Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Представник ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за кредитним договором, вказавши, що відповідач звернулася до ПАТ «Дельта Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 22.06.2013 підписала заяву № 011-28201-220613 про отримання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на принципах поворотності, платності, строковості у розмірі 8 883, 84 грн., з кінцевим строком погашення до 21.06.2015. 27.04.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та TOB «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 011-28201-220613 від 22.06.2013 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання та не повернув у строки, визначені кредитним договором тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, що спричинило виникнення заборгованості за кредитним договором. Станом на 14.05.2021 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 9 734, 45 грн., яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту 6274, 23 грн., прострочених відсотків за користування кредитом 1675, 11 грн., 3% річних 557, 46 грн. та інфляційних витрат 1227,65 грн. Додаткових нарахувань штрафних санкцій. Пені та іншого з моменту відступлення права вимог, новим кредитором не було здійснено, всі нарахування були нараховані первинним кредитором ПАТ «Дельта Банк». На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 011-28201-220613 від 22.06.2013 року у розмірі 8 883, 84 гривень, а також судові витрати в сумі 2 270,00 гривень. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2021 року цивільну справу № 381/1765/21 (провадження №3/381/985/21) передано за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 08.09.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, в приміщенні Макарівського районного суду Київської області за адресою: смт. Макарів, Макарівський район, Київська область, вул. Димитрія Ростовського, 35. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідачка до суду не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за її відсутність до суду не надходило, не скористалася своїм правом та не подала до суду відзив на позовну заяву, тому суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 22.06.2013 року [PERSON] звернулася до ПАТ «Дельта Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № 011-28201-220613. За умовами договору споживчого кредиту банк надав відповідачу кредит у розмірі 8 883, 84 грн., зі сплатою 0,01% річних, 1,45 % на місяць комісії за обслуговування кредитної заборгованості, починаючи з 13-го місяця користування кредитом, строком на 24 місяців на придбання телевізору LED Sony, тюнер цифровий, налаштування ТВ тюнера. [PERSON] зобов`язувалася погашати кредитну заборгованість щомісячно, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 951,84 грн. на відкритий Банком рахунок, що вбачається з п. 4.5 копії заяви № 011-28201-220613. 27.04.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та TOB «Росвен Інвест Україна», укладено договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь TOB «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами. Із наявного в матеріалах справи витягу з Реєстру передачі прав вимоги до Договору факторингу № 410/К від 27.04.2018 вбачається, що позивач TOB «Росвен Інвест Україна» набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 011-28201-220613 від 22.06.2013 року на загальну суму заборгованості за цим кредитним договором у розмірі 9 734, 45 грн., яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту 6274, 23 грн., прострочених відсотків за користування кредитом 1675, 11 грн., 3% річних 557, 46 грн. та інфляційних витрат 1227,65 грн. Відомостей про погашення відповідачем заборгованості останньою суду не надано, розрахунок заборгованості не спростовано. Отже, судом встановлено, що позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі, а відповідач допустив невиконання умов договору та взятих на себе зобов`язань в частині повернення споживчого кредиту та сплати відсотків у встановлені договором порядку та строки. Із вказаного позивачем у позовній заяві розрахунку вбачається, що загальна заборгованість відповідача за кредитним договором, станом на 14.05.2021 становить 9 734, 45 грн., яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту 6274, 23 грн., прострочених відсотків за користування кредитом 1675, 11 грн., 3% річних 557, 46 грн. та інфляційних витрат 1227,65 грн. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України передбачено, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушувались умови укладеного договору із своєчасного повернення суми споживчого кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 9 734, 45 грн. до моменту відступлення права вимоги TOB «Росвен Інвест Україна» 27.04.2018 року. Крім того, у позовній заяві TOB «Росвен Інвест Україна» ставить питання про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних витрат. Вирішуючи дане питання, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, наявні всі правові підстави для задоволення позову TOB «Росвен Інвест Україна» також і в цій частині. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази з власної ініціативи, крім передбачених ЦПК випадків. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не надав доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, у зв`язку із чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач, належним чином не виконувала зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, а тому суд вважає позовні вимоги TOB ««Росвен Інвест Україна» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Outcome: approved