Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 19 травня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Гощанського районного управління юстиції Рівненської області зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , який на даний час вже повнолітній, та [PERSON] , [INFO] . Позивач, посилаючись на приписи ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки вони через втрату взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, не підтримують подружні відносини та не ведуть спільного господарства. За вказаних обставини, позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам та інтересам дітей, а тому бажання зберегти сім`ю та примиритися у неї відсутнє. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 25 червня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 13 серпня 2021 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області сторонам по справі призначено строк для примирення та провадження по справі зупинено до закінчення такого строку. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2021 року провадження в справі поновлено. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. При цьому остання зазначила, що у наданий судом термін для примирення між подружжям стосунки не налагодились, а тому подальше збереження шлюбу лише суперечитиме її інтересам. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 травня 2001 року, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 19 травня 2001 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Гощанського районного управління юстиції Рівненської області, про що було зроблено актовий запис №14. У шлюбі у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами подружніх стосунків та ведення спільного господарства, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо втрати взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймає до уваги те, що протягом наданого сторонам строку на примирення останні подружній стосунків не налагодили, будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 908 гривень судового збору

Outcome: approved