Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

19 листопада 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] та [PERSON] із позовом до Радехівської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В позовній заяві зазначає, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 30.03.2021 року, виданим Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 03.08.1977 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Криве Радехівського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадського стану про народження 10.10.1960 року зроблено відповідний запис за №40. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Також відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.07.1959 року, [PERSON] народилася в с. Криве Радехівського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадського стану про народження 05.07.1959 року зроблено відповідний запис за №37. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 18.08.1990 року, [PERSON] та [PERSON] 18.08.1990 року зареєстрували шлюб, про що 18.08.1990 року складено відповідний актовий запис №15. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . З Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №033916 вбачається, що він був спочатку виданий [PERSON] і пізніше було виправлено відповідно до чинного законодавства ім`я власника земельної ділянки [PERSON] на подвійне ім`я [PERSON] . Це свідчить про те, що в правовстановлюючих документах ім`я спадкодавця - [PERSON] , раніше зазначалося лише як [PERSON] . Все інше прізвище, по-батькові, місце проживання збігається в усіх правовстановлюючих документах. Отже, [PERSON] є сином померлої [PERSON] та [PERSON] є донькою померлої [PERSON] . Після смерті спадкодавця - [PERSON] окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №033916, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 15 березня 2000 року за №6926. Відповідно до листа державного нотаріуса Радехівської державної нотаріальної контори Медведюк Зої Степанівни від 29.09.2021 р. №377/01-16 29 вересня 2021 року позивачі звернулися до Радехівської державної нотаріальної контори щодо відкриття спадкової справи після смерті гр. [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, позивачам державний нотаріус відмовила у відкритті спадкової справи після смерті гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки позивачі пропустили строк у шість місяців для прийняття спадщини встановлений ст. 1270 ЦК України. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2862 [PERSON] з 24.09.2021 р. по 25.10.2021 р. хворів і знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Радехівська центральна районна лікарня» Радехівської міської ради. Отже, з позиції представника позивачів, [PERSON] пропустив строк у шість місяців для прийняття спадщини встановлений ст. 1270 ЦК України з поважних причин. Також відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №27579 [PERSON] з 07.09.2021 р. по 21.09.2021 р. знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП КЛШМД м. Львова. Отже, з позиції представника позивачів, [PERSON] пропустила строк у шість місяців для прийняття спадщини встановлений ст. 1270 ЦК України з поважних причин. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №66635049 від 29.09.2021 р. інші спадкоємці не зверталися за видачею свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Просить суд: - встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: встановити, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , а [PERSON] є рідним сином [PERSON] ; - встановити [PERSON] додатковий строк в один календарний місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] ; - встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: встановити, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , а [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] ; - встановити [PERSON] додатковий строк в один календарний місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка помер [INFO] ; - судові витрати покласти на сторону позивачів (а.с.5-10). У підготовчому судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просить задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Радехівської міської ради Львівської області. Позовні вимоги визнає (а.с.33). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 30.03.2021 Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с.16). З копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 03.08.1977, констатовано, що [PERSON] народився [INFO] в с. Криве Радехівського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 10.10.1960 року зроблено відповідний запис за №40. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.17). Відповідно до копії паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Радехівським РВ УМВС України у Львівській області 11 лютого 1997 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Криве Радехівського району Львівської області (а.с.26-26 зворот). Також з копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.07.1959, видно, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Криве Радехівського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 05.07.1959 року зроблено відповідний запис за №37. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.18). 18 серпня 1990 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджує копія свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 18.08.1990. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с.19). Відповідно до копії паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Радехівським РВ УМВС України у Львівській області 11 лютого 1997 року, [PERSON] народилася [INFO] в с. Криве Радехівського району Львівської області (а.с.27-27 зворот). З копії Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №033916, видно, що такий був спочатку виданий [PERSON] , а пізніше було виправлено відповідно до чинного законодавства ім`я власника земельної ділянки " [PERSON] " на подвійне ім`я " [PERSON] " (а.с.20-20 зворот). Листом №377/01-16 від 29.09.2021 державний нотаріус Радехівської державної нотаріальної контори Медведюк Зоя Степанівна повідомила позивачам, що відкрити спадкову справу після смерті гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , немає підстав, оскільки відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, який позивачі пропустили, а тому їм рекомендовано звернутися до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини (а.с.21). З копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №66635049 від 29.09.2021, виданої Соснівською державною нотаріальною конторою, встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.24). Згідно із довідкою №1668 від 14.06.2021, виданою КП «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» констатовано, що гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті дійсно була зареєстрована в [ADDRESS] , і на день смерті зареєстрованих осіб немає (а.с.25). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2862, [PERSON] з 24.09.2021 р. по 25.10.2021 р. хворів і знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Радехівська центральна районна лікарня» Радехівської міської ради (а.с.22-22 зворот). Також з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №27579 видно, що [PERSON] з 07.09.2021 р. по 21.09.2021 р. знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП КЛШМД м. Львова (а.с.23-23 зворот). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Факт родинних відносин в судовому засіданні підтвердив також свідок [PERSON] , не довіряти показам якого в суду підстав немає (а.с.34). Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин підлягають до задоволення. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, відсутність інформації про смерть спадкодавця тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20 (провадження № 61-14038св20). Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що законодавець встановив шестимісячний строк для прийняття спадщини, не маючи на меті безумовне позбавлення спадщини спадкоємців, які бажали її прийняти, але за певних обставин пропустили цей строк. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що [PERSON] та [PERSON] пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки перебували на лікуванні, а тому об`єктивно хвороба спадкоємців є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про задоволення позову також і в частині визначення позивачам додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з клопотанням позивача, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved