Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги\~обґрунтовує тими\~обставинами,\~що сімейне\~життя з\~відповідачем не\~склалося через\~різні погляди\~на життя.\~Шлюбні відносини\~з відповідачем\~не підтримують\~з серпня\~2020\~року,\~спільного господарства\~не ведуть.\~Від шлюбу\~мають сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Просить розірвати\~шлюб,\~зареєстрований відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~Кам`янець-Подільського\~міського управління\~юстиції,\~актовий запис\~№535\~від 12\~серпня 2001\~року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до його початку подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав заяву в якій просить розгляд справи проводити в його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Кам`янець-Подільського міського управління юстиції, актовий запис №535 від 12 серпня 2001 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Примирення неможливе. Подальше перебування в шлюбі порушує права і законні інтереси позивача. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття один до одного. З серпня 2020 року сторони припинили спільний побут. Дані обставини підтверджуються заявою позивачки, відповідача , свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини. Аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем . Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу , з нього слід стягнути 50 % від сплаченого позивачем судового збору з цієї позовної вимоги , а інші 50 % судового збору з цієї позовної вимоги позивачу слід повернути з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved