Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

у листопаді 2021 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 14064 грн 24 коп., збитки від інфляції у розмірі 1141 грн 68 коп. та 3% річних у розмірі 449 грн 41 коп., а всього 15651 грн 33 коп., а також стягнути судові витрати по справі у розмірі 3770 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до Наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації в№166 від 09.08.2004 житловий будинок по [ADDRESS] передано на обслуговування КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс». Відповідач з 24.09.2019 є власником квартири [ADDRESS] де вона проживає та користується житлово-комунальними послугами, проте договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з позивачем не укладала, з приводу чого вбачається, що між сторонами виникло зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, а тому відповідач зобов`язаний здійснювати оплату житлово-комунальних послуг за фактичне користування наданими послугами незалежно від наявності чи відсутності укладеного договору, проте відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість з вересня 2019 р по квітень 2021 р. по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 14060 грн 24 коп., а також на підставі ст. 625 ЦК України відповідач повинна сплатити інфляцію у розмірі 1141 грн 68 коп. та 3% річних у розмірі 449 грн 41 коп. за період з 01.09.2019 по 31.08.2021, що є предметом спору. Ухвалою Святошиснького районного суду міста Києва від 09.11.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання». Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявлена позивачем до стягнення сума складає 15651 грн 33 коп., що за своїм розміром не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що відповідно до Наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації №166 від 09.08.2004 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] передано на обслуговування КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» (а.с. 6). Відповідно до пункту 2.2.1 Статуту КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» предметом діяльності підприємства є надання житлово-комунальних послуг споживачам відповідно до укладених договорів (а.с. 8). Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 12). На підставі того, що відповідач є власником квартири, останній надаються житлово - комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач не уклав з позивачем договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, однак відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань у останнього за період з вересня 2019 р. по квітень 2021 р. виникла заборгованість по оплаті житлово - комунальних послуг у сумі 14060 грн 24 коп. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Із зазначених положень закону випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV до житлово-комунальних послуг відносяться, в тому числі і послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі вимог ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, стягненню з відповідача на користь КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» підлягає заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 14060 грн 24 коп. У позовній заяві позивач вказував на те, що, окрім сплати боргу за надані ним послуги, відповідач має сплатити 3% річних та інфляційні втрати та надав розрахунок, згідно з яким нарахував 3% річних та інфляційні втрати за період прострочення з 01.09.2019 по 31.08.2021. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц. З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 211 від 12.02.2018 «Про внесення змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» (що були чинним в період нарахування плати за послуги) встановлений тариф на послугу для будинку за адресою: [ADDRESS] , а також строк оплати - до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, наданий позивачем, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні витрати в розмірі 1141 грн 68 коп., а також 3% річних в розмірі 449 грн 41 коп. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування вищенаведеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. За викладених обставин суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. У частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду між КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та Адвокатським об`єднанням «Шенлі» 02.02.2021 укладено договір № 17-21 про надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1.1 договору, за результатом проведення електронних закупівель у формі відкритих торгів Виконавець, як переможник відкритих торгів, зобовязується надати послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (Консультаційні послуги, протензійно-правова роботи, представництво у судах всіх інстенцій під час здійснення цивільного, посподарського та адміністративного судочинства, а також представництво в органах державної виконавчої служби ) код за ДК 021:2015 (79110000-8), номер закупівлі UA-2021-01-13-003858-а, обсяг і перелік яких визначено у Додатку № 1 до даного Договору, який є його невід`ємною частиною, а замовник прийняти і оплатити такі послуги. У матеріалах справи міститься попередній розрахунок суми судових витрат за позовом КП «Житло-сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та детальний опис виконаних робіт за позовом КП «Житло-сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, з яких вбачається, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, що включає підготовку та подачу позовної заяви про стягнення заборгованості складає 1500 грн. 00 коп., що зокрема відповідає положенням п. 2.1. Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 17-21 від 02.02.2021, що визначає вартість наданих послуг за вищевказаним договором про надання правничої допомоги. Крім того, до матеріалів справи долучено акт виконаних робіт за серпень 2021 року по договору про надання правничої допомоги № 17-21 від 02.02.2021, що підтверджує надання виконавцем послуг замовнику за період з 01.08.2021 по 31.08.2021 на суму 168900 грн 00 коп. Як вбачається зі змісту Додатку № 1 до акту виконаних робіт від 02.02.2021 по договору про надання правничої допомоги № 17-21 від 02.02.2021, що визначає вартість наданих виконавцем замовнику послуг, виконавцем в особі Адвокатського об`єднання «Шенлі» надавалися послуги, зокрема, з підготовки і подачі до суду позовної заяви, вартість яких складає 1500 грн 00 коп. Натомість, жодних доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн 00 коп. пов`язаних з підготовкою та подачею до Святошинського районного суду м. Києва позовної заяви про стягнення заборгованості суду не надано та такі матеріали справи не містять, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відмову у задоволення вимог про стягнення з витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 2270 грн 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 2270 грн 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved