Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В позові вказує, що з 23.07.2005 року між нею та відповідачем [PERSON] . [INFO] був укладений шлюб. 11.03.2019 року шлюб було розірвано, ще підтверджується рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці. У шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем в м. Вижниця Чернівецької області та знаходиться на її утриманні . За рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.11.2018 року відповідач сплачує аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 950 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, де досягнення дитиною повноліття. Зазначала, що достовірно відомо, що матеріальне становище відповідача значно покращилось, оскільки він перебуває на заробітках за кордоном, де отримує значні грошові кошти, а відтак має змогу сплачувати більший розмір аліментів і таким чином належно виконувати свій батьківський обов`язок. Її матеріальне становище в порівнянні з дня присудження аліментів погіршилось, оскільки утримує доньку з періодичних та нестабільних доходів, без постійної роботи, а оскільки дитина росте, навчається, то і її потреби на даний час також зросли. Фактично 950 грн., аліментів на утримання дитини є настільки мізерними, що не покривають четвертої частини усіх витрат, які вона несе на утримання дитини щомісячно, які відповідач сплачує вкрай нерегулярно, через що час від часу утворюється заборгованість. У 2021 році, після закінчення 9 класу, дочку було зараховано на навчання у Школу готельного та ресторанного бізнесу в місті Річчоне (Провінція Ріміні) Італійської Республіки, однак через брак коштів дочка не змогла там навчатися. Просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в адресованій суду заяві просить розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причини неявки суду не повідомив З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, 23.07.2005 року між сторонами був укладений шлюб. 11.03.2019 року шлюб розірвано, ще підтверджується рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці. У шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем в м. Вижниця Чернівецької області та знаходиться на її утриманні . За рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.11.2018 року відповідач сплачує аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 950 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, де досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов"язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зміну розміру шляхом зміни способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. Судові витрати пов`язані з розглядом справи стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved