Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

У грудні 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого вказувала на те, що за період шлюбних стосунків у них з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2012 року стягувались аліменти з відповідача на користь позивача на утримання сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.06.2018 року розмір стягуваних аліментів було збільшено. Разом з тим, [INFO] сину виповнилося 18 років та стягнення аліментів на його утримання припинено. Однак, на даний час її син навчається на денній формі навчання в Чернівецькому індустріальному фаховому коледжі, тому постає необхідність для звернення до суду із даним позовом. Посилаючись на вказане, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму. Представник позивачки надала заяву, згідно якої позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належим чиним був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, ч. 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1720, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який залишився проживати з позивачкою згідно довідки ЧМР від 29.11.2021 року № 350453. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2012 року стягувались аліменти з відповідача на користь позивача на утримання сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.06.2018 року розмір стягуваних аліментів було збільшено. При цьому, як встановлено у судовому засіданні, на даний час син сторін - [PERSON] досяг повнолітня й відповідно стягнення аліментів на його утримання припинено. Разом з тим, як встановлено судом, син сторін [PERSON] на даний час навчається на денній формі навчання в Чернівецькому індустріальному фаховому коледжі, що підтверджується відповідною довідкою Чернівецького індустріального фахового коледжу №196 від 09 листопада 2021 року. Так, згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого майна або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно із роз`ясненнями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до наведеного спроможність надавати матеріальну допомогу є предметом доказування. Також, у роз`ясненнях, викладених у п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року вказано на те, що стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з`ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо. Крім того, визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Таким чином, з огляду на те, що син сторін [PERSON] є студентом денної форми навчання, у зв`язку із чим не має можливості працювати, суд приймаючи до уваги матеріальне становище як відповідача, так і позивача, а також виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності та враховуючи вимоги ст. ст. 182, 183, 200 СК України, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання або досягнення 23 років. При цьому, визначаючи розмір аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , а також ураховуючи те, що відповідач офіційно працевлаштований, стан його здоров`я задовільний, суд зважаючи на матеріальне становище позивачки, приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму. Також, при призначенні аліментів суд також враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч. ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 07 грудня 2021 року. Згідно з п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved