Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

1. 04 жовтня 2021 року позивачка звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ «ФК Дебт Коллекшн», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором. На підставі вчиненого виконавчого напису було відкрите виконавче провадження. Усупереч закону під час вчинення виконавчого напису нотаріус не переконався у тому, що заборгованість не є спірною. Крім того, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів, ніж ті, які зазначені в законі та відповідних підзаконних актах. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.а.с. 2 - 11). 2. 11 жовтня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська постановив ухвалу про передачу справи за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 46). 3. 11 листопада 2021 року суд постановив ухвалу про відкриття у справі спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 54). 4. Того ж дня заявлений позов був забезпечений шляхом зупинення судом відкритого на підставі вчиненого виконавчого напису виконавчого провадження (а.с.а.с. 55, 56). 5. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 6. Судом встановлено, що 15.06.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за заявою відповідача вчинив виконавчий напис (реєстровий №169494) про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором від 04.02.2020 №2849701289/231672, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» (правонаступником якого є відповідач) у сумі 2 572,80 грн (а.с.а.с. 18 - 23). 7. 26 серпня 2021 року на підставі вчиненого виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом О.А. було відкрите виконавче провадження №66611575 (а.с.а.с. 14 - 17). 8. 29 червня 1999 року на виконання вимог статті 87 Закону №3425-ХІІ Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік). 9. Відповідно до пункту 1 вказаної постанови (у редакції, яка діяла до 26.11.2014) документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. 10. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 11. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 до зазначеного Переліку було внесено зміни, відповідно до яких, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості стало можливим подання оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору, що встановлює основне зобов`язання, які дозволили вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, не засвідчених нотаріально. 12. Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, ухваленою в адміністративній справі №826/20084/14, Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 у частині доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. 13. Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису на зазначену обставину уваги не звернув, побудувавши виданий виконавчий напис на кредитному договорі, укладеному без нотаріального посвідчення. Про викладене свідчить копія кредитного договору, надана суду позивачкою. 14. Згідно зі статтею 88 Закону №3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 15. За правилами, встановленими статтею 5 Закону №3425-ХІІ, нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. 16. Пунктом 1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок),встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. 17. З аналізу приведених норм вбачається, що виконавчий напис - є одним з інститутів правового регулювання відносин між кредитором і боржником, який обумовлюється відсутністю у сторін таких правовідносин спору по суті вимог. 18. При цьому законодавство покладає на нотаріусів не тільки формальну роль із вчинення виконавчих написів, але й функції з оцінки документів, що надаються кредиторами на предмет наявності або відсутності спірних правовідносин, періоду формування заборгованості, відповідності вимог кредитора чинному законодавству тощо. 19. Ураховуючи викладене, відповідач не мав законних підстав для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості, а нотаріус - підстав для вчинення такого напису. 20. З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити повністю. 21. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація її судових витрат у сумі 9 362,00 грн (1 362,00 грн - судовий збір, 8 000,00 грн - витрати на правничу допомогу) (а.с.а.с. 2, 24 - 29, 34). 22.

Outcome: approved