Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. В обґрунтування заяви вказує, що [PERSON] , [INFO] , який є її (заявника) сином, страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, потребує постійного спостереження у психіатра, регулярно проходить лікування у КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради», є особою з інвалідність 2 групи, безтерміново, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. А тому просить: визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановити над ним опіку і призначити її - [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] . Ухвалою Придніпровського порайонного суду м. Черкаси від 17.09.2021 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - адвокат Кожем`як М.О. заяву підтримали та просили її задовольнити. При цьому [PERSON] пояснила, що їй відомі права та обов`язки опікуна, передбачені статтями 67, 68, 71, 72, 73, 74 ЦК України, і вона готова їх виконувати. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Черкаської міської ради за довіреністю Чуйко В.В. не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] . Також просив врахувати подання опікунської ради при виконавчому комітету Черкаської міської ради від 05.08.2021 року та призначити опікуном над [PERSON] його матір - [PERSON] , яка за станом здоров`я та бажанням може здійснювати таку опіку. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно положень ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином заявника - [PERSON] ( [INFO] РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] ), що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 16.06.2021 року (а.с. 9). Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю другої групи, з 19.02.2012 року, безтерміново. Через свій незадовільний психічний стан здоров`я він не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, не має можливості особисто реалізовувати свої права та усвідомлювати ступінь відповідальності своїх дій. Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта від 26.11.2021 року № 440 (а.с. 39-41) [PERSON] , [INFO] страждає на хронічне психічне захворювання - шизофренію параноїдну з безперервно-прогресуючим типом перебігу, частим загостренням галюцинароно-маячної симптоматики та вираженим, декомпенсованим, змішаним дефектом особистості, через що він не здатний розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки в судовому засідання об`єктивно встановлено, що [PERSON] , [INFO] внаслідок наявної у нього хвороби не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, суд вважає, що його необхідно визнати недієздатним. Положеннями ч. 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до положень ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно вимог ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Під час розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість призначення опікуном заявника по справі - [PERSON] . Крім того, сама [PERSON] виявила бажання здійснювати опіку над своїм сином. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та враховуючи подання опікунської ради при виконавчому комітеті Черкаської міської ради від 05.08.2021 року № 8681-2, суд вважає за необхідне призначити опікуном [PERSON] , [INFO] його матір - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. В зв`язку із даним положенням, суд визначає строк дії рішення про визнання фізичної особи - [PERSON] , [INFO] недієздатним у виді двох років з дня набуття рішенням законної сили. Крім того, статтями 67, 68, 71, 72, 73, 74 ЦК України визначені права і обов`язки, які може і повинен здійснювати опікун, тому відповідно суд і покладає їх на опікуна [PERSON] - [PERSON] . А тому, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] . Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved