Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

27.09.2021 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.05.2019 року. [INFO] у них народився син [PERSON] . На даний час сім`я фактично розпалася, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Інших доходів не має, має тяжке матеріальне становище. Чоловік не надає матеріальну допомогу добровільно, хоча він працює у Польщі, отримує там постійний заробіток, стягнень на користь третіх осіб не має, тому, позивачка, вважаючи, що відповідач має можливість сплачувати на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення сином трирічного віку, звернулася до судщу з даним позовом. Ухвалою суду від 06.10.2021 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, обставини, викладені у позові підтримує та просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення повернуте до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.12,16,17,23,24,29,30,36,37). У відповідності до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Відповідно до ч.10 ст.130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно положень ч. 1 ст. 131 ЦПК України, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З вищенаведених обставин вбачається, що суд належним чином повідомляв відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань, чим надавав можливість приймати участь у змагальному процесі, із реалізацію всіх прав учасника процесу, передбачених цивільним процесуальним законодавством. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду у справі № 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу учасника справи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, тобто суду. Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду від 06.10.2021 р. відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду відповідачем за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд також враховує, щосилу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За даних обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, з'ясувавши думку позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Встановлено судом, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 03 травня 2019 року за актовим записом № 43 (а.с. 6). Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю - позивачкою за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні (а.с.7,8). Закон, який регулює спірні правовідносини, є Сімейний Кодекс України. Частиною 2 статті 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач є особою працездатного віку, отже може працювати та надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, що визначено ч.1 ст. 80 Сімейного Кодексу України. Враховуючи, що з відповідача стягнення на користь третіх осіб не проводяться, він є працездатним, приймаючи до уваги, що зазначений позивачкою розмір аліментів не суперечить нормам Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви, тому аліменти підлягають стягненню з 27.09.2021 р. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, що визначено п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. Крім того, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved