Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом та на частку у майні колишнього колгоспного двору. Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/7 частку в нерухомому майні колишнього колгоспного двору розташованого за адресою [ADDRESS] і, яку його дружина - мати позивача [PERSON] прийняла, оскільки залишилась проживати у спадковому будинку, фактично вступила в управління спадковим майном, а також отримала в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в розмірі 1,02 в умовних кадастрових гектарах землі, що перебуває в колективній власності агрофірми « [INFO] », яка належала покійному чоловіку. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка при житті склала заповіт, яким все своє майно, заповіла позивачу [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно, в тому числі на частку будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , а також двох земельних часток (паїв) розміром по 1,02 умовних кадастрових гектара. Позивач спадщину прийняв. Загалом позивачу буде належати все спадкове майно, а саме 1/7 частка, яка належить йому як члену колишнього колгоспного двору, 2/7 частки, які він спадкує за заповітом після смерті матері та 4/7 частки від яких відмовляються на його користь відповідачі. Оформити за собою право власності на спадкове майно позивач не може, оскільки спадкодавець на зареєстрував за собою право власності в органах державної реєстрації. Позивач просить визнати за ним [PERSON] право власності на частки в майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом від 14 лютого 2002 року [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається з житлового будинку літ. «А-І», підвалу літ «Пд», веранди літ. «а», ганку літ. «а1», житлового будинку літ. «Б1», мансарди літ. «Мс», ганку літ. «б», гаража літ. «В», сараїв літ. «Г,Д,Е,Ж», вбиральні літ. «З», воріт з хвірткою №1, воріт №2, огорожі №3, криниці №4, вигрібної ями №5, вигрібної ями №6 загальною вартістю 361887 грн., які розташовані в [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, направили до суду заяви засвідчені секретарем виконавчого комітету Красноїльської селищної ради, в яких зазначили, що не претендують на спадщину, не заперечують про визнання за позивачем права власності на спадкове майно за заповітом та просили розглядати справу без їх участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, направили до суду заяви засвідчені секретарем виконавчого комітету Красноїльської селищної ради, в яких позов визнали, від належної їм частики у майні колишнього колгоспного двору відмовились та просили розглядати справу без їх участі. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу. Судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року домогосподарство, що розташоване в [ADDRESS] відносилось до категорії «колгоспний двір» та головою двору на був - [PERSON] , а членами двору його дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онуки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою Красноїльської селищної ради від 18.10.2021 року №556. Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (норма права яка діяла на момент виникнення правовідносин) кожному із зазначених осіб належало по 1/7 частці в нерухомому майні колишнього колгоспного двору розташованого за адресою [ADDRESS] , та складається із: житлового будинку літ. «А-І», підвалу літ «Пд», веранди літ. «а», ганку літ. «а1», житлового будинку літ. «Б1», мансарди літ. «Мс», ганку літ. «б», гаража літ. «В», сараїв літ. «Г,Д,Е,Ж», вбиральні літ. «З», воріт з хвірткою №1, воріт №2, огорожі №3, криниці №4, вигрібної ями №5, вигрібної ями №6. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/7 частку у вищевказаному майні, яку його дружина - мати позивача [PERSON] прийняла, оскільки залишилась проживати у спадковому будинку, тобто у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР (норма права, що діяла на момент виникнення правовідносин) фактично вступила в управління спадковим майном, а також отримала в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом 06.06.2006 року на земельну частку (пай) в розмірі 1,02 в умовних кадастрових гектарах землі, що перебуває в колективній власності агрофірми « [INFO] », яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . При житті [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та на все те, що вона буде мати право на день своєї смерті заповіла позивачу. Заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому секретаря виконкому Красноїльської селищної ради. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно, в тому числі на частку будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , а також двох земельних часток (паїв) розміром по 1,02 умовних кадастрових гектара, які перебувають у колективній власності агрофірми «Красна». Позивач спадщину прийняв, подавши до органів нотаріату відповідну заяву, а також отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що свідчать витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, а також копії свідоцтв. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрою та братом позивача, тобто спадкоємцями за законом першої черги майна покійної [PERSON] , однак вони не претендують на спадщину та не заперечують про визнання за позивачем права власності на спадкове майно за заповітом. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від належної кожному із них частки в майні колишнього колгоспного двору відмовляються на користь позивача [PERSON] про, що свідчать посвідчені секретарем виконавчого комітету Красноїльської селищної ради заяви кожного із них. Отже, позивачу буде належати все спадкове майно, а саме 1/7 частка, яка належить йому як члену колишнього колгоспного двору, 2/7 частки, які він спадкує за заповітом після смерті матері та 4/7 частки від яких відмовляються на його користь відповідачі. Однак, оформити за собою право власності на спадкове майно позивач не може, оскільки спадкодавець на зареєстрував за собою право власності в органах державної реєстрації, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 03.11.2021 року № 282728566 Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; З наведених вище підстав, враховуючи визнання позову відповідачами та їх відмову від спадщини і часток у майні колишнього колгоспного двору суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved