Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

01 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: - розірвати договір позики № 1 від 01 березня 2021 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти,\~передані за\~договором позики у сумі 61000 грн.; -\~стягнути з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~18987\~грн.\~37\~коп. (інфляційні збитки у сумі 1598 грн. 20 коп.; 24% річних (з врахуванням обмеження загальної суми розміром подвійної облікової ставки НБУ) у сумі 4356 грн. 90 коп.; штраф у сумі 12200 грн.; три відсотки річних у сумі 832 грн. 27 коп.). Обґрунтовано позов тим, що 01 березня 2021 року між сторонами було укладено договір позики № 1, відповідно до умов якого позивач передала відповідачу грошові кошти в сумі 61000 грн., які останній зобов`язався повернути до 30 квітня 2021 року. На підтвердження отримання від позивача грошових коштів відповідач написав розписку. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів у вказаний строк не виконав, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору позики, стягнення грошових коштів в частині вимог про розірвання договору позики № 1 від 01 березня 2021 року, укладеного між сторонами, та стягнення 24% річних (з врахуванням обмеження загальної суми розміром подвійної облікової ставки НБУ) у сумі 4356 грн. 90 коп. залишено без розгляду. У судове засідання представник позивача подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що решту позовних вимог підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01 березня 2021 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики № 1, відповідно до умов якого позикодавець передала позичальнику грошові кошти у розмірі 61000 грн., а позичальник отримав та зобов`язався повернути позику до 30 квітня 2021 року (а.с. 8-9). У пункті 1 вказаного договору сторони підтвердили, що фактична передача грошей позичальнику здійснена до моменту укладення договору та додатково підтверджується розпискою, підписаною позичальником на підтвердження факту позики. Так, розпискою від 01 березня 2021 року про отримання грошей за договором позики № 1 від 01 березня 2021 року підтверджується, що [PERSON] отримав від [PERSON] готівкові грошові кошти в сумі 61000 грн. (а.с. 10). Пунктом 2 вказаного договору визначено, що позика за цим договором є безпроцентною. Відповідно до пункту 6 договору у разі, коли позичальник не поверне позичені грошові кошти у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути заборгованість в примусовому порядку, а також має право на відшкодування завданих йому збитків та отримання коштів, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. Позичальник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Також, у пункті 8 договору сторони погодили, що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він пов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 24% річних від простроченої суми. Додатково, у випадку неповернення позичальником позики до 11 травня 2021 року включно (злісного невиконання договору) позичальник за письмовою вимогою позикодавця зобов`язаний сплатити останньому штраф в розмірі 20% від розміру позики. Договір вступає в силу і вважається укладеним з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором (пункт 13 договору). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із\~частиною першою\~статтті 16\~Цивільного кодексу\~України кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 Цивільного кодексу України, за якою, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини другої статті 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно із частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач свої зобов`язання за договором виконала в повному обсязі та надала відповідачу в позику грошові кошти на умовах, передбачених договором. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, грошові кошти в установлений строк позивачу не повернув. Доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надав. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої\~статті 611\~Цивільного кодексу\~України у\~разі порушення\~зобов`язання настають\~правові наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із\~частиною другою\~статті 615\~Цивільного кодексу\~України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. При цьому,\~статтею 625 Цивільного\~кодексу України передбачено, що боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За розрахунком позивача, який не спростовано відповідачем, інфляційні втрати складають 1598 грн. 20 коп., три відсотки річних - 832 грн. 27 коп., штраф відповідно до умов договору - 12200 грн. Враховуючи викладене та те, що відповідач умови договору позики не виконав, грошові кошти позивачу не повернув, що свідчить про порушення прав позивача, а тому суд знаходить підстави для задоволення позову. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved