Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 13 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить встановити той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS], доводилася рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS], визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 2,75 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території с. Високе, Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я [PERSON] 04 жовтня 1996 року Томашпільською районною державною адміністрацією, визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 2,75 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території с. Високе, Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я [PERSON] 04 жовтня 1996 року Томашпільською районною державною адміністрацією. Даний позов обґрунтовано наступним. [INFO] померла [PERSON] , яка проживала в с.Високе Томашпільського району, Вінницької області. [PERSON] доводиться позивачу матір`ю, та відповідно позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері. Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах яка розташована на території с. Високе, Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я [PERSON] 04 жовтня 1996 року Томашпільською районною державною адміністрацією, та право на земельну частку (пай) площею 2,75 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території с. Високе, Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я [PERSON] . [PERSON] після смерті [PERSON] померлої [INFO] прийняла спадщину, але не встигла її переоформити. Копію свідоцтва про смерть [PERSON] . відділ РАЦС відмовився надати позивачу, оскільки в останнього відсутні документи, які підтверджують родинні зв`язки з [PERSON] . В даний час позивач вирішила належним чином оформити спадщину, однак їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Позивач вказує, що у встановлений законом час вступила в управління спадковим майном. 30 вересня 2021 року представником відповідача, Вапнярською селищною радою Тульчинського району Вінницької області надано до суду відзив, згідно якого останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відзив обґрунтовано наступним. Позивач у своєму позові зазначає, що підставою для звернення до суду слугувала відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Однак даний факт нічим не підтверджений, так як довідки на які опирається позивачка стосуються громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] , а не матері позивачки [PERSON] померлої [INFO] . Відповідно у позивачки відсутні підстави для звернення до суду. Також позивачкою не надано підтвердження відкриття спадкових справ після смерті [PERSON] померлої [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . Також відсутні підтвердження із зазначенням повної адреси, що позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З матеріалів справи наданих позивачем, оформлення права власності на вказані земельні ділянки вона розпочала лише в 2021 році, однак позивачем не вказано жодного аргументу щодо причин такої протяжності у часі із спадкування майна померлої [INFO] [PERSON] 09 листопада 2021 року позивачем надано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої остання вказує, що нею при поданні позову була допущена описка стосовно дати смерті [PERSON] 09 листопада 2021 року позивачем надано уточнену позовну заяву, згідно якої остання просить встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS], доводилася рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 2,75 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території с. Високе, Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я [PERSON] 04 жовтня 1996 року Томашпільською районною державною адміністрацією; визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 2,75 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території с. Високе, Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я [PERSON] 04 жовтня 1996 року Томашпільською районною державною адміністрацією, за обставин викладених у позові. 05 січня 2022 року представником відповідача надано до суду заяву згідно якої справу просить розглядати без його участі, заперечує проти задоволення позовних вимог, рішення по справі просить винести на розгляд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 09 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 18 жовтня 2021 року. 30 вересня 2021 року представником відповідача, Вапнярською селищною радою Тульчинського району Вінницької області надано до суду відзив. Ухвалою Томашпільського районного суду від 18 жовтня 2021 року, підготовче засідання у справі відкладено на 12 листопада 2021 року. 09 листопада 2021 року позивачем надано уточнену позовну заяву. Ухвалою Томашпільського районного суду від 12 листопада 2021 року, підготовче засідання у справі відкладено на 26 листопада 2021 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 26 листопада 2021 року, підготовче засідання у справі відкладено на 20 грудня 2021 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 20 грудня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 05 січня 2022 року. Доводи учасників процесу. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Семко В.М. позов підтримав, просив його задовольнити за обставин зазначених у позові. Представник відповідача Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак представником відповідача надано до суду заяву згідно якої справу просить розглядати справи без його участі, заперечує проти задоволення позовних вимог, рішення по справі просить винести на розгляд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши заяву представника відповідача, оцінивши належність і достовірність доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Главою 29 ЦК України ( ст.ст. 386-394 ) регулюється захист права власності. Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про : обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Частинами 1-2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про, зокрема, встановлення факту родинних відносин. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що до суду звернулася [PERSON] , [INFO] народилася. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00030514349 від 24.04.2021 року, батьками [PERSON] від 14.10.1914 року народження значаться [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10) Відповідно до відповіді Державного архіву Вінницької області від 07.04.2021 року № 07-902/7, повідомлено, що метричних книг записів про народження по с.Високе (в мин. с.Крижопіль) Томашпільського району Вінницької області за 1912 рік в архіві на зберіганні немає, у зв`язку з чим немає можливості видати довідку про народження [PERSON] . (а.с.19) Згідно відповіді Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області на запит адвоката Семка В.М. від 29.06.2021 року № 355/21.17-130 про видачу документа про народження [PERSON] 1912 року народження в архівах відділів ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відсутній. Книги державної реєстрації актів про народження за 1912 рік по с.Високе не збереглися. (а.с.20) Згідно відповіді Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області на запит адвоката Семка В.М. від 29.06.2021 року № 355/21.17-130 про видачу документа про смерть [PERSON] по с.Вербова Томашпільського району Вінницької області, повідомлено, що повторне свідоцтво про смерть на [PERSON] неможливо видати в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні стосунки. (а.с.21) Відповідно до довідки Височанського старостинського округу Вапнярської селищної ради № 104 від 13.07.2021 року [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] являються рідними сестрами згідно погосподарського обліку Височанської сільської ради. (а.с.15) Відповідно до довідки Височанського старостинського округу Вапнярської селищної ради № 107 від 13.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] це одна і та ж сама особа є матір`ю [PERSON] . (а.с.16) Згідно витягу за особовим рахунком № [NUMBER] , № [NUMBER] [PERSON] [INFO] значиться головою двору, [PERSON] значиться її сестрою, [PERSON] , [INFO] значиться її дочкою.(а.с.17) Згідно витягу за особовим рахунком № [NUMBER] , № [NUMBER] [PERSON] [INFO] значиться головою двору, яка померла [INFO] , [PERSON] значиться її сестрою, яка померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] значиться її дочкою.(а.с.18) Згідно актового запису про смерть №22 від 23.12.1996 року наданого на запит суду, [PERSON] [INFO] , померла [INFO] . (а.с.47) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] померла [INFO] . Отже, [PERSON] , яка померла [INFO] є сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів Оскільки, судом встановлено та доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] є сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , даний факт родинних відносин має для позивача юридичне значення і впливає на оформлення спадщини, тому заявлені вимоги про встановлення фактів родинних відносин підлягають до задоволення. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина після смерті [PERSON] , відкрилась [INFO] в день її смерті. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року), який відповідно підлягає застосуванню для вирішення цих спірних правовідносин. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин)). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] дошлюбним прізвищем [PERSON] є « [PERSON] » (а.с.9) В свідоцтві про народження [PERSON] матір`ю вказано [PERSON] .(а.с.8) Відповідно до норм ст.529 ЦК УРСР 1963 року, перша черга спадкоємців за законом-при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Отже, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] . Відповідно до довідки виданої Височанським старостинським округом Вапнярської селищної ради № 105 від 13.07.2021 року, [PERSON] проживала до дня смерті в с.Високе Томашпільського району Вінницької області, померла [INFO] , після її смерті залишилося спадкове майно яке складається із: права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом ВН № 041065 виданого на підставі рішення Томашпільської районної державної адміністрації від 17 вересня 1996 року № 209 на ім`я [PERSON] ; права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом ВН № 041066 виданого на підставі рішення Томашпільської районної державної адміністрації від 17 вересня 1996 року № 209 на ім`я [PERSON] . Після смерті спадкоємцем згідно закону залишилася дочка - [PERSON] , яка протягом шести місяців з дня смерті матері - [PERSON] фактично прийняла все спадкове майно під своє володіння. (а.с.14) Окрім того, спадщина після смерті [PERSON] , відкрилась [INFO] в день її смерті. Відповідно до зазначеної вище довідки виданої Височанським старостинським округом Вапнярської селищної ради № 105 від 13.07.2021 року, [PERSON] після смерті своєї сестри [PERSON] , яка померла [INFO] фактично прийняла все спадкове майно під своє володіння, але не встигла оформити на своє ім`я майно в зв`язку зі смертю. (а.с.14) Отже, [PERSON] фактично прийняла спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до відповіді Відділу у Томашпільському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 22.03.2021 року № 0-2-0.35-32/116-21 середній розмір земельної частки (паю) по Височанській сільській раді становить 2,64 кад. га. станом на 22.03.2021 року вартість земельної частки (паю) становить 69448 гривень. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) від 04.10.1996 року, виданого на ім`я [PERSON] , останній належить право на земельну частку (пай) розміром 2,75 ум.кад.га, на підставі рішення Томашпільської РДА від 17.09.1996 року № 209. Сертифікат зареєстровано 08 жовтня 1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №780.(а.с.12) Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) від 04.10.1996 року, виданого на ім`я [PERSON] , останній належить право на земельну частку (пай) розміром 2,75 ум.кад.га, на підставі рішення Томашпільської РДА від 17.09.1996 року № 209. Сертифікат зареєстровано 08 жовтня 1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №781. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори від 10.08.2021 року на заяву [PERSON] , останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Як вбачається із відповіді Державного нотаріального архіву Вінницької області від 17.09.2021 року на запит суду від 10.09.2021 року, спадкові справи після померлої [PERSON] та [PERSON] не виявлено. Висновки суду за результатом розгляду справи. Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За наведених обставин, враховуючи, що позивачем доведено той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] є сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , а також, що позивач є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] та фактично вступила в володіння спадковим майном, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, дослідивши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що за [PERSON] може бути визнано в порядку спадкування за законом право на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері [PERSON] , а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved