Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

8 листопада 2021 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 7 червня 2008 року він уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №74. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя не склалося, оскільки під час сумісного проживання у них часто виникали сварки на ґрунті не розуміння і не бажання розуміти один одного, що призвело до розпаду їхньої сім`ї. Більше чотирьох років вони проживають окремо, у кожного свій бюджет, сімейно-шлюбні відносини не підтримують. Вони поступово віддалялись один від одного. Подальше збереження сім`ї не можливе, шлюб існує тільки формально, а тому позивач вирішив його розірвати. Зазначає, що їхня дитина проживає разом з матір`ю, матеріальну допомогу на її утримання він надає у добровільному порядку. Спільного майна, що підлягає розподілу, немає. Оскільки їхня сім`я фактично розпалась та існує лише формально, він прийшов до висновку, що подальше збереження сім`ї при таких обставинах неможливе, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Після виконань вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 10 листопада 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 8 грудня 2021 року. У призначено судове засідання з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та судової повістки на адресу, вказану у позовній заяві. Проте, відповідно до конверту, який міститься у матеріалах справи, процесуальні документи не були вручені із зазначенням - «неправильно зазначена адреса (відсутня адреса)». У зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача та не отриманням нею процесуальних документів, розгляд справи було відкладено на 5 січня 2022 року. У призначене судове засідання сторони не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. При цьому, через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, строку для примирення не потребує. Відповідачем також подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, строк для примирення не потрібен. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 7 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №74. Перебуваючи у шлюбі, у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне подружнє життя не склалося, оскільки під час сумісного проживання у них часто виникали сварки на ґрунті не розуміння і не бажання розуміти один одного, що призвело до розпаду їхньої сім`ї. Більше чотирьох років вони проживають окремо, у кожного свій бюджет, сімейно-шлюбні відносини не підтримують. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. Як убачається із позовної заяви, судові витрати позивач залишає за собою.

Outcome: approved