Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

В інтересах заявника [PERSON] до Сватівського районного суду Луганської області звернулась її представник - адвокат Комарова Г.О. із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви представник заявника зазначила, що [INFO] в м. Сорокине (м. Краснодон), Луганська область, померла громадянка України [PERSON] , [INFO] , причина смерті - хронічна серцева недостатність, дифузний кардіосклероз. Померла є бабусею заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 24.02.1983 р., свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON] , виданим 12.01.2021 р., свідоцтвом про смерть батька [PERSON] , яке видано 12.02.2002 р. Родинні відносини померлої з заявником також підтверджуються їх спільним проживанням, про що свідчить реєстрація їх місця проживання відповідно до паспорту - [ADDRESS] . Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті (померлого) на території, непідконтрольній державній владі території України, що відповідно до Постанови Верховної ради України від 17.03.2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» одночасно є тимчасово окупованою територією України, є: лікарське свідоцтво про смерть від «19» грудня 2016 року № 358 та свідоцтво про смерть від «28» червня 2019 року серії [NUMBER] , що видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено, що на території населеного пункту м. Сорокине, де померла та похована [PERSON] , діяльність державних органів влади України, в т. ч. органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, в т. ч. рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Просить суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, померла [INFO] в м. Сорокине (Краснодон) Луганської області. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Комарова Г.О. у судове засідання не з`явилися, представник заявника у заяві зазначила про розгляд справи без її участі та участі заявника (а.с.3). Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луганську Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, просить вирішити справу на розсуд суду. Одночасно повідомляють, що актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено (а.с.27). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] у м. Сорокине (Краснодон) померла [PERSON] , про що медичним закладом, який знаходиться за місцем смерті особи, 19 грудня 2016 року було видано лікарське свідоцтво про смерть № 358, довідку про причину смерті № 358 (а.с.10-10) та 29 червня 2019 року - свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.6 з.б.), які видані органами, що розташовані на тимчасово непідконтрольній Українській владі території. Те, що заявник є онукою померлої [PERSON] підтверджується: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 30.12.2021 р. №00034459200, в якому зазначено, що матір`ю її батька [PERSON] зазначена померла [PERSON] (а.с.19), копією свідоцтва про народження заявниці від 24.02.1983 р. серії [NUMBER] , в якому батьком вказаний [PERSON] (а.с.6), копією свідоцтва про шлюб від 12.01.2012 р. серії [NUMBER] , що підтверджує зміну дошлюбного прізвища заявника з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7), копією свідоцтва про смерть батька [PERSON] від 12.02.2002 р. серії [NUMBER] (а.с.7 з.б.). Згідно наказу Міністерства юстиції України 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема, м. Сорокине (Краснодон). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть № 358 від 19.12.2016 року, довідка про причину смерті № 358 від 19.12.2016 року та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.06.2019 року, не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Суд враховує положення ч.3 ст.2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", відповідно до якого діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Спасське Троіцького району Орловської області, громадянка України, померла [INFO] у м. Сорокине (Краснодон) Луганської області, внаслідок хронічної серцевої недостатності, дифузного кардіосклерозу. На підставі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та

Outcome: approved