Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтуванням своїх позовних вимог зазначає те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] \~ на підставі\~ свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.08.2007 року, зареєстрованого у реєстрі за номером 3-2231, виданого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. та реєстраційного номеру 19826832 від 15.08.2007 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вчиненого в Маріупольському міському бюро технічної інвентаризації. У вказаному житловому будинку\~ зареєстрована відповідачка, з якою розірвано шлюб у 2004 році, яка не є власником будинку, не мешкає у ньому, ніякого особистого майна відповідачки у будинку немає, комунальні послуги не сплачує. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим\~ будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник позивача, яка діє на підставі ордеру про надання правової допомоги, адвокат Васильєва Н.В. не з`явилась, подала до суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялась своєчасно, шляхом направлення судових повісток, клопотань про відкладення розгляду даної справи суду не направляла. Враховуючи, що відповідно до положень ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст.280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст.281 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 20.01.2022 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.08.2007 року, зареєстрованого у реєстрі за номером 3-2231, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори\~ Папуш П.С., власником будинку [ADDRESS] є позивач -\~ [PERSON] , що також підтверджується реєстраційним написом, вчиненим Маріупольським міським бюро технічної інвентаризації №19826832 від 15.08.2007 року. Відповідно до інформації №099-99.02-19337 від 22.09.2021 року, наданої відділом аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідачка зареєстрована за вказаною адресою з 02.08.2008 року і по теперішній час. У відповідності до акту щодо фактичного проживання від 27.07.2020 року, складеного головою КСН «Найдьонівка», вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дитиною [PERSON] з 2013 року по теперішній час. Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 30.03.2021 року, складеного у складі комісії мешканців (сусідів) чисельністю 6 осіб, за адресою: [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] у вказаному будинку не мешкає з 2012 року по теперішній час, особистих речей її в даному будинку немає. Свідки [PERSON] та [PERSON] у письмових поясненнях вказали, що доводяться позивачу сусідами, який розлучився з відповідачкою приблизно десять років потому, після чого були вивезені особисті речі відповідачки у 2015 році з житлового будинку [ADDRESS] , та на теперішній час [PERSON] у вказаному будинку не мешкає. Позивач одружився вдруге з іншою жінкою та має з нею спільну дитину.\~ Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідачка перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні. Оскільки відповідачка в зазначеному будинку не проживає понад десять років, за відсутності будь-яких домовленостей із представником власника та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обов`язків щодо утримання будинку не несе, вона втратила право користування жилою площею в даному будинку та в порядку ст.405 ч.2 ЦК України підлягає до визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідачка підлягає зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved