Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 12.05.2021 Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (далі також - позивач, КП "Житомиртеплокомуненерго") звернулось до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] (далі також - відповідач), в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги централізованого опалення за період з 01.03.2015 по 15.11.2018 у розмірі 19 060,35 грн. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами з централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго". Посилаючись на те, що відповідач надані позивачем послуги своєчасно не оплачував, внаслідок чого за період з 01.03.2015 по 15.11.2018 утворилася заборгованість у розмірі 19 060,35 грн, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 24.05.2021 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/4476/21, яку призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 2.2. 20.07.2021 представник відповідача - адвокат Ткачук В.В. подав до суду відзив на позов, в якому посилаючись на те, що відповідач не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , між ним та позивачем відсутній договір про надання послуг, а також посилаючись на пропуск строків позовної давності, просив у задоволенні позову відмовити. 2.3. 28.07.2021 представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якій вказувала, що квартира належала відповідачеві на праві власності в період виникнення заборгованості та забезпечувалась позивачем послугами з централізованого опалення, просила позов задовольнити. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. Зі змісту відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що в період до 15.11.2018 [PERSON] виступав іпотекодавцем квартири [ADDRESS] , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №250522386 від 30.03.2021 (а.с. 7-8). 3.2. Із виписки по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2015 по 15.11.2018 утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 19 060,35 грн (а.с. 5-6). IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Згідно статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (Закон № 2189-VIII) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. 4.2. Відповідно до статті 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша). Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги, у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону (частина четверта). 4.3. За змістом частини 1 статті 10 Закону № 2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. 4.4. Частиною першою статті 21 Закону № 2189-VIII передбачено, що ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. 4.5. Згідно статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. 4.6. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. 4.7. Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 4.8. За змістом частини першої статті 612 Цивільного кодексу України слідує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 4.9. Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України). 4.10. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ (a) Щодо обґрунтованості позовних вимог 5.1. Встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу своєчасності та повноти оплати послуг з централізованого опалення за період з 01.03.2015 по 15.11.2018. 5.2. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] , забезпечується послугами з централізованого опалення, які надає позивач, що слідує із виписки по відкритому особовому рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) за вказаною адресою. 5.3. При цьому, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що до моменту перереєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", в період до 15.11.2018 відповідач [PERSON] був іпотекодавцем вказаної квартири, у зв"язку з чим у останнього як власника майна згідно положень Закону "Про житлово-комунальні послуги" був наявних обов`язок з оплати наданих позивачем послуг з опалення житла за вказаний період. 5.4. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про відсутність у відповідача обов"язку зі сплати послуг з централізованого опалення через те, що договір між сторонами про надання житлово-комунальних послуг, а саме централізованого опалення відсутній, оскільки хоча у частині першій статті 19 Закону № 1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. 5.5. При цьому, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 5.6. Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, які фактично йому надавалися, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18. 5.7. Суд відхиляє доводи представника відповідача про відсутність у відповідача обов"язку оплати заборгованості за надані послуги централізованого опалення за період з 01.03.2015 по 15.11.2018 через те, що на час розгляду справи власником квартири є Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", оскільки новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 1 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19. 5.8. Доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" як новий власник квартири взяло на себе обов"язок зі сплати наявно на час набуття права власності заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, зокрема, послуги з централізованого опалення, замість попереднього власника квартири, відповідачем суду надано не було. 5.9. Із виписки по особовому рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2015 по 15.11.2018 утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 19 060,35 грн. 5.10. За таких обставин суд дійшов висновку, що хоча окремий договір про надання послуг з централізованого опалення між сторонами не укладався, про що йдеться у відзиві на позов, але такі послуги по зазначеній квартирі у вказані позивачем періоди фактично надавалися централізовано, що в свою чергу в розумінні наведених вище норм Закону № 1875-ІV не звільняє відповідача від обов"язку оплати за фактично надані послуги. (b) Щодо позовної давності 5.11. У відзиві на позов представник відповідача просив застосувати строк позовної давності, вважаючи, що останній є пропущенним позивачем та відмовити у позові. 5.12. Так, із матеріалів справи вбачається, що КП "Житомиртеплокомуненерго" звернулось до суду з позовом до відповідача - 12.05.2021 та просило стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.03.2015 по 15.11.2018. 5.13. Суд звертає увагу, що за своєю правовою природою позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до цивільної відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння цивільного правопорушення. 5.14. Таким чином, суд приходить до висновку, що нарахована позивачем заборгованість підлягає стягненню за останні три роки до моменту звернення до суду, а саме за період із 12.05.2018 по 15.11.2018 (в межах заявлених позовних вимог), та згідно до поданого розрахунку становить 968,70 грн. (а.с.5,6), а тому позов підлягає до часткового задоволення. VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та документально підтвердженні витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 115 гривень 37 коп. (2270 х 968,70 / 19 060,35).

Outcome: partial