Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Жидачек Т.М. звернулася в суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П., про визначення частки померлої у праві сумісної власності. Позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала до моменту смерті за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну померлій частку нерухомого майна, а саме на частину квартири [ADDRESS] , яку [PERSON] заповіла [PERSON] 01 серпня 2015 року [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П.. Приватний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] частку в квартирі [ADDRESS] , у в`язку з тим, що частка померлої [PERSON] у приватній спільній сумісній власності є невизначеною. При цьому, договір про визначення часток співвласниками квартири не укладався. Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області, Новосад О.П., для посвідчення Свідоцтва про право на спадщину за заповітом роз`яснено [PERSON] право звернутись до суду для визначення за померлою частки у вказаній квартирі. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до ухвали Галицького районного суду м.Львова від 20 грудня 2021 року, підготовче провадження\~у справі\~за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П., про визначення частки померлої у праві сумісної власності\~закрито\~та призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просить задоволити, проти заочного рішення не зперечує. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згідно з вимогами ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не подавав. Приватний нотаріус\~Львівського міського\~нотаріального округу\~Львівської області\~Новосад О.П. подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого висновку. Судом встановлено фактичні\~обставини справи. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 20 березня 2015 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] ./а.с. 18/ Відповідно до Заповіту від 11 грудня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі а № 231 державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори Станкевич В.М., [PERSON] належну їй на праві приватної власності частку квартири [ADDRESS] , заповіла [PERSON] ./а.с. 16/ Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 24.02.2014 р. державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Станкевич В.М., [PERSON] на праві спільної часткової власності належить - 1/3 частка квартири [ADDRESS] ./а.с. 14/ Відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру від 18 липня 2000 року, виданого Виконкомом Львівської міської ради, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с. 20/ Згідно з листом №199/02-14 від 17.09.2021 року, Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П., повідомила, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , де б вона не знаходилась та з чого б вона не складалась. Тим же листом, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П., відмовила [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] частку в квартирі [ADDRESS] У зв`язку з тим, що [PERSON] не надано згоди на визначення за померлою, [PERSON] , 1/3 частки квартири [ADDRESS] , та є у приватній спільній сумісній власності. При цьому, договір про визначення часток співвласниками квартири не укладався./а.с.19/ Мотиви, з яких виходив суд та застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, відповідно до положень ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. Згідно із положеннями ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Також слід зазначити, що згідно із ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст.357 ЦК України. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ч.1 ст.316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1ст.317 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до інформаційної довідки № 274022452 від 09 вересня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 299065446101, 1/3 частка квартири на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 5-100 виданого 24.02.2014 державним нотаріусом\~Третьої львівської\~державної нотаріальної\~контори Станкевич\~В.М. та 2/3 частки квартири на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] /а.с.22-23/ Враховуючи зазначене, суд доходить до висновку про необхідність поділу спільної сумісної власності, виходячи з правил рівності часток в спільному майні, визначивши, що частка [PERSON] , в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , становила 1/3. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved