Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

03 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання у зв`язку з продовженням навчання, щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення навчання, але не пізніше 29 вересня 2023 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що продовжує навчання на контрактній формі у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на першому курсі магістратури, її батько добровільно не надає допомогу на її утримання, хоча за станом здоров`я та матеріальним становищем має на це змогу. Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року провадження у справі за позовом [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб, у зв`язку з чим судове засідання призначено о 09 год. 00 хв. 30 грудня 2021 року /а.с.29 /. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року, у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] , проведення судового засідання у зазначеній справі відкладено до 08 год. 00 хв. 18 січня 2022 року / а.с.34 /. Позивач [PERSON] на обумовлену дату до суду не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутність. Не з`явився у судове засідання й відповідач [PERSON] , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. За правилами ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи на те, що таке клопотання заявили обидві сторони, судовий розгляд справи буде здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, виходячи з наступного. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначених нормах права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється донькою відповідача [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 09 жовтня 2000 року відділом РАГСУ Шишацького РУЮ Полтавської області / а.с.18 /. На даний час позивач [PERSON] є повнолітньою та навчається на контрактній основі заочної форми навчання Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ згідно договору № 49пм з/21 від 12 серпня 2021 року. Навчання [PERSON] в зазначеному університеті закінчується 28 лютого 2023 року / а.с.20 /. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] на її утримання аліменти на період її навчання. Згідно норм статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звернулась до суду 03 грудня 2021 року, а тому саме з цього часу слід стягувати аліменти на її утримання. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Беручи до уваги, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved