Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини посилаючись на те, що вони з відповідачем мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 04.09.2007 року шлюб з відповідачем розірвано. Після розлучення дитина проживає з нею. З народження їх дитина хворіє на тяжку невиліковну хворобу - Синдром Ретта , який спричиняє тяжку розумову відсталість. Донька має стійкий психічний розлад, та не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно довідки від 13.08.2020 року до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ № 441293 [PERSON] визнана безстроково інвалідом першої групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. 23.07.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким [PERSON] визнано недієздатною та її (позивача) призначено опікуном. З часу народження вона опікується дитиною. До повноліття доньки з відповідача в примусовому порядку стягувались аліменти в розмірі 1/3 частини доходів. На даний час батько дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідач є працездатною особою, працює, отримує прибуток, у зв`язку з чим просить стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 10.09.2021 року. 13.09.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 14.09.2021 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані позивача. 17.09.2021 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Ухвалою від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що 11.01.2002 року сторони уклали шлюб, від якого мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 23.07.2021 року Дніпровський районний суд м. Києва ухвалив рішення (справа № 755/14910/20), яким визнав [PERSON] , [INFO] , недієздатною, та призначив її опікуном [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має першу групу інвалідності, причина - з дитинства, безстроково, та має складнощі до самостійного пересування. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка має інвалідність Іа групи з дитинства, та за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Згідно статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В даному випадку позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка має інвалідність з дитинства. Суд вивчивши надані докази, та враховуючи норми діючого законодавства, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідач доказів неможливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дитини не надав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved