Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.11.1991 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Луганська, актовий запис №809. Ухвалою Станично-Луганського районного суду Луганської області від 22.09.2021 року позовна заява [PERSON] була залишена без руху, позивачці надано строк тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків. 04.10.2021 року надійшла заява позивачки [PERSON] щодо усунення недоліків на виконання ухвали суду від 22.09.2021 року. 12.10.2021 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 30 листопада 1991 року між нею [PERSON] , [INFO] та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб Ленінським відділом РАЦС м. Луганська Луганської області і зроблено відповідний актовий запис про одруження №809 від 30 листопада 1991 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від даного шлюбу, спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між нами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться п`ятнадцять років. Фактичні шлюбні відносини припинені також п`ятнадцять років тому. Втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між нами. Збереження сім`ї неможливо, і суперечить нашим інтересам. Претензій майнового характеру до відповідача позивач не має, оскільки сумісно нажитого майна та грошових обов`язків перед третіми особами, у них нема. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивачка просила суд про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток та опублікуванням оголошення про виклик, а також те, що позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 30 листопада 1991 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Луганська, актовий запис №809, про що 10.09.1992 року повторно видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] .прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що родина фактично розпалась, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відповідно доч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що позивачка, звертаючись до суду з позовом,не заявляла вимог про стягнення з відповідача на її користь судового збору, а тому вважає судові витрати залишити за її рахунок. На підставі викладеного і

Outcome: approved