Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) зазначає, що 06.01.2019 року в м. Дніпрі по пр. Слобожанському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota RAV-4» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «FORD TRANSIT» номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «FORD TRANSIT» номерний знак [NUMBER] був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальну шкоду. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. 15 січня 2019 року потерпіла особа подала до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування. Для визначення матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, було залучено ТОВ «УЦПЗ «Експерт-Сервіс». Відповідно до звіту № 25-01-19Р про оцінку транспортного засобу мікроавтобуса «FORD TRANSIT» номерний знак [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля в результаті ДТП, складає 46249 грн. 20 коп. Зазначена шкода відповідачем потерпілому не відшкодована. На підставі наказу № 3011 від 26.03.2019 року МТСБУ було відшкодовано [PERSON] майнову шкоду в розмірі 41719 грн. 16 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 936533 від 27.03.2019 року. Також на проведення дослідження та збір документів МТСБУ понесло витрати в розмірі 800 грн. Крім того, витрати МТСБУ на професійну правничу допомогу складають 8503 грн. 83 коп. Отже, оскільки на час дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ, посилаючись на вимоги п. 38.2.1 ч. 2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ч. 1 ст. 1191 ЦК України, просить стягнути з відповідача на свою користь 42519 грн. 16 коп., з яких: 41719 грн. 16 коп. - сума страхового відшкодування, 800 грн. - сума витрат на проведення дослідження КТЗ та збір документів, а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. За правилами частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку: Судом установлено, що 06 січня 2019 року в місті Дніпрі на просп. Слобожанському відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota RAV-4» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «FORD TRANSIT» номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «FORD TRANSIT» номерний знак [NUMBER] отримав пошкодження. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2019 року встановлена вина [PERSON] у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. В силу вимог частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як зазначається в позові МТСБУ, на час дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно зі звітом про оцінку транспортного засобу № 25-01-19Р вартість матеріального збитку, завданого власнику мікроавтобуса «FORD TRANSIT» номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 46249,20 грн. Відповідно до наказу № 3011 від 26.03.2019 року МТСБУ прийняло рішення про виплату [PERSON] відшкодування шкоди в розмірі 41719,16 грн., яке було перераховано згідно з платіжним дорученням № 936533 від 27.03.2019 року. Регулювання діяльності та здійснення регламентних виплат МТСБУ здійснюються відповідно до розділу IV Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно з п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 даного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 38.2.1 ч. 2 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд вважає, що сплативши відшкодування потерпілому, МТСБУ набуло право зворотної вимоги в порядку регресу до винної особи, якою в даному випадку є відповідач, у розмірі виплаченого відшкодування в сумі 41719,16 грн. відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України та статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Враховуючи, що відповідачем такі витрати позивачу в добровільному порядку до теперішнього часу не відшкодовані, суд вважає, що позов є обґрунтованим та з відповідача на користь МТСБУ необхідно стягнути витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 41719,16 грн. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з визначенням розміру відшкодування шкоди потерпілій особі МТСБУ були понесені витрати по оплаті послуг ТОВ «Українській центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс» у загальній сумі 800 грн., які перераховані згідно з платіжним дорученням № 935808 від 06.03.2019 року. Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Отже, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь МТСБУ. Щодо судового збору та інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, то суд виходить з положень статті 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. Оскільки позов задоволено, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У свою чергу, підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8503 грн. 83 коп. суд не вбачає, оскільки позивачем на підтвердження вказаної вимоги було долучено лише копію договору про надання послуг у сфері права від 28 травня 2019 року, укладеного між МТСБУ та адвокатом Хомяком О.П. Належних доказів надання правової допомоги саме у зв`язку з поданням позову до відповідача та понесення вищевказаних витрат суду не надано.

Outcome: partial