Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 25.06.2013 року між публічним акціонерним товариством «Актабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Між ПАТ «Актабанк» і ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» 23.03.2018 року був укладений договір № 2 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «Актабанк» відступив на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до позичальників і поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, в тому числі й до позичальника [PERSON] , що включає в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, тому відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом сума заборгованості становить 14 376, 73 грн., з яких: 9 894, 14 грн. - заборгованість за основним боргом; 3 378, 69 грн. - заборгованість за процентами; 3, 9 грн. - заборгованість за комісією; 1 100 грн. - штрафи, пені. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність. Надав заперечення на заяву про застосування строку позовної давності в якій зазначив, що договір про відступлення прав вимоги було укладено 23.03.2018 року, а тому строк позовної давності закінчується 23.03.2021 року. Позов подано до суду 19.01.2021 року в межах строку позовної давності. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, надав заяву про застосування строку позовної давності, оскільки останній платіж повинен був бути здійсненний 24.06.2014 року. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.06.2013 року між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 236879, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит. 23.03.2018 року між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» є ПАТ «Актабанк» укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги, за яким останнє відступило на користь позивача право вимоги заборгованості відповідача за кредитним договором № 236879 від 26.06.2013 року, що був укладений між відповідачем та ПАТ «Актабанк». 27.03.2018 року за вих. № 002409219-1 ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» направило [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору № 236879 від 26.06.2013 року та включення персональних даних боржника до бази персональних даних. Згідно з розрахунком позивача відповідач має прострочену заборгованість за договором в сумі 14 376, 73 грн., з яких: 9 894, 14 грн. - заборгованість за основним боргом; 3 378, 69 грн. - заборгованість за процентами; 3, 9 грн. - заборгованість за комісією; 1 100 грн. - штрафи, пені. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», посилалися на те, що 26.06.2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав кошти у розмірі 10 000 грн. Кінцевою датою погашення кредиту визначено - 24.06.2014 року. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позичальником не сплачувалися кошти за кредитним договором. Відповідач у судовому засіданні у суді першої інстанції просила суд застосувати строки позовної давності у цій справі. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулись до суду з цим позовом у січня 2021 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, про застосування якого просив відповідач. Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Посилання представника позивача на те, що перебіг позовної давності має відраховуватися від дня укладення договору №2 про відступлення прав вимоги від 23 березня 2018 року є безпідставними. Відповідно до положень 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача.

Outcome: dismissed