Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

В лютому 2021 року до суду надійшов позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.02.2018 з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Опіль» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (в подальшому - АТ «СК «ІНГО») був укладений договір добровільного страхування на підставі якого, позивачем було виплачено 94309,37 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 94309,37 грн та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.03.2021 позов було залишено без руху, а на підставі ухвали від 30.07.2021 провадження у справі було відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, повідомила, що на момент ДТП цивільна відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Засвідчена належним чином копія ухвали та копія позовної заяви з додатками надсилались судом на адресу місця реєстрації відповідача. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що 25.02.2018 року о 13 год. 15 хв. в м. Києві на перехресті вул. Ентузіастів/б-р. Шамо, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Опель» д.н.з. [NUMBER] , який зупинився на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 04.04.2018 винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді було визнано [PERSON] . Власником автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . 09.03.2017 між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (в подальшому - АТ «СК «ІНГО») ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу № 250541263.17, щодо страхування автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до рахунку фактури від 14.03.2018 вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER] становила 94309,37 грн. Відповідно до страхового акту №1653265 сума страхового відшкодування становила 94309,37 грн, яке було перераховано на рахунок Автомобільного центру Голосіївський на підставі платіжного доручення №347 від 02.04.2018. При цьому, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв`язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України). Відповідач у судовому порядку визнаний винним у скоєнні вищевказаного ДТП, яке стало причиною заподіяння майнової шкоди власнику застрахованого автомобіля. Позивачем було компенсовано потерпілій особі суму майнової шкоди у розмірі 94309,37 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на неподання відповідачем жодних належних та допустимих доказів на спростування підстав позову, суд вбачає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved