Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщинипісля [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , терміном в два місяці з часу набрання рішенням законної сили. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS] , а також Ѕ частина будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Для отримання спадщини він у встановлений законом строк не зміг звернутись з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки після смерті матері перебував у пригніченому стані, погіршилось самопочуття, у зв`язку з чим перебував на стаціоннарному лікуванні з подальшою реабілітацією, працював машиністом електровозу та мав роз`їзний характер роботи, крім того, зазначив, що всі документи на майно матері знаходились у відповідача, що не дозволило вчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської нотаріальної контори Щербини Я.О. від 08.04.2021 року йому відмовлено в оформленні спадкових прав в зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.10.2021 року було відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та витребувано з Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори належним чином оформлену спадкову справу щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 27). 17.11.2021 року на виконання вимог ухвали суду від 25.10.2021 року Дванадцята київська державна нотаріальна контора подала копію спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 33-74). 29.12.2021 року надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому вона просить у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що перешкод для позивача для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона не було, він сам не скористався своїм правом на прийняття спадщини, всі зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини формальні (а.с. 89-94). В підготовчому судовому засіданні 20.01.2022 року суд постановив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та зазначив, що він у червні 2020 року разом з сестрою звернувся до нотаріуса з проводу прийняття спадщини, проте не мав свіх документів. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнала, вказала, що вона не чинила перешкод позивачу зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, більш того позивач був обізнаний, щодо її звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, що заведена спадкова справа. Вказувала, що після смерті матері вони з братом вирішили, що спадщину поділять навпіл та разом з позивачем звертались до нотаріуса в червні 2020 року, нотаріус надала перелік документв, необхідних для оформлення спадщини. Після чого з боку позивача почалися маніпуляції, він уникав спілкування, у зв`язку з чим вона сама звернулась до нотаріуса і оформила спадщину. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, з підстав викладених у відзиві на позов, вказала, що позивачем не надано належних доказів у підтвердження поважності пропуску строку на прийняття спадщини. Дванадцята київська державна нотаріальна контора явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.12.1965 року (а.с.11). Відповідач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.11.1971 року (а.с.41). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). 05.10.2020 року [PERSON] звернулась до Дванадцятої київської нотаріальної контори из заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 34) 05.10.2020 року заведена спадкова справа № 1077/2020 року до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 33) 08.04.2021 року [PERSON] звернувся до Дванадцятої київської нотаріальної контори из заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 64) Постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської нотаріальної контори Щербини Я.О. від 08.04.2021 року йому відмовлено в оформленні спадкових прав в зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а.с. 72). Позивач в період з 10.12.2020 року по 16.12.2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні АІТ і кардіологічному відділенні Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2, що підтверджується випискою з історії хвороби № 3166 (а.с. 18). [PERSON] з 29.07.1992 року до 23.11.2020 року працював машиністом електровоза, звільнений за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується відомостями зазначеними в трудовій книжці [NUMBER] (а.с. 20-21). Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. У постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 вказано, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 викладено правову позицію, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. У постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 756/2764/15-ц (провадження № 61-29705св18) вказано, що «відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначала про те, що встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для звернення із заявою про прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин оскільки після смерті [NUMBER] відповідач таємно заволодів належними спадкодавцю документами. Вона є людиною похилого віку, юридично необізнаною, а її місцепроживання відділене від місцезнаходження спадкового майна. Також позивач зазначала, що 13 та 20 січня 2015 року вона зверталась до нотаріальної контори з приводу подання заяви про прийняття спадщини, проте спадкова справа оформлена не була, а провадження не відкрито. Частиною третьою статті 10 та частиною першою статті 60 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Наведені [PERSON] причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні та/або проходження медичних обстежень в період з 10.12.2020 року по 16.12.2020 року, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, зайнятість по роботі та відсутність часу для проїзду до місця відкриття спадщини не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Спадкоємець має право подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування. [PERSON] не був позбавлений можливості подати засобами поштового зв`язку до державної нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] його матері [PERSON] протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів відсутності можливості подати заяву про прийняття спадщини у період з 12.12.2020 року (дата спливу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини) до 22.10.2021 року (дата звернення з позовною заявою), зокрема доказів того, що неподання до нотаріальної контори такої заяви у цей період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього. Позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.06.2021 року у справі № 133/600/19. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що строк подачі заяви про прийняття спадщини був ним пропущений з поважних причин, оскільки позивач знав про існування права на звернення з заявою про прийняття спадщини за законом, чого не зробив. Підстави, на які посилається позивач як на поважність пропуску визначеного строку, не можуть бути визнані судом такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed