Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Адвокат Рижиков Віталій Геннадійович, який діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся в суд із позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою позивача по справі [PERSON] . Приблизно в 1996-1997 роках, відповідач по справі, який є сином [PERSON] , виїхав на постійне місце проживання в Російську Федерацію і з того часу не навідувався до мами. 3 2008 року [PERSON] постійно знаходилася під наглядом та на додатковому утриманні доньки своєї сестри, [PERSON] , як їй постійно та в будь-який час допомагала, приїзжала в гості та була як рідна донька. На протязі тривалого часу вона доглядалася і знаходилась на повному утриманні своєї сестри, позивача по справі та її доньки, [PERSON] . У травні 2018 року, позивач перенесла інфаркт, важку операцію на ноги, інсульт. У грудні 2019 року позивач перенесла другий інсульт. Відповідно, весь цей час також потребувала додаткової допомоги та постійного лікування. Починаючи з 2015 року, після перенесення інсульту, [PERSON] не могла розмовляти та самостійно пересуватися і з того часу до своєї смерті у 2020 році проживала у квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] у місті Мукачево. За її життя, позивач разом зі своєю донькою, [PERSON] доглядали за [PERSON] , водили на прогулянку, за свої кошти купували необхідні для лікування препарати, оплачували лікування при знаходженні в лікарні, за свої кошти провели поховання та усі інші дії пов`язані з цим. Відповідач до досягнення [PERSON] пенсійного віку жодного разу не допомагав її та постійно стверджував, що на Україну повертатись не буде, на майно не претендує. Під час хвороби мами, відмовився від надання їй допомоги, пропонував забрати її родичам або іншим людям, які будуть за нею доглядати і їм залишиться спадщина, так як у нього можливості її забрати не має, а також коштів на її утримання, а саме: на придбання ліків, оплату реабілітолога, доглядальниці, одяг та будь-які інші необхідні речі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок [ADDRESS] . На початку серпня 2020 року, позивач звернулася до Рахівської ДНК із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй було повідомлено про наявність спадкоємця першої черги, тобто відповідача по справі. Вважає, що відповідача, на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України, може бути усуното від права на спадкування, оскільки за життя мами, яка через похилий вік і тяжку хворобу була у безпорадньому стані, відповідач ухилявся від надання їй допомоги. На підставі наведеного, просив усунути [PERSON] , [INFO] від права на спадкування за законом після смерті своєї мами [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Мукачево, Закарпатської області. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 14.12.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи, Рахівську державну нотаріальну контору, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 25.06.2021, закрито підготовче засідання у справі та призначено до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання про виклик в судове засідання свідків: [PERSON] , мешканку [ADDRESS] ; [PERSON] , мешканку [ADDRESS] ; [PERSON] , мешканку [ADDRESS] ; [PERSON] , мешканку [ADDRESS] ; [PERSON] , мешканку с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, яке відбувалося 03.11.2021, ствердив, що його довірителька, позивач [PERSON] , являється рідною сестрою нині покійної [PERSON] . При житті [PERSON] догляд за нею проводила [PERSON] , яка увесь час піклувалася та забезпечувала сестру. Натомість її син, [PERSON] , не вів догляду за матір'ю. При житті матері він не претендував на майно. І лише після смерті матері він виявив бажання успадкувати спадщину яка відкрилася після її смерті. Тоді, як навіть не був на похоронах матері. Представник позивача [PERSON] в подальшому, 17.12.2021 подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Його представник, адвокат Телегазій В.І. в судовому засіданні, яке відбувалося 03.11.2021, пояснив, що його довіритель, відповідач по справі, [PERSON] , з 2016 року проживає у Російській Федерації, через політичну ситуацію не може приїхати в Україну. Однак, він постійно передавав кошти сусідам для належного утримання матері. З цих підстав, відповідач позовні вимоги не визнає. У задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача адвокат Телегазій В.І. 18.01.2022 подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та без участі відповідача. Представник третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору, Рахівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився. Про причину неявку суд не повідомили. Свідок [PERSON] , будучи допитана в судовому засіданні 03.11.2021, повідомила, що вона є дочкою позивачки [PERSON] , яка в свою чергу являлася сестрою нині померлої [PERSON] . Відповідач, [PERSON] , являється сином [PERSON] . Приблизно у 1995 -1996 роках відповідач виїхав у Російську Федерацію. До його виїзду в Росію, [PERSON] проживала разом із сином, однак після перенесення хвороби - інсульту стала проживати разом із нею та її матір`ю [PERSON] . Мама доглядала за своєю сестрою до 2018 року. У 2018 році мама також отримала інсульт. Після цього, вона неодноразово телефонувала відповідачу [PERSON] пропонувала йому забрати маму або знайти для неї доглядальницю, однак він повідомляв, що нічим допомогти не може. Пропонував здати тітку, тобто його матір до пристарілого будинку. У 2020 році тітка, [PERSON] померла. Похоронили тітку вона з матір`ю. Відповідач навіть не приїзждав на похорони матері, коштів на її утримання та поховання не пересилав. Всі кошти тітці давала вона. Востаннє коли відповідач провідував матір, приїхав в м. Мукачево побув з матір`ю декілька годин, після чого поїхав в смт. Великий Бичків, а потім повернувся в Росію. Свідок [PERSON] ствердила, що гр. [PERSON] була її двоюрідною сестрою. Позивачка забрала сестру до себе, оскільки вона була дуже хворою. Пізніше [PERSON] забрала до себе її племінниця [PERSON] , яка доклала великих зусиль для того, щоб свою тітку покласти на ноги. Після спливу трьох років з початку хвороби [PERSON] до неї приїзджав син [PERSON] та сказав, щоб її віддали до пристарілого будинку. У 1995 році [PERSON] виїхав у Російську Федерацію. [PERSON] доживала своє життя у племінниці [PERSON] у м. Мукачево де і бул похоронена. Після того, як [PERSON] виїхав, вона з ним не спілкувалася. Однак, відповідач надсилав їй фотографії, з яких було видно, що він не перебуває у важкому матеріальному становищі. Свідок [PERSON] ствердила, що вона проживала по-сусідству з гр. [PERSON] . Після того, як вона захворіла її забрала до себе племінниця [PERSON] . [PERSON] була доглянута. Хоронила її теж [PERSON] . Коли приїзджав [PERSON] , сказати не може, оскільки це було дуже давно. Чи передавав [PERSON] кошти на утримання матері сказати не може, оскільки про це їй не відомо. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, взявши до уваги покази свідків, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] померла громадянка [PERSON] , яка являється сестрою позивача [PERSON] та мамою відповідача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2020. Спадщина за померлою [PERSON] , відкрилася [INFO] , отже цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України). Судом встановлено, що після смерті громадянки [PERSON] и відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі, і на житловий будинок [ADDRESS] . Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] , у відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, як спадкоємець другої черги за законом прийняла спадщину, після смерті своєї сестри [PERSON] , оскільки 28 серпня 2020 року, подала у строк, передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, до Рахівської ДНК Закарпатської області заяву про прийняття спадщини (номер у спадковому реєстрі 66326728) (номер у нотаріуса - 244/2020), що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61455370 від 28.08.2020. Натомість відповідачем та його представником, ця обставина не заперечувалась. Звернення позивачки до суду з вимогою про усунення відповідача від права на спадкування зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з наявністю спадкоємця першої черги, [PERSON] . Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Виходячи із змісту ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом встановлено, що померла [INFO] [PERSON] мала проблеми зі здоров`ям, які проявились у 2015 році, коли вона перенесла інсульт, не могла розмовляти та самостійно пересуватися, що підтверджується відповідними виписками із історії хвороби. Показами свідків та дослідженою медичною документацією підтверджується той факт, що після перенесеного інсульту [PERSON] перебувала у безпорадному стані та потребувала постійної сторонньої допомоги. При цьому, необхідну допомогу їй надавали її сестра, позивачка по справі [PERSON] , та племінниця [PERSON] . Відповідач, [PERSON] , жодної допомоги матері не надавав. Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності в сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Суд відкидає посилання представника відповідача щодо того, що його довіритель [PERSON] пересилав сусідам гроші для передачі їх матері, оскільки це не підтверджено жодними доказами та показами свідків. Більше того, згідно показів дочки позивачки [PERSON] вона та її мати постійно доглядала за [PERSON] . Натомість її син, відповідач по справі [PERSON] допомоги на утримання матері не надавав, запропонувавши здати її до соціального будинку, що стверджується показами свідків За таких обставин, повнолітня, здорова та працездатна особа, якою є [PERSON] , ухилявся від надання допомоги матері за можливості її надання. Перебування спадкодавця у безпорадному стані є поза всяким сумнівом, доведено належними та допустимими доказами, підтверджено показами свідків. Потреба спадкодавця у допомозі саме сина [PERSON] підтверджується, зокрема, показами свідків стосовно зустрічі матері із сином після перенесення інсульту, стан якої до цієї зустрічі свідчить про те, що вона її дуже сильно прагнула, а після неї її пригнічений стан свідчить про те, як негативно вона сприйняла небажання сина їй допомагати та здати в соціальний будинок. У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2019 року по справі № 766/810/17, провадження № 61-37615св18 (ЄДРСРУ № 80783119), від 11 лютого 2019 року по справі № 756/11676/16-ц, провадження № 61-34600св18 (ЄДРСРУ № 79806136) та ін. У рішенні Європейського суду з прав людини від 10.05.2010 у справі «Серявін та інші проти України» суд вказав, що хоча пункт 1 частини 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. За вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Згідно вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Таким чином суд вважає, що відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України відповідач [PERSON] повинен бути усунутим від спадкування за законом у зв`язку з ухиленням від надання допомоги спадкодавцю, який через тяжку хворобу знаходився у безпорадному стані. У зв`язку із задоволенням позову, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судові витрати по справі, які підтверджені документально, а саме, 840,80 гривень судового збору, сплачених позивачем при зверненні з позовом до суду На підставі викладеного,

Outcome: approved