Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі між власниками ( виділення частки). У поданій до суду позовній заяві посилається на те, що він є власником 9/25 садибного ( індивідуального) житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником 16/25 частини вказаного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що між сторонами не досягнуто угоди про спосіб відділення частки позивача із загального майна. Просив суд виділити в натурі частину житлового будинку та надвірних будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] з урахуванням частки співвласника - [PERSON] .. Встановити порядок користування земельною ділянкою під житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням частки співвласника - [PERSON] .. 10 листопада 2021 року [PERSON] надав заяву про уточнення позовних вимог, остаточно просив виділити 9/25 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] відповідно до фактичного користування, що складається з: частини загальною площею 45,1 кв.м., житлової площі 32,1 кв.м., будинку літ. А-1 у складі приміщень: тамбур №1 площею 1.2. кв.м., сіни №1-1 площею 11.8 кв.м., кімнати №1-2 площею 11 кв.м., кімнати №1-3 площею 21.1 кв.м., сараю літ. Г, вбиральні літ. Й, воріт огорожі №2, огорожі №5, огорожі №8, припинивши право спільної часткової власності на 9/25 домоволодіння. Визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , відповідно до фактичного порядку користування, який визначений висновком експерта №55 від 21.07.2021 року, креслення додатку №3. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 9/25 частини садибного ( індивідуального) житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 27.03.2018 року №552/686/18./а.с.5-6/ Крім того, встановлено, що [PERSON] є власником 16/25 частини садибного ( індивідуального) житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку експерта №55 від 20.07.2021 року за результатами будівельно - технічного, земельно - технічного та оціночно - будівельного дослідження, встановлено, що у дослідницькій частині та на кресленні додатку №3 наведено фактичний порядок користування земельною ділянкою площею 1587 кв.м., за адресою: [ADDRESS] за якими: 464 м2 - ізольована частина [PERSON] , 1123 м2 - ізольована частина [PERSON] .. Крім того, згідно даного висновку, встановлено, що виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна 9/25 частин домоволодіння з частиною господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , технічно можливо. До складу 9/25 частини, яку можливо виділити [PERSON] , входить: -частина загальною площею 45,1 кв.м., житлової площі 32,1 кв.м., будинку літ. А-1 у складі приміщень: тамбур №1 площею 1.2. кв.м., сіни №1-1 площею 11.8 кв.м., кімнати №1-2 площею 11 кв.м., кімнати №1-3 площею 21.1 кв.м., сараю літ. Г, вбиральні літ. Й, воріт огорожі №2, огорожі №5, огорожі №8. До складу іншої частини, яка може існувати як окремий об`єкт нерухомого майна, входить: -частина загальною площею 33,1 кв.м., житловою площею 19,5 м.2 житлового будинку літ. А-1 у складі приміщень: тамбур №11 площею 3,4 м2, кухня №2-2 площею 10,2 м2, кімната №2-3 площею 19,5 м.2; літня кухня літ. В, сарай літ.в1, сарай літ.в2, погріб вхідний літ.Е, сарай літ.И, вбиральня літ.І., огорожа №1, ворота огорожі №3, колодязь питний №4. /а.с.20/ Статтею 367 ЦК України передбачено право співвласників поділити в натурі між ними майно, що перебуває в спільній частковій власності. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 364 ЦК України, на яку посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ домоволодіння в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 р. N 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Крім того, згідно з п. 2.6. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, документ, що підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою є обов`язковим при вирішенні даного питання. А висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна в обов`язковому порядку має містити посилання на документи, якими підтверджується право власності (користування) земельною ділянкою (додаток 2 до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна). Отже, виділення в натурі частки нерухомого майна можливе в разі дотримання наступних умов: поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами; виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна, що є спільною власністю, можливе, якщо кожному співвласнику може бути виділено відокремлене приміщення з власним входом; наявність реєстрації земельної ділянки на якій розташований об`єкт нерухомого майна в Державному земельному кадастрі та реєстрації права власності на неї в установленому законом порядку. Позивачем зазначений вище порядок дотримано не було, відсутні умови для виділу в натурі частки нерухомого майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Верховний Суд України в постанові від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в п. 25 звернути увагу на те, що сторони зобов`язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання, зокрема, у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласників житлового будинку: документи про надання її для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель та споруд; план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного із співвласників житлового будинку, а також розташованих на ній будівель, плодоягідних насаджень; правовстановлюючі документи на будинок із зазначенням розміру часток кожного із співвласників; угоду чи рішення суду про поділ будинку в натурі або визначення порядку користування ним і угоду про порядок користування земельною ділянкою, якщо вона мала місце; Звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач документів, які б підтверджували його право користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] не надав. Підтвердження державної реєстрації земельної ділянки не надано, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж даних земельних ділянок в натурі (на місцевості) відсутня. Крім того, як вбачається з наданого суду технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] , наявні лишки земельної ділянки /самозахоплення/. Встановивши дані обставини, враховуючи відсутність державної реєстрації права на спірну земельну ділянку, що знаходиться по [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що вимоги позивача про поділ в натурі частини житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою ним заявлено безпідставно та не підлягають задоволенню Крім того, згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні не встановлено порушення прав відповідача позивачем у справі. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачами судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed