Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

30.08.2021 [PERSON] подала до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області заяву, в якій просила встановити факт постійного проживання разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] на час відкриття спадщини [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . В наслідок її смерті відкрилася спадщина зокрема на земельні ділянки та житловий будинок, розташовані по [ADDRESS] . За цією адресою вона і проживала разом із батьками. Доглядала їх до дня смерті. Батько [PERSON] помер [INFO] , мати [PERSON] померла [INFO] . Однак, зареєстрована [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заявниця не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину тому, що проживала з матір`ю разом до дня її смерті. Приватний нотаріус Гриб Ю.М. відмовила у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, у зв`язку із неподанням заяви про прийняття спадщини у встановлені законом строку. Таким чином, через різну адресу місця їх реєстрації, встановити факт постійного спільного проживання можливо лише в судовому порядку. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просила суд встановити факт постійного проживання разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини [INFO] . Представник заінтересованої особи Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення заяви про встановлення факту не заперечує (а.с.27). Заслухавши пояснення заявниці, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а потім на « [PERSON] », що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.6,7). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11), однак фактично проживала разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] з листопада 2019 року по 16.11.2020, що підтверджується актом підтвердження фактичного місця проживання особи на території міста Миргород (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Свідки [PERSON] , [PERSON] в своїх показах, наданих в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] на момент смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та до цього постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 за №7, у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи та поясненнями свідків. Встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно для оформлення її спадкових прав, тобто встановлення такого факту має юридичне значення для заявниці. За таких обставин вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved