Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позовну заяву до Жидачівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 ім. Героя України Тараса Матвіїва Жидачівської міської ради Львівської області (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] , у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: визнати незаконним наказ директора Жидачівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 ім. Героя України Тараса Матвіїва від 08.11.2021 про відсторонення його від виконання обов`язків вчителя фізичної культури даного навчального закладу без збереження заробітної плати; допустити його до роботи та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 до дня поновлення на роботі; стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на надання юридичної допомоги. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що він працює на посаді вчителя фізичного виховання в Жидачівському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 ім. Героя України Тараса Матвіїва Жидачівської міської ради Львівської області. 08.11.2021 йому було вручено наказ про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СOVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Ні в трудовому контракті, ні в посадовій інструкції, ні в будь-якому іншому документі, що підписані між ним та відповідачем такого зобов`язання з його боку немає, так само, як і не передбачено повноваження відповідача на відсторонення його з роботи з підстав відсутності вищезгаданого щеплення. Підстав відсторонення або звільнення з роботи через відмову від вакцинації у законі немає. Виключно ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлюється перелік обов`язкових щеплень. І цим законом щеплення від СOVID-19 не встановлена як обов`язкова, а тому відсторонення працівника з підстав частини 2 статті 12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» є незаконними та безпідставними. Зазначає, що на сьогодні не встановлено окремого порядку законом про відсторонення працівників від роботи з підстав відсутності у них щеплення від СOVID-19. Ні статтею 43 КЗпП України ні іншими законами України не передбачено правової можливості відсторонення працівників від роботи із підстав відсутності у нього щеплення від СOVID-19. Відсторонення від посади грубо порушує його законні права та інтереси, наказ винесений із грубим порушенням вимог трудового законодавства, тому підлягає скасуванню із поновленням його доступу до роботи та виплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 до дня поновлення на роботі. Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.40-41), в обґрунтування якого покликаючись на те, що [PERSON] має право на працю і заробляти собі на життя, але у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, Міністерством охорони здоров`я виданий наказ від 04 жовтня 2021 року №2153 , згідно з яким обов`язковому профілактичному щепленню підлягають працівники загальної середньої освіти. Постанова Кабінету Міністрів України 09.12.2020 №1236 та наведений вище наказ МОЗ є нормативними актами, які підлягають до виконання всіма громадянами України, у тому числі нею, як керівником навчального закладу, так і позивачем по даній справі, вчителем [PERSON] . Видаючи наказ про відсторонення позивача від роботи, вона враховувала та керувалася вище перерахованими нормативно-правовими актами. [PERSON] , як і всі вчителі та працівники Жидачівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 імені Героя України Тараса Матвіїва, був попереджений про обов`язкове профілактичне щеплення, проти COVID-19, однак довідки про таке профілактичне щеплення не пред`явив, а також не пред`явив медичний висновок про абсолютне протипоказання до вакцинації проти гострої распіраторної хвороби COVID-19, тому 05.11.2021 комісією був складений акт про відмову [PERSON] надати такі документи, що потягло за собою видання наказу 08.11.2021 про його відсторонення від роботи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, звернув увагу суду на резолюції ПАРЄ від 27.01.2021, згідно з якою вакцинація не є обов`язковою, а також на наказ МОЗ від 20.08.2021 №1775, яким дозволено проведення клінічного випробування лікарського засобу, призначеного для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію коронавірусної хвороби (COVID-19). Зазначив, що вакцина від COVID-19 є експериментальною і не обов`язковою, оскільки її не віднесено до такої законом. 05.11.2021 він дійсно повідомив керівника закладу освіти за місцем роботи про відмову від проходження вакцинації, а 08.11.2021 його ознайомили з наказом про відсторонення від роботи, з яким він не був згідний, про що у ньому і зазначив. Представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, суду зазначив, що законом передбачені обов`язкові профілактичні щеплення і вакцинування від COVID-19 серед переліку таких щеплень немає. Закон має вищу юридичну силу за постанову Кабінету Міністрів України. Інші закони вимог щодо обов`язковості щеплення саме від COVID-19 не містять. Представник відповідача (яка водночас є третьою особою) [PERSON] позов не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечила, суду пояснила, що наказом МОЗ визначено перелік професій, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням від COVID-19. Також, постановою КМУ покладено обов`язок на керівника установи щодо забезпечення відсторонення осіб, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням від COVID-19, однак не зробили цього. Ці нормативно-правові акти є обов`язковими до виконання. Відповідач не надав жодного документа про проходження вакцинації від COVID-19 або про наявність у нього протипоказань щодо такої вакцинації. Стаття 46 КЗпП України як на підставу для відсторонення містить, зокрема, і покликання на інше законодавство. Вважає, що оскільки позивач 05.11.2021 повідомив про невакцинування від COVID-19 і не надав довідки про протипоказання щодо такого вакцинування, його відсторонення від роботи 08.11.2021 було законним. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, суду зазначив, що Конституція України дійсно гарантує право на працю, однак позивача не звільнено з роботи, а відсторонено від неї, тому таке право позивача не порушено. Позивачем не подано документів про вакцинацію від COVID-19 або довідки про наявність протипоказань щодо такої вакцинації, тому керівник закладу освіти мала повне право на відсторонення позивача від роботи і наказ про це відповідає всім вимогам закону. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.16-17). Суд, заслухавши аргументи сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Наказом Жидачівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 ім. Героя України Тараса Матвіїва Жидачівської міської ради Львівської області №138 від 08.11.2021,

Outcome: dismissed