Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась з заявою, у якій просить видати обмежувальний припис [PERSON] на строк шість місяців із заборонами щодо: \~перебування в місці проживання (перебування) її та її дітей: [PERSON] і [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; \~наближення на 200\~м до неї та її неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] ; \~наближення на 200\~м до її місця роботи, а саме до магазину " [INFO] ", який розташований за адресою: [ADDRESS] ; \~наближення до місця навчання її неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] , а саме до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №\~5, яка розташована за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул. Європейська, 18/8; \~ведення телефонних переговорів з нею або контактування через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб; \~особисто або через третіх осіб розшукування її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідування її та в будь-який спосіб спілкування з нею. Заява мотивована тим, що [PERSON] тривалий час вчиняє насильство над [PERSON] та її сім`єю, не зважає на заходи, вжиті поліцією, його поведінка стає більш агресивнішою та жорстокішою, є вірогідність продовження вчинення ним такого насильства. [PERSON] своєї позиції щодо заяви не повідомив. Судом з`ясовано, що зареєстрованою адресою місця проживання [PERSON] є: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною відміткою у паспорті [PERSON] , остання є власником 1/2 частки житлового будинку, розташованого за зазначено адресою, що підтверджується свідоцтвом від 24.11.2017\~р., про право на спадщину за законом. [PERSON] є матір`ю дітей: [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , діти навчаються у Загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №\~5 м.\~Бердичева Житомирської області (Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Європейська, 18/8), що підтверджується свідоцтвами від 20.06.2009\~р. та від 07.08.2012\~р. про народження та двома довідками від 20.01.2022\~р., виданими директором зазнаної школи. З пояснень [PERSON] випливає, що вона з дітьми через поведінку [PERSON] тимчасово проживає за адресою: [ADDRESS] , але має намір проживати за адресою: [ADDRESS] . З листа від 21.12.2021\~р. начальника Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області О.Мельничука випливає, що протягом 2020 2021\~рр. було зареєстровано такі заяви за зверненнями [PERSON] , які внесені до журналу єдиного обліку за №№: \~№\~15492 від 21.12.2020\~р. про те, що [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , пошкодив паркан; \~№\~15890 від 29.12.2020\~р. про те, що колишній чоловік [PERSON] погрожує фізичною розправою; \~№\~15955 від 31.12.2020\~р. про те, що [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , вчинив фізичне та психологічне насильство відносно заявниці; \~№\~199 від 06.01.2021\~р. про те, що колишній чоловік [PERSON] вчинив фізичне та психологічне насильство відносно заявниці; \~№\~5611 від 16.04.2021\~р. про те, що [PERSON] , зустрівши [PERSON] на одній із вулиць м.\~Бердичева, вчинив з нею конфлікт, під час якого забрав її мобільний телефон; \~№\~ [NUMBER] від 26.11.2021\~р. про те, що [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , розбив скло в одному із вікон будинку; \~№\~20460 від 29.11.2021\~р. про прийняття мір до [PERSON] , який упродовж останнього року вчиняє відносно [PERSON] дії психологічного характеру, тобто домашнє насильство. Свідок [PERSON] , яке є матір`ю [PERSON] , дала показання про те, що коли [PERSON] та [PERSON] жили з нею, буле все добре. Наприкінці 2020\~р. вони пішли жити на у будинок по [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Вона туди не ходила, [PERSON] та [PERSON] до неї не ходили. За словами дочки, [PERSON] не пускав її до неї. Одного дня дочка прибігла у сльозах і каже "Врятуй мене, він мене побив". Те, що [PERSON] бив дочку раніше, вона не знала, дочка приховувала. Дочка прибігла влітку. Дочка їй сказала, що " [PERSON] більше не можу терпіти" і розповіла їй про своє життя, як вона жила з [PERSON] , що останній бив дітей, знущався над дітьми. Вона забрала дочку до себе жити з речами. Старша дочка з чоловіком пішли забирати [PERSON] , щоб закрити хату і вигнати [PERSON] , останній зустрів їх з бензопилою, та тикав заведеною пилою до живота старшої дочки, яка була вагітною. [PERSON] стала жити у неї. [PERSON] став їх тероризувати, взломав двері, вставляв сірники у замок, почалися погрози, що взірве три дома її та дочок, казав, що в нього є граната. Пішли постійні погрози від [PERSON] до [PERSON] . Вона водила дочку на роботу і з роботи. Вона сама вже почала боятись [PERSON] . Одного разу [PERSON] зустрів їх з арматурою, кидався битися до них. Дитина кричала на всій вулиці про допомогу. В той день вони написали заяву до поліції. Всього вони написали сім заяв про поведінку [PERSON] , але справи закривалися. Вони не знали, до кого звернутись за допомогою. [PERSON] пише її дочці смс з погрозами, що якщо дочку з кимось побачить, то їх вб`є. 15 січня було день народження меншого онука, [PERSON] знову почав писати смс, що прийде у гості та влаштує феєрверк. Свідок [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] , дала показання про те, що спочатку між її сестрою та [PERSON] було все добре, потім [PERSON] показав себе з некрасивого боку, почав бити її сестру, міг вдарити дитину. Вона бачила, як [PERSON] бив дітей, це було при ній. Як сестру бив вона не бачила, це їй відомо з слів сестри. Вона неодноразово бачила, як [PERSON] бив дітей, рази три-чотири. Як вона була вагітна, сестра дзвонила їй неодноразово і розповідала про образи [PERSON] . За тиждень до пологів подзвонила сестра та сказала " [PERSON] мене забери", вона запитала, що трапилося, на що сестра відповіла "Він прийшов і не випускає мене з хати". Вона з чоловіком приїхали, але двері ніхто не відчиняв. Вона дзвонила і у двері, і по телефону. Сестра довго не підходила, потім взяла телефон і сказала, що боялася. Сестра їм відкрила і її чоловік знайшов там за диваном [PERSON] , який ховався. [PERSON] взяв пилу і підставив до її живота зі словами "Я тобі вскрию брюхо, забирайся, я сам розберусь". Дитина сестри злякалася. Вона взяла дитину і винесла на двір, а [PERSON] не відпускав сестру на двір. ЇЇ чоловік не міг вигнати [PERSON] з хати. Визвали поліцію. Поліція вивела [PERSON] з дому, вони закрили хату і забрали сестру до себе ночувати з дитиною. Чоловік її водив сестру на роботу з її мамою, і забирали Так само дітей сестри зі школи і до школи. [PERSON] погрожував підірвати будинки гранатою, казав, що є гранати. Це він їй по телефону неодноразово казав. Сестрі [PERSON] постійно погрожує, вона читала їхню переписку у вайбері: "Я всеодно не дам тобі спокійно жити", "Я тобі не дам ні з ким бути", також нецензурні слова використовував. [PERSON] психічно неврівноважена людина.. Одного разу сестра йшла на роботу, а [PERSON] з арматурою її (сестру) зустрічав, телефон вибив з рук і вкрав, до чоловіка її стрибав, бо той захищав сестру. Вона припускає, що [PERSON] приймає наркотичні засоби. Також є враження, що [PERSON] , крім того, постійно у стані алкогольного сп`яніння 15 січня на день народження її сина, а [PERSON] знав, що її сестра буде в неї, [PERSON] написав повідомлення, що через дві хвилини буде у них і влаштує "свято". Вони живуть у постійній напрузі. Свідок [PERSON] , який є чоловіком сестри [PERSON] , дав показання про те, що [PERSON] не дає спокою [PERSON] , постійно погрожуючи, постійно шукаючи та виловлюючи. Дзвінки [PERSON] постійно погрожуючі, погрози всілякі. Неодноразово після того, як [PERSON] вигнала [PERSON] , були випадки, що він приходив, щоб провести її на роботу, та забрати. Був випадок, що [PERSON] кидався на [PERSON] з арматурою. [PERSON] неадекватна людина. Був випадок, коли [PERSON] попросила забрати її з дітьми, бо [PERSON] знущався. Він з дружиною приїхали, почали дзвонити, але ніхто не відкривав. Він через сусідів проліз через паркан. Почувши крики, він вирвав двері з сторони, відкрив вхідні двері, до будинку зайшла його дружина, вони побачили [PERSON] . Діти були перелякані. [PERSON] зі злості приставив до його дружини бензопилу та погрожував "вскрити", щоб не народився син. Вони викликали поліцію. Неодноразово [PERSON] зустрічав [PERSON] на вулиці, смикав та шарпав. Коли у його сина був день народження, [PERSON] дзвонив, погрожував приїхати, кинути петарду. Одного разу [PERSON] погрожував кинути у двір гранату. Постійно йдуть погрози від [PERSON] по телефону або смс. Адекватна людина таке б не робила. Він [PERSON] неодноразово бачив, наче як під дією якихось речовин наркотичних. [PERSON] йому телефонував, казав, що він (свідок) з [PERSON] має стосунки, погрожував за це. Зимою він зустрівся з [PERSON] , в них була бійка, [PERSON] як зазвичай погрожував. Наведене свідчить про те, що з грудня 2020\~р. [PERSON] вчиняє щодо [PERSON] та її дітей, з якими певний час спільно проживав однією сім`єю, домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства у розумінні частини першої Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", а відтак [PERSON] у розумінні цієї ж норми є кривдником, [PERSON] та її діти особами, які постраждала від домашнього насильства (постраждалі особи). Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. З вказаного випливає, що обмежувальний припис може бути видано стосовно кривдника, тобто особи, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. З урахуванням викладеного вище Суд вважає, що стосовно [PERSON] може бути видано обмежувальний припис. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Надаючи оцінку встановленим раніше обставинам, Суд приходить до висновку, що існують ризики продовження [PERSON] вчинення домашнього насильства щодо [PERSON] та її дітей, а відтак є підстави для видачі обмежувального припису. Обираючи заході тимчасового обмеження прав [PERSON] або покладення на нього обов`язків, Суд виходить з такого. Частиною другою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Враховуючи, що [PERSON] вчиняв домашнє насильство щодо [PERSON] та її дітей за місцем її проживання, поза розумним сумнівом [PERSON] відомо або може бути відомо місце навчання її дітей, останнє є місцем частого відвідування, Суд вважає за необхідне заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше двохсот метрів до цих місць. При цьому така заборона унеможливлює перебування [PERSON] за місцем проживання [PERSON] та її дітей. Застосування ж такого заходу тимчасового обмеження прав кривдника як заборона перебування в місці проживання (перебування) з постраждалою особою, який просить застосувати [PERSON] , наведеною вище нормою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" не передбачена (передбачена заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, однак, як випливає з матеріалів справи, [PERSON] та її діти спільно з [PERSON] не проживають). Суд відмовляє у задоволенні заяви [PERSON] в частині вимоги про застосування до [PERSON] такої заборони як наближення на 200\~м до неї та її неповнолітніх дітей, оскільки така заборона не передбачена викладеними вище положеннями частини другої статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Також Суд не застосовує заборону [PERSON] наближатися на відстань менше двохсот метрів до магазину "Європейський", який розташований за адресою: [ADDRESS] , як це просить [PERSON] , посилаючись не те, що це є її місцем роботи, оскільки [PERSON] не подала будь-яких доказів, що вона працює у вказаному магазині, при цьому з довідки від 20.01.2022\~р. Бердичівського міського центру зайнятості випливає, що [PERSON] перебуває на обліку як безробітна з 10.10.2021\~р. Зважаючи, що [PERSON] вчиняв домашнє насильство щодо [PERSON] як шляхом безпосереднього спілкування, так і з застосуванням засобів зв`язку, Суд вважає за необхідне заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засобі зв`язку особисто і через третіх осіб. [PERSON] не перебуває за власним бажанням у місці, невідомому [PERSON] , а відтак стосовно останнього не може бути застосована заборона особисто і через третіх осіб розшукувати її , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, так як це не передбачено наведеною вище нормою частини другої статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", якою передбачена така заборона лише у разі перебування за власним бажанням постраждалої особи у місці, невідомому кривднику. Щодо строку застосування зазначених вище обмежень, Суд, зважаючи на тривалість домашнього насильства, яке вчиняв [PERSON] , та характер цього насильства, а також характер застосованих обмежень, вважає, що цей строк має становити шість місяців. Підсумовуючи викладене, Суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial