Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В листопаді 2021 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Микитчин П.С., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх доньок . Позов обґрунтований тим, що позивач з 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою [PERSON] . З часу спільного проживання вони разом виховували дочку [PERSON] - [PERSON] . Також в шлюбі в них [INFO] народилася дочка [PERSON] . В 2009 році відповідачка [PERSON] поїхала на роботу в Італійську Республіку, залишивши дітей із [PERSON] . Проте, починаючи з 2011 року [PERSON] припинила контактувати із дітьми та допомагати [PERSON] в їх матеріальному забезпеченні.З того часу відповідачка не займається вихованням дочок, не турбується про їхній фізичний та духовний розвиток. У зв`язку із повним ігноруванням матір`ю [PERSON] своїх обов`язків, розпорядженням Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 30 липня 2015 року її дочці [PERSON] надано статус дитини-сироти та встановлено над нею опіку, опікуном призначено позивача [PERSON] . Дані обставини є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав, згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України (далі - СК України), як матері, яка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не подала. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. 23 грудня 2021 року ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Микитчин П.С. в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Представник третьої особи - начальник служби у справах дітей виконавчого комітетуРогатинської міської ради Івано-Франківської області Базилевич І.Я. не заперечувала щодо задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки виконавчим комітетом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочок [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] не з`явилася в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку. Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилися, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] . Підтвердженням даного факту є копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , видане 12 листопада 2004 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Також встановлено, що у зв`язку із реєстрацією шлюбу 03 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 жовтня 2006 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Розпорядженням Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 30 липня 2015 року №196 неповнолітній [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Призначено [PERSON] опікуном над неповнолітньою. Встановлено та підтверджується витягом Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 26 жовтня 2021 року №262 вирішено за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. В статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1992 року Постановою Верховної Ради України, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В частині другій статті 141 СК України зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно частин 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Також в частині другій статті 157 СК України закріплено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. А у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Враховуючи рішення органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав та наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , як мати свідомо ухиляється від виконання свого обов`язку по вихованню дітей [PERSON] та [PERSON] , а саме: не піклується про духовний і фізичний розвиток дочок, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, матеріально не забезпечує дітей. Отже, відповідачкою [PERSON] порушено право її дітей на рівень життя, достатній для їх фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, яке гарантоване ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» і яке підлягає захисту на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України шляхом позбавлення її, як матері батьківських прав відносно неповнолітніх дочок, оскільки вона ухилилася від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, що в свою чергу не буде суперечити інтересам дітей. Одночасно суд роз`яснює відповідачці її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за наявності підстав передбачених частинами 3 - 5 ст.169 СК України. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, судом на підставі ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» було звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви, а тому на підставі ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 ,00 грн.

Outcome: approved