Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

03.09.2020 року позивач [PERSON] звернулася, через засоби поштового зв`язку, до суду із позовною заявою, вимоги у якій уточнила 05.11.2021 року, обґрунтовуючи їх тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Заповіт за життя він не складав. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.03.2005 року, [PERSON] належить житловий будинок, площею 53,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , до якого входить: жилий будинок А-1, літня кухня Б-1, добудова до літньої кухні б-1, гараж Г-1, сарай Д-1, сарай В-1, погріб П-1, вбиральня Л-1, літній душ З-1, колодязь К-1, огорожа №1,2. Позивач [PERSON] , будучи дочкою померлого [PERSON] , є спадкоємицею першої черги спадкування за законом. Проте, до першої черги також належали: його дружина [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] . Тобто, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучи спадкоємцями першої черги спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON] , мали кожен право отримати право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем проживали його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , отже вони є такими, що прийняли спадщину. 19 грудня 2017 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковою І.Ю. було відкрито спадкову справу №32/2017 за заявою дружини померлого [PERSON] , про прийняття спадщини. 29 травня 2020 року до вказаного нотаріуса звернулася дочка померлого, тобто позивач у справі, [PERSON] , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, але 01 червня 2020 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що нею, [PERSON] , не надано нотаріусу оригіналу документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що вона має право у порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , на визнання за нею права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла дружина [PERSON] та матір позивача - [PERSON] , якою за життя було подано заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , і якій, в порядку ст. 60 СК України, належала Ѕ частина будинку, який є предметом спадкування, а також 1/6 його частина, як спадкоємиці першої черги за законом, право власності щодо якої вона не оформила. 21.12.2017 року [PERSON] складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковою І.Ю., зареєстрований в реєстрі за №456, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON] заповіла [PERSON] , [PERSON] , які після її смерті подали заяви про прийняття спадщини за заповітом. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право приватної власності на 1/6 частину житлового будинку, площею 53,4 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який складається із: жилого будинку А-1, літньої кухні Б-1, добудови до літньої кухні б-1, гаражу Г-1, сараю Д-1, сараю В-1, погребу П-1, вбиральні Л-1, літнього душу З-1, колодязю К-1, огорожі №1,2, в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON] ; стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати при сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. 00 коп. До початку проведення судового засіданні позивачем [PERSON] надано заяву про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи без її участі та участі представника. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до початку проведення судового засідання надав суду заяву, в якій вказав про часткове визнання уточненого позову [PERSON] . Відповідачі згодні з позовом про визнання права власності на 1/6 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами за [PERSON] , але в частині судового збору та витрат на правову допомогу, вимогу не визнали. Третя особа, в особі приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новікова І.Ю. надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заперечень проти позову не має. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 грудня 2017 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується факт смерті [INFO] у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Судом встановлено, що спадкодавцем [PERSON] , за життя, зареєстровано 17.03.2005 року право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається із: жилого будинку А-1, літньої кухні Б-1, добудови до літньої кухні б-1, гаражу Г-1, сараю Д-1, сараю В-1, погребу П-1, вбиральні Л-1, літнього душу З-1, колодязю К-1, огорожі №1,2, на підставі Свідоцтва про право власності Серії [NUMBER] , виданого Іларіонівською селищною радою 17.03.2005 року, на підставі рішення виконкому від 22.02.2005 року, згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2005 року та вказаного Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.23, 24). Зазначене нерухоме майно набуто у власність [PERSON] в період знаходження його у шлюбі з [PERSON] , який зареєстровано між ними 21 лютого 1962 року, відповідно до копії Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] (а.с.64). Копією спадкової справи №32/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] , підтверджено звернення із заявами про прийняття спадщини його дружиною [PERSON] , дочкою [PERSON] , дочкою [PERSON] (а.с. 56, 66, 72). Приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковою І.Ю. 01 червня 2020 року винесено постанову про відмову спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із ненаданням оригіналу документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с.94-95). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно довідки селищного голови Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 19.12.2017 року, підтверджено, що [PERSON] дійсно зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] , по день своєї смерті [INFO] , разом з дружиною [PERSON] , дочкою [PERSON] , онуком [PERSON] , онукою [PERSON] (а.с.58). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , які на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, та дочка [PERSON] , якою подано у визначений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Крім того, суд зазначає, що при розподілі часток трьох спадкоємців першої черги за законом у спадщині, після смерті [PERSON] , враховується право його дружини [PERSON] , згідно ст. 60 СК України, на Ѕ частину будинку з господарським будівлями та спорудами, виходячи з дати набуття його у власність [PERSON] 17.03.2005 року, тобто в період шлюбу з [PERSON] , що зареєстрований 21.02.1962 року. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла. Нею за життя складено заповіт, посвідчений 21.12.2017 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковою І.Ю., на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с.199). Тому, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність права спадкоємиці першої черги, в порядку спадкування за законом [PERSON] , після смерті [PERSON] , [INFO] , на спадкування 1/6 частки нерухомого майна, а саме: житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, з метою відновлення порушених спадкових прав позивача [PERSON] та, відповідно, відновлення її законних прав, що відповідає принципу верховенству права, врахувавши позицію відповідачів про визнання позову в цій частині, суд вважає, що позовні вимоги спадкоємця-позивача першої черги в порядку спадкування за законом [PERSON] підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені належними доказами. Щодо розподілу судових витрат у справі, суд виходить з наступного. На не погодження відповідачів із розподілом судових витрат, відповідно до п. п.6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, саме суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. За ст. 133 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час розгляду справи предметом уточненого позову [PERSON] було визначено визнання за нею право власності на частину нерухомого майна, з чим відповідачі погодилися, визнавши його. Тому, суд, вважає необхідним здійснити стягнення з кожного з відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на користь позивача [PERSON] , судовий збір у сумі 280 грн. 27 коп., оскільки солідарне стягнення не допускається. З урахуванням ч. 3 ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги складність справи, тривалість її розгляду, на що вплинула неналежна позовна вимога [PERSON] , уточнена нею більш як через рік розгляду справи в суді, доцільним є часткове стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial