Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з вищезазначеним позовом, зазначивши, що [PERSON] , [INFO] , проживала в [ADDRESS]. [INFO] , на випадок своєї смерті [PERSON] заповіла [PERSON] земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР №0086597 на підставі рішення №228-р від 30 вересня 1996 року, виданий Новоархангельською районною державною адміністрацією 09.06.1997 року, в подальшому сертифікат був переоформлений позивачем за її дорученням та отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] . Як людина похилого віку, через хворобу [PERSON] починаючи з 2002 року постійно проживала у своїх дітей за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла в м. Комсомольськ-на- Амурі Хабаровський край, де і була похована. Після її смерті відкрилася спадщина. З 2005 року позивач захворіла, перенесла операцію та важкий період реабілітації, позивач втратила роботу, важкими були сімейні обставини (через розлучення з чоловіком) та матеріальний стан позивачки, якій довелось тяжко працювати, щоб заробити кошти на оформлення спадщини. Крім того свідоцтво про смерть [PERSON] було втрачено позивачем, відновити яке через пожежу в архіві Російської Федерації, до якого зверталась позивач, не було можливості. Лише в серпня 2020 року потрібні документи були доправлені експрес-доставкою з Російської Федерації. Однак позивачем було пропущено встановлений законом 6 місячний строк для прийняття спадщини. На звернення позивача до нотаріуса, йому було повідомлено, що продовжити пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини можливо лише у судовому порядку. Оскільки в добровільному порядку вирішити даний спір не можливо, позивач вимушена звертатись до суду. Просила, визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - Надлацької об`єднаної територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області, в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Новоархангельського районного нотаріального округу Малютяк А.В. в судове засідання не з`явилась, була повідомлена в порядку ст. 128 ЦПК України, про дати судових засідань була повідомлена належним чином про що свідчать розписки про вручення, які містяться в матеріалах справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Позов відноситься до спорів, що виникають із спадкових правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 березня 2005 року, виданого адміністрацією Селихинського сільського поселення Комсомольського муніципального району Хабаровського краю, актовий запис №11, спадкодавець « [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Жевановка Новоархангельського района Кировоградсой области, гражданка России», померла [INFO] , місце смерті [ADDRESS] (а.с. 9). На звернення позивача до нотаріуса, у відповідно до п. 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством Юстиції України, при підготовці та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, нотаріус за даними спадкового реєстру перевіряє: наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту; шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво, перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Постановою приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу Малютяк Альони Володимирівни від 09.09.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 20 березня 2002 року за реєстровим №135, [PERSON] - секретарем Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,29 га, кадастровий номер 3523681200:02:000:0086, розташованої на території Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , через пропущення спадкоємцем [PERSON] строку подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 8). За життя [PERSON] був отриманий Державний акт право власності на земельну ділянку серії КР №104342 виданий 21 липня 2006 року, на підставі розпорядження Новоархангельської РДА №253-р від 08.09.2004 року, зареєстрованій в Книзі записів державних актів за №47, земельну ділянку площею 6,29 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3523681200:02:000:0086, розташованої на території Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області (а.с. 11). Згідно заповіту від 20 березня 2002 року, [PERSON] заповіла у власність [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,29 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3523681200:02:000:0086, розташованої на території Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №104342 виданого 21 липня 2006 року. Заповіт посвідчений та зареєстровано в книзі реєстрації за №135 (а.с. 10). Згідно свідоцтва про реєстрацію за місцем перебування №36/02, [PERSON] , [INFO] , уродженка [ADDRESS], Україна зареєстрована за місцем перебування за адресою: [ADDRESS] , на строк з 20 червня 2002 року по 20 червня 2008 року (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.1979 року, виданого повторно виконавчим комітетом Новоархангельського району Кіровоградської області, [PERSON] , народилася [INFO] , в графі батько зазначений - [PERSON] , в графі мати зазначена - [PERSON] (а.с. 13). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.12.1951 року [PERSON] одружився з [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21.03.2005 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 21 березня 2005 року, актовий запис №21 (а.с. 7). Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини згідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо місце проживання невідоме - місцезнаходження нерухомого та рухомого майна або їх основної частини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. 1269 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України складає шість місяців. В абзаці 6 п. 24 постанови №7 Пленуму від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", Верховний Суд України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що шестимісячний строк для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , сплинув і пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є значним. Судом приймається до уваги той факт, що з дня відкриття спадщини пройшло більше десяти років. Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Таким чином, суд вважає причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки в судовому засіданні було встановлено наявність зазначених вище об`єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, однак такі вимоги позивачем не заявлені, тому понесені витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved