Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою до Запорізької міської ради, третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко Олена Вікторівна про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] померла його двоюрідна бабуся [PERSON] . Після її смерті залишилось майно, в тому числі нерухоме майно- квартира за адресою: [ADDRESS] . Після смерті бабусі він звернувся 26.04.2021 року до приватного нотаріуса щодо оформлення спадкових прав. Постановою 27.08.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину оскільки не вдалося встановити родинні зв`язки. Просив позов задовольнити, встановити факт родинних відносин, а саме: шо [PERSON] яка померла [INFO] є його двоюрідною бабусею та визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 15.12.2021 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому проти задоволення позову заперечують, на підставі того, що родинні відносини позивача з померлою не підтверджуються документально. До позовної заяви не додано документу, який би свідчив про неможливість позивачем отримання документу про народження, про зміну прізвищ [PERSON] , [PERSON] в позасудовому порядку. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачки - адвокат Турчинський М.В.. в судовому засіданні вказував на те, що є всі підстави для задоволення позову, оскільки позивачем зібрано та надано до суду весь обсяг доказів, проаналізувавши які в сукупності можна прийти до висновку, що [PERSON] є двоюрідною бабусею [PERSON] . Позивач [PERSON] також просить позов задовольнити. Пояснив, що [PERSON] є його двоюрідною бабусею, однак документи, які це підтверджують не збереглися через значний сплив часу з часу народження його бабусі та [PERSON] і іншим шляхом він не може встановити ці обставини та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на спадкове майно. Представник Запорізької міської ради Малюк С.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Вивчивши позовну заяву, вислухавши доводи сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, у тому числі копію спадкової справи №25/21, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. За змістом ст.ст. 1218, 1265 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 293 ЦПК України розгляд справ про встановлення факту віднесено до компетенції суду. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] і є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29.12.1950 року [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Згідно до повного витягну з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб 29.12.1950 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу нареченої [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 1952 р.н. [PERSON] померла [INFO] . Отже, вказані докази свідчать про те, що [PERSON] є онуком [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , народилася [INFO] і є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Згідно до повного витягну з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб 26.02.1952 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу нареченої [PERSON] , що також підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] , 1924 р.н., [PERSON] , 1930 р.н. одружилися 26.02.1952 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] вид. 08.01.2021 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного управління міністерства юстиції (м.Дніпро). Згідно матеріалів спадкової справи встановлено, що [PERSON] залишила заповіт від 04.11.1994 року, посвідчений державним нотаріусом Треьої Запорізької державної нотаріальної контори А.Г. Кикоть, яким усе майно заповіла [PERSON] . Згідно даних довідки про укладення шлюбу від 08.04.1975 року [PERSON] та [PERSON] , 08.04.1975 року одружилися, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , у подальшому згідно свідоцтву про розірвання шлюбу шлюб розірвано 03.12.1981 року, а 26.08.1996 року нею укладено шлюб з [PERSON] , прізвище змінено на [PERSON] . Згідно відповіді Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області за вих. № 1334/08-46 від 19.05.2021 року, всі актові записи, складені виконавчим комітетом передаються до Запорізького районного відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро). Згідно відповіді Державного архіву Запорізької області № 01-32/Д-1210 від 30.04.2021 р., книги запису актів цивільного стану (про народження) відділу ЗАЦС при Мар`ївській сільській раді нині Запорізького району Запорізької області за 1925-1927 рр. на зберігання не надходили. Згідно відповіді Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану, у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) № ЕД 1137/21.5.-30 від 23.07.2021 р., по архіву відділу не виявлено паперовий носій актового запису про народження [PERSON] ; архів зберігся частково; книги актових записів про народження за 1926-1927 роки по виконавчому комітету Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області до Державного архіву Запорізької області не передавалися. 26.04.2021 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . 27.08.2021 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [PERSON] . Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися. [PERSON] 17.06.2021 року звернулася до нотаріальної контори з заявами, якими повідомила нотаріуса, що відмовляється він спадщини після померлої матері [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] та також надала заяву згідно якої, [PERSON] стверджує, що [PERSON] , [INFO] є двоюрідним онуком її матері [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), яка померла [INFO] , батьком якого є [PERSON] , і є сином [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), рідної сестри [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. [PERSON] відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з тим, що ненадані документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії, неможливо з`ясувати чи є рідною сестрою [PERSON] , 1930 року народження, [PERSON] , 1926 року народження, баба особи, що подала заяву про прийняття спадщини - [PERSON] . Фактичні обставини справи встановлені дослідженими у судовому засіданнями копіями свідоцтв про народження, свідоцтвами про смерть, копіями технічного паспорту, фотокопією спадкової справи, фотокартками, а також копією Постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В судовому засіданні допитаний як свідок [PERSON] пояснив, що він та бабуся позивача [PERSON] були сусідами. Він добре знає усю сім`ї позивача. У бабусі позивача [PERSON] була рідна сестра [PERSON] їх дівоче прізвище було « [PERSON] ». Вони завжди спілкувались як сестри і він був свідком цього. В судовому засіданні допитана як свідок [PERSON] пояснила, що вона була сусідкою [PERSON] . Позивача [PERSON] вона знає як двоюрідного онука її сусідки, він доглядав за [PERSON] , завжди приходив до неї, якщо він не міг проходила його дружина. У [PERSON] була рідна сестра [PERSON] і вони спілкувалися як сестри. Свідки у судовому засіданні також на фотогарфіях, кожний окремо, впізнали [PERSON] та [PERSON] та пояснили, що вони були рідними сестрами. Аналізуючи пояснення свідків, суд вважає їх свідчення достовірними, оскільки їх показання не мають в собі суттєвих внутрішніх протиріч, судом не встановлено зацікавленості свідків у вирішенні даної справи, їх показання підтверджені окрім пояснень позивача іншими письмовими доказами по справі. Свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що вони знають сім`ї [PERSON] та [PERSON] . За весь час знайомства вони були очевидцями того, що [PERSON] визнавала [PERSON] за сестру, і між ними склалися саме такі родинні відносини. Сукупність письмових доказів, у тому числі і заява [PERSON] , так само свідчить про наявність родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] . Аналізуючи наведені докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт родинних відносин з [PERSON] як з двоюрідною бабою, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження як наданими суду письмовими доказами, так і поясненнями свідків, пояснення яких є взаємоузгодженими, підтверджують та доповнюють пояснення [PERSON] . Відповідно до п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами з. правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлення даного факту значно впливає на спадкові права позивача [PERSON] , який іншим ніж судовим шляхом не має можливості встановити цей факт, адже необхідні для цього документи, у тому числі і в архівних записах, не збереглися. Нотаріус, посилаючись на відсутність документів, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину після смерті двоюрідної баби. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] , який є спадкоємцем за законом п`ятої черги, відповідно до ст. 1265,1268 ЦК України [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом звернення до нотаріальної контори в межах визначеного законом шестимісячного строку та у нього виникло право на зазначену спадщину. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] до складу спадкового майна належала квартира [ADDRESS] . Таким чином, наявні законні підстави для визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на квартиру [ADDRESS] , тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved