Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну черговості та одержання права на спадкування, скасування свідоцтв та рішень про реєстрацію права власності, стягнення витрат на поховання. Ухвалою суду від 13.05.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 09.07.2020 р. представник позивача надала суду заяву про зміну предмету позову з уточненнями позовних вимог. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] - тітка [PERSON] та двоюрідна тітка [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2019 р. у справі № 127/15052/18 встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була тіткою [PERSON] , [INFO] . 28.02.2020 р. державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] за реєстровим № 4-663 та № 4-666. 25.03.2020 р. приватним нотаріусом ВМНО Скутельник І.А. посвідчено за реєстровим № 1720 договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була особою в безпорадному стані, потребувала постійного стороннього догляду. [PERSON] протягом тривалого часу, а саме з 2011 року доглядала, забезпечувала потреби [PERSON] , лікувала та поховала її за власні кошти. Просить змінити черговість та визнати право на спадкування з спадкоємцем другої черги - [PERSON] , визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та внести до них зміни в частині розміру частки у спадщині, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в частині продажу Ѕ частки квартири, внести зміни до записів про право власності, стягнути витрати на поховання. 16.07.2020 р. ухвалою суду прийнято до провадження заяву представника позивача адвоката Кашпрук О.В. про зміну предмету позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Першої вінницької державної нотаріальної контори, про зміну черговості та одержання права на спадкування, визнання недійсними свідоцтв, внесення змін до записів про право власності, визнання недійсним договору купівлі продажу та стягнення витрат на поховання. 16.07.2020 р. ухвалою суду залучено до участі в цивільній справі в якості співвідповідача [PERSON] . 16.07.2020 р. ухвалою суду зобов`язано приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інну Анатоліївну надати суду належним чином завірені матеріали нотаріальної справи до договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] , посвідченого 25.03.2020року, за реєстровим № 1720. 20.07.2020 р. ухвалою суду зобов`язано Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 надати суду для огляду в судовому засіданні та проведенні експертизи оригінал амбулаторної картки [PERSON] , померлої [INFO] та зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» надати суду для огляду в судовому засіданні та проведенні експертизи оригінали медичних документів (історію хвороби та документи що стосувались діагнозу, проведених медичних досліджень, призначень лікаря, призначених медичних препаратів), щодо хворої [PERSON] за час перебування її у неврологічному відділенні в період з 05.12.2017 по 13.12.2017. 29.10.2020 р. ухвалою суду задоволено клопотання позивачки та представника відповідачки [PERSON] адвоката Чернилевської Р.В. про виклик свідків та закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Кашпрук О.В. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Чернілевська Р.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовної вимоги про стягнення витрат на поховання, в решті позовних вимог просила відмовити з підстав, викладених у відзиві від 16.07.2020 року (Т.1а.с.195-198 ). Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Білан В.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, в судових дебатах не заперечував проти задоволення позовної вимоги про стягнення витрат на поховання, в решті позовних вимог просив відмовити. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи та поклався на думку суду в питання задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 19 грудня 2017 року ( Т. 1 а.с.8). Згідно довідки від 11.06.2018 р. № 1892/02-14 державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори Прокопенко А.Л. повідомлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа № 20/2018; спадщину після смерті [PERSON] прийняли племінниця [PERSON] та племінниця [PERSON] ; відомостей про інших спадкоємців немає ( Т. 1 а.с.10). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2019 р. у справі № 127/15052/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, залишеним постановою Вінницького апеляційного суду від 20.02.2020 р. в цій частині без змін, встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була тіткою [PERSON] , [INFO] (матір [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними сестрами) ( Т. 1 а.с. 34-44). А отже позивачка [PERSON] є спадкоємицею п`ятої черги (ч. 1 ст. 1265 ЦК України). Згідно рішення ЛКК Міської поліклініки м. Вінниці № 3 за № 87/2 від 21.06.2007 р. [PERSON] встановлено діагноз коксартроз зліва ІІІ ступеня, вкорочення лівої кінцівки на 3-4 см ( Т. 1 а.с. 12). Згідно довідки Вінницької МСЕК від 02.10.2007 р. [PERSON] встановлено безтерміново 1 групу інвалідності та підтверджено 80% втрати професійної працездатності, визначено потребу в санаторному лікуванні з супроводом, ортопедичному взутті та сторонньому постійному догляді. В амбулаторній картці на ім`я хворого [PERSON] в Комунальному закладі «ЦПМСД № 6» містяться записи лікаря від 19.06.2007 року: ходить за допомогою двох милиць, значно припадає на ліву кінцівку, рухи в лівому кульшовому суглобі значно обмежені з болем; та від 16.01.2014 р.: скарги на сильні болі в лівому кульшостегновому суглобі, суглобах кістей рук, плечових суглобах, головокружіння, загальну втому, нездужання. У 1960 р. перенесла перелом в лівому суглобі ноги, в 2012 р. - перелом лівого стегна, перенесла перелом на правій руці; ліва нога коротша на 8 см ( Т. 2 а.с. 158-160). Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення МКЛ «ШМД м. Вінниці» від 13.12.2017 р. [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 05.12.2017 р. по 13.12.2017 р. з діагнозом інфаркт мозку неуточнений з гіпертензією, ГПМК за ішемічним типом в басейні правої середньо-мозкової артерії з геморагічним просяканням на ґрунті гіпертонічної хвороби 3 ст. та церебрального атеросклерозу, лівобічної геміплегії, хронічною ішемічною хворобою серця неуточненою з гіпертензією, гіперглікемією неуточненою ( Т. 1 а.с.14). Згідно довідки про причину смерті № 386 від 19.12.2017 р. [PERSON] , померла у віці 86 років від хронічної серцевої недостатності, ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби ІІІ ступеня, дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ступеня. Згідно акту без номеру від 06.07.2018 р., складеного та затвердженого комісією працівників ТОВ «ЖЕО» зі слів сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] до дня смерті [PERSON] допомагала їй, готувала їжу, годувала її, купувала необхідні речі, оплачувала лікування в лікарні, відвідувала її, купувала необхідні речі, оплачувала лікування в лікарні, сплачувала комунальні послуги з кінця 2011 р. Зі слів сусідів [PERSON] вказувала, що з рідних у неї лише племінниця - [PERSON] , і що вона її доглядає, піклується, стежить за здоров`ям і побутом (Т.1 а.с.16). Згідно акту № 7881 від 26.12.2017 р. складеного комісією ТОВ «ЖЕО» зі слів сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] постійно проживала на день смерті з [PERSON] і вела спільне господарство ( Т. 1 а.с.17). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2019 р. у справі № 127/12954/18 за позовом [PERSON] , [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Перша вінницька державна нотаріальна контора, за участі Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання недійсною заяви про скасування заповіту відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсною заяви від 12.07.2016 р. [PERSON] , яка померла [INFO] про скасування заповіту від 23.10.2015 р. за реєстровим № 1-2005 ( усе майно заповідано [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частках). В описовій частині рішення суду зазначено, що позов [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] мотивований тим, що з травня 2000 р. по травень 2010 року вони проживали в квартирі [ADDRESS] , яка належала [PERSON] .. В цей період батько [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] та дружиною доглядали за [PERSON] , допомагали по господарству, оплачували комунальні послуги за неї, забезпечували продуктами та всім необхідним для проживання ( Т. 1 а.с.24-28). Згідно довідки КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. Акад. О.І. Ющенка ВОР» від 16.03.2020 р. № 88 [PERSON] , молодша медична сестра (буфетниця), перебувала у відпустці без збереження заробітної плати 8 календарних днів з 15.12.2017 року по 22.12.2017 р. (Т. 1 а.с.146). Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 вбачається, що [PERSON] мала стабільний дохід за період часу з 01.01.2011 р. по 31.12.2017 року (Т. 1 а.с.143-145). Згідно виписки АТКБ «ПриватБанк» від 06.05.2020 р. [PERSON] отримувала грошові перекази від [PERSON] , [PERSON] за період часу з 10.02.2014 р. по 09.04.2015 р. у розмірі 7000,0 доларів США та 12000, 0 російських рублів ( Т. 1 а.с.147-148). На а.с. 45 Т. 1 квитанції та чеки про придбання медичних препаратів та ліків за 06.12.2020 р. та 08.12.2020 р. На а.с. 65 Т.1. письмові документи, що підтверджують витрати на поховання та організацію поминального обіду померлої [PERSON] , понесені [PERSON] . В матеріалах спадкової справи № 20/2018 до майна померлої [PERSON] міститься копія довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головікіною Я.В. за реєстровим № 1240 21.03.2018 р. з строком дії три роки (до 21.03.2021 р.), якою [PERSON] уповноважує [PERSON] оформити спадкові права після смерті [PERSON] та отримати свідоцтва про право на спадщину на будь-яке нерухоме майно; зареєструвати майно, що залишилося після смерті [PERSON] з правом отримання правовставновчих документів та документів, що підтверджують реєстрацію права власності на нерухоме майно (Т. 1 а.с.86). 28.02.2020 р. державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] за реєстровим № 4-663 ( Т. 1 а.с.114). 28.02.2020 р. Першою вінницькою державною нотаріальною конторою видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] за реєстровим № 4-666 (Т.1 а.с 116). В той же день право власності на вищезазначені квартири було зареєстровано за [PERSON] , що доводиться інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.03.2020 р. ( Т. 1 а.с. 19-23). 25.03.2020 р. приватним нотаріусом міського нотаріального округу Скутельник І.А. посвідчено за реєстровим № 1720 договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . В цей же день приватним нотаріусом зареєстровано право власності на вказану квартиру за [PERSON] , що доводиться інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.04.2020 р. ( Т. 1 а.с. 139-141, Т. 2 а.с. 2-3). 08.04.2020 р. згідно постанови про арешт майна Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) накладено арешт на квартири за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , що доводиться інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.04.2020 р. та постановою про закінчення виконавчого провадження № 61755357 від 08.04.2020 р. з примусового виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2020 р. у справі № 127/6148/20 про накладення арешту. Згідно інформації від 06.08.2020 р. № 100, наданої виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області, відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] у відділі реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Обухівської міської ради не значяться. ( т. 2 а.с. 135). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 23.09.2020 р. № 45282 [PERSON] з 23.09.2020 р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . ( Т. 2 а.с.180). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 23.09.2020 р. № 45280 [PERSON] , [INFO] , з 23.09.2020 р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( Т. 2 а с. 182). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 12.10.2020 р. № 49289 [PERSON] , [INFO] , з 12.10.2020 р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( Т. 2 а.с. 181). Згідно листа від 26.05.2020 р. № К-17а/2/232/01-20 Київського відділення поліції ВВП ГУ НП у Вінницькій області вбачається, що 02.03.2020 р. [PERSON] звертався до лінії «102» та повідомив, що невідомі особи виломлюють двері квартири по [ADDRESS] (Т. 1 а.с. 142). Всі допитані в судовому засіданні свідки повідомили, що [PERSON] жила на другому поверсі будинку без ліфта, станом на 2010 р. вона пересувалась за допомогою двох милиць лише по квартирі [ADDRESS] , вийти з будинку самостійно вона не могла. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомили, що до 2010 р. за [PERSON] доглядав [PERSON] , який проживав з родиною у квартирі [ADDRESS] , належній [PERSON] ; також свідки повідомили, що їм відомо про конфлікт між [PERSON] та [PERSON] щодо припинення його права користування вищезазначеною квартирою; після виїзду родини [PERSON] з квартири, належної [PERSON] , вона була у недоглянутому стані, просила у сусідів їжу та допомогу у вирішенні питань побуту; з 2011 року за [PERSON] починає доглядати [PERSON] та її чоловік [PERSON] ; з 2014 р. родина [PERSON] переїжджає до квартири [ADDRESS] , належної [PERSON] ; після того, як [PERSON] почала доглядати [PERSON] , вона була не голодною, доглянутою, в квартирі прибрано; племінницю [PERSON] - відповідачку [PERSON] свідки не знають і ніколи не бачили. Свідок [PERSON] повідомила, що в 2011 р. [PERSON] зателефонувала у Зозівську сільську раду Липовецького району та розшукала свідка, яка є двоюрідною сестрою, і просила доглянути за нею; натомість [PERSON] та [PERSON] домовились, що [PERSON] буде доглядати за тіткою; коли свідок приїхала до [PERSON] вперше в 2011 р. вона була голодною, недоглянутою, квартира брудною; [PERSON] кілька разів привозила [PERSON] до сестри в с. Зозів Липовецького району. Свідок [PERSON] повідомила, що допомагала [PERSON] купати [PERSON] , коли чоловік позивачки [PERSON] їздив на заробітки; бачила як [PERSON] міняє постільну білизну, прибирає в квартирі, забирає білизну на прання; в день, коли [PERSON] забрала швидка, позичила [PERSON] гроші і вона прямо з роботи поїхала в лікарню, свідок разом з [PERSON] була в аптеці, коли та купляла ліки для [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомив, що в 2011 р. разом з [PERSON] , чоловіком позивачки, замінював трубу у санвузлі квартири [ADDRESS] , належній [PERSON] , оскільки вона неодноразово заливала сусідів знизу; [PERSON] замінив унітаз, переклав плитку у ванній. Свідок [PERSON] , сестра померлого чоловіка [PERSON] , повідомила, що 18 років за [PERSON] доглядав [PERSON] до дня її смерті; [PERSON] були квартирантами та [PERSON] їх не любила; сама свідок жила за межами м. Вінниця і у [PERSON] була не часто, особисто їй не допомагала, інколи привозила з села продукти. Свідок [PERSON] повідомив, що він та його дружина і діти продовжували доглядати [PERSON] і після 2010 року, коли його родина переїхала у власну квартиру по [ADDRESS] . Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] , оскільки вони суперечать показам сусідів [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , і свідок є необ`єктивним через особисту зацікавленість у майні, належному померлій [PERSON] , яка скасувала заповіт, складений на дітей свідка [PERSON] . Суд відхиляє твердження представників відповідачів, що догляд, який надавала [PERSON] . [PERSON] був неналежним і що, можливо, якісь інші особи доглядали [PERSON] . Допитані свідки та відповідачі не повідомили про інших осіб, які б доглядали за [PERSON] або надавали б їй якусь допомогу матеріального характеру; відповідачі не надали доказів, що допомогу [PERSON] надавали працівники соціальних установ. Відповідачкою [PERSON] не заперечується той факт, що вона не надавала допомогу та не доглядала за [PERSON] . Письмові докази та покази свідків про стан здоров`я [PERSON] та її похилий вік переконали суд, що [PERSON] була особою в безпорадному стані та самостійно не могла забезпечити потреби свого організму, вирішувати побутові питання, сплачувати комунальні послуги, придбавати товари тощо. Відповідно до вимог ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Так, за умовами застосування ст. 1259 ЦК України судом і одержання фізичною особою права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, є: 1) наявність у особи права на спадкування за законом наступних черг; 2) надання протягом тривалого часу опіки, матеріального забезпечення, іншої допомоги спадкодавцеві; 3) безпорадний стан спадкодавця. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Зміна черговості одержання права на спадкування це встановлення іншого, ніж передбачено законом, порядку закликання до спадкування спадкоємців за законом. Положення цієї статті щодо можливості зміни черговості одержання права на спадкування обумовлено, по-перше, ідеєю справедливості та, по-друге, необхідністю стимулювати потенційних спадкоємців до турботливого ставлення до спадкодавця за його життя. Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно частин першої та третьої ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частини перша-друга ст. 1269 ЦК України). Згідно частини першої ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом частини другої ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19). Безпорадний стан - стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами (у новонароджених, дітей раннього віку, у людей старшого віку, осіб, які перебувають у стані природного сну). Безпорадність може супроводжуватися патологічним процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю). У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року № 7, судам роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року № 7 роз`яснено, що поняття тривалий час належить до оціночних категорій і саме суд повинен визначатися з його змістом, ураховуючи конкретні обставини справи та виходячи із засад розумності, добросовісності та справедливості. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 (пункт 5.2) заначено, що підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 вересня 2018 року у справі № 743/126/17 (провадження № 61-14362св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої ст. 1259 ЦК України і вказано, що «для набуття права на спадкування фізичною особою, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, необхідна наявність у сукупності таких умов: а) фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві; б) спадкодавець через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування». Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини , який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Суд вважає, що позивачка довела свої вимоги в частині зміни черговості одержання права на спадкування на підставі ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно п. 27 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року № 7, відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом; іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ч. 5 ст. 1269 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки суд прийшов до переконання про надання позивачці права на спадкування з спадкоємцем другої черги [PERSON] , то видачею оспорюваних свідоцтв про право на спадщину було порушено право позивачки [PERSON] , яка має правові підстави для спадкування за законом, як і відповідачка [PERSON] , а тому слід визнати недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2020 р., посвідчені державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори за реєстровими № 4-663 та № 4-666, після померлої [INFO] [PERSON] , видані на ім`я [PERSON] та внести до них зміни,зазначивши, що спадкоємцями указаного в цих свідоцтвах майна громадянки [PERSON] , померлої [INFO] , є племінниця [PERSON] -1/2 частка та племінниця [PERSON] - 1/2 частка. У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 1 ст. 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п`ятою та шостою 203 цього Кодексу. Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною першою ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В разі визнання за позивачкою права на спадкування з спадкоємцем другої черги позивачці спадщина належить з моменту її відкриття згідно ч. 3 ст. 1223 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Позивачка [PERSON] , допитана як свідок, та свідок [PERSON] повідомили, що 02.03.2020 р. громадянин, який представився як [PERSON] , адвокат Мельник Л.М., намагався потрапити до квартири [ADDRESS] ; представникам поліції, які приїхали на виклик [PERSON] . [PERSON] показав довіреність та правовстановчі документи [PERSON] на квартири, належні померлій [PERSON] ; [PERSON] кілька разів телефонував та зустрічався з [PERSON] та пропонував від імені [PERSON] придбати інше нерухоме майно взамін спадкових квартир; [PERSON] повідомила [PERSON] , що нею поданий новий позов для захисту її спадкових прав та заява про забезпечення позову. Позивачка та свідок [PERSON] повідомили, що їздили до м. Обухів Київської області та шукали [PERSON] , за останнім місцем її реєстрації, їм повідомили, що [PERSON] продала квартиру і виїхала. Судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] проведено відчуження квартири [ADDRESS] в період після звернення позивачки з позовом для захисту своїх спадкових прав та зверненням з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні квартири, та у позивачки [PERSON] виникло право на спадкування на частину спірної квартири. А отже відповідачка [PERSON] не мала права відчужувати всю квартиру за адресою: [ADDRESS] , а лише її Ѕ частку. А тому, суд приходить до висновку про недійсність договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого 25.03.2020 р., в частині відчуженої частки. Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. ст. 19, 26 вищезазначеного Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі внесення змін до свідоцтва про прав на спадщину за законом в частині розміру частки спадкоємця та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири в частині розміру частки, що відчужена, на підставі рішення суду до Державного реестру прав вноситься запис про зміну розміру частки у праві власності на нерухоме майно. З урахуванням вищенаведених норм права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині внесення змін до запису про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та запису про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зазначивши розмір часток - Ѕ, оскільки реєстрація права власності на спірну квартиру на ім`я [PERSON] зроблена на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, які визнані судом недійсними в частині розміру частки. Позовну вимогу про стягнення Ѕ частини витрат на поховання [PERSON] у розмірі 3066,60 грн. відповідачка [PERSON] визнала. Письмові докази понесення позивачкою [PERSON] витрат на поховання [PERSON] містяться матеріалах справи. Суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з [PERSON] Ѕ частки витрат на поховання, понесених позивачкою [PERSON] , у розмірі 3066,60 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6306,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, згідно ст. ст.11, 15, 17, 203, 204, 215, 216, 328, 1216-1218, 1258, 1259, 1261-1265, 1268-1270, 1278, 1299, 1301 ЦК України, Постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», керуючи ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

Outcome: approved