий спадкодавиці, та відомості, зазначені в ньому, стосуються останньої та належать їй. За таких підстав, дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 17.01.2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 31. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Близько 5 років вони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Представником позивача [PERSON] подано до суду заяву за якою він просить розглядати справу без участі позивачки та її представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату проведення судового засідання повідомлені належним чином відповідно до вимог абзацу першого частини першої статті 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" через оголошення на офіційному веб-сайті Цюрупинського районного суду Херсонської області. Зазначене відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається врученням судової повістки про виклик. Відповідач про поважність причин не з`явлення суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 17.01.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, 17.01.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 31. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Вiдповiдно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам позивача, оскільки існуючий шлюб носить формальний характер. В такому випадку відновлення сім`ї неможливе, а тому даний шлюб підлягає розірванню та позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

29.11.2021 [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. Позивачка просила розглянути справу за її відсутності. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Відповідач погодився на розірвання шлюбу, водночас не визнав мотиви позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 05.11.2011, при цьому мають двох спільних малолітніх дочок: [PERSON] , 2013 року народження, і [PERSON] , 2018 року народження. Як убачається з позовної заяви і пояснень відповідача, наразі подружжя проживають окремо; сторони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved