Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем мають доньку [PERSON] [INFO] , батько [PERSON] не бачить доньку, не приїзжав до неї та зовсім не цікавився її життям. Крім того, не допомагає матеріально, не займається вихованням, навчанням дитини, не виплачує аліменти. Враховуючи вищевикладене позивачка звернулась до суду для вирішення питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини та просить змінити фамілію їхньої спільної доньки з « [PERSON] » на « [PERSON] », та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку. Представник позивача в судовому засідання наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася шляхом надіслання ухвал та судових повісток на адресу зазначену в матеріалах справи, однак конверти повертались до суду без вручення, також судом виконано виклик відповідача, шляхом створення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 40). Представник третьої особи - Авангардівської селищної ради, в судове засідання не з`явилась але надала до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с.61-62). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну доньку - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 672 (а.с.7) Відповідно до довідки, виданої Хлібодарською селищною радою Біляївського району Одеської області від 17.06.2016 року №381 [PERSON] , з нею проживають та знаходяться на її утриманні доньки [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області №46 від 23.06.2020р. про доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] [INFO] (а.с.12). Орган опіки та піклування у висновку зазначає, за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Крім того, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , зазначено в протоколі №2 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Хлібодарської сільської ради (а.с.14-15). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дітей. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їхньому вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідача до виховання своєї дитини, так як жодного з обов`язків які передбачені національним та міжнародним законодавством, а також моральним сімейними цінностями відповідач не виконує, зухвало нехтує та проявляє батьківську бездіяльність. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] , в частині позовних вимог про стягнення аліментів відмовити повністю у зв`язку з тим, що до матеріалів справи додано заочне рішення суду Біляївського районного суду Одеської області №496/2097/16-ц від 14.09.2016р. про стягнення аліментів з [PERSON] , у такому разі позивач має право звернутись до суду в порядку ст. 192 СК України з позовною вимогою про зміну розміру аліментів, а в частині зміни прізвища дитини відмовити повністю, з підстав того що це питання вирішується органами ВДРАЦС на підставі рішення суду. При цьому суди не мають підміняти зазначені органи. Крім того, ст. 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, тому відповідач не позбавлений цієї можливості, якщо змінить своє відношення до дитини, проявить турботу та піклування щодо доньки. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial