Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

28 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] (далі - Квартира-1). В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником Квартири-1, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №34127917 від 15.05.2012. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач, який був співмешканцем її доньки - третьої особи у справі - [PERSON] , відносини між якими припинені. Відповідач в належній позивачеві Квартирі-1 не проживає, не сплачує комунальні послуги, його речі в Квартирі-1 відсутні. Крім того, відповідач [PERSON] не є позивачу родичем. [PERSON] має намір продати Квартиру-1, а реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності. Тому, позивач просить суд визнати [PERSON] , такими, що втратив право користування вищезазначеним житлом. 10 листопада 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 10 листопада 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.26) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із Витягом про державну реєстрацію прав №24127917, виданого Комунальним підприємством «Шосткинське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» 15.05.2012, право власності на Квартиру-1 зареєстровано за [PERSON] . Форма власності приватна. (а.с.10) З довідки виданої 22.10.2021 КП ПВО «Енергія» вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] .(а.с.13) Актом від 22.10.2021, сусіди своїми підписами підтверджують факт не проживання в Квартирі-1 відповідача [PERSON] з 2012 та по даний час. (а.с.14) Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки до суду будь-яких заперечень, доказів щодо не визнання зазначеного позову від відповідача не надійшло, враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, оскільки відповідач більше року не з`являється у вищевказаному будинку, комунальні послуги не сплачує, його речі в квартирі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції від 28.10.2021 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір на суму 908 гривень 00 копійок. (а.с.1). З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved