Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з 03.05.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої батьком вказаний відповідач. На даний час донька навчається у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на денній формі навчання. Оскільки, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання, тому позивачка просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення нею 23-х років. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.05.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №475(а.с.13-14). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої батьком вказаний відповідач(а.с.15). На даний час донька навчається у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на другому курсі денної форми навчання, що підтверджується відповідною довідкою №16/56-1063 від 02.11.2021 року (а.с.16). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, яка зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до абз.3 ч. 2 ст.3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Таким чином, як мати, так і батько мають рівні обов`язки щодо утримання та виховання дитини незважаючи на те, що один з батьків проживає окремо. Враховуючи вказані обставини, суд вважає стягувати з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на користь матері [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на особу відповідного віку на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до закінчення навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» у разі продовження навчання - до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років, починаючи стягнення з 11.11.2021 року. Також з відповідача підлягає стягненню 992,40 гривень судового збору на користь держави.

Outcome: approved