Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтова Володимира Вікторовича про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. У заяві зазначила, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. На момент смерті її чоловіка заявниця проживала зі ним за однією адресою: [ADDRESS] вели спільне господарство та мали взаємні права, обов`язки, які притаманні подружжю. Маючи намір оформити свої спадкові права після смерті чоловіка, вона звернулась до нотаріуса, однак їй було повідомлено про неможливість спадкування з огляду на відсутність підтвердженого факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] має для неї суттєве юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на спадкування за законом. На підставі викладеного, просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, а саме з дати розірвання шлюбу -16.03.1993 року по дату відкриття спадщини [PERSON] - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16.09.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. 04.11.2021 року ухвалою суду витребувано у Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію про місце реєстрації померлого [PERSON] , [INFO] , за період з 16.03.1993 року по 25.10.2020 року включно. 24.11.2021 року на адресу суду від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, на виконання ухвали суду від 04.11.2021 року, надійшла довідка про місце реєстрації померлого [PERSON] . Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Саланська І.Л. під час розгляду справи заяву по вищезазначеним підставам підтримали у повному обсязі та наполягали на її задоволенні. Також суду пояснили, що з березня 1993 року заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. На той час жоден із них в шлюбі не перебував. [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , їй необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, що зробить її спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом та надасть можливість прийняти спадщину після померлого [PERSON] . Проте, в останнє судове засідання, призначене на 10.01.2021 року, заявниця та її представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника заявника - адвоката Саланської І.Л. надійшла письмова заява, відповідно до якої заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, а також просила розгляд справи закінчити за її відсутності, та за відсутності заявника. Заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтов Володимир Вікторовичу судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справу без його участі. Допитана в судовому засіданні 14.12.2021 року, свідок [PERSON] пояснила, що з 1982 року вона проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідкою заявниці [PERSON] . Свідок підтвердила факт того, що заявниця та померлий [PERSON] проживали весь час разом однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 2009 року проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідом заявниці [PERSON] . Свідок підтвердив той факт, що заявниця та померлий [PERSON] проживали разом з 2009 року однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Вислухавши у судовому засіданні, яке відбулося 14.12.2020 року, пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, розглянувши письмові заяви заявниці, її представника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає за можливе завершити розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах за відсутності не з`явившихся сторін по справі. Згідно частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частиною 2 цієї статті у судовому порядку можуть встановлюватися також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Побідне за змістом положення закріплене і у ч. 1 ст. 15 ЦК України. Тобто, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Судом встановлено, [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) 26.10.2020 року, актовий запис №1394. Факт постійного проживання заявниці разом із спадкодавцем, а саме із чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, підтверджується наступними дослідженими доказами. Заявниця [PERSON] з 27.08.1976 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 27.08.1976 року Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжжя, актовий запис №574. Відповідно до копії паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 21 січня 1997 року, зазначено дату реєстрації місця проживання: 22.12.1978 року, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] виданого Заводським РВ УМВС України в Запорізькій області 26 березня 2002 року, зазначено дату реєстрації місця проживання: 16.04.2002 року, за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина також підтверджується довідкою №01-12/01/3385 від 19.11.2021 року, виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 16.04.2002 року по 16.11.2020 року. Знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку із смертю, дата смерті [INFO] . Крім того судом досліджувались надані заявником фотокартки із сімейного фотоальбому, на яких [PERSON] та [PERSON] в родинному колі святкують певні події з їхнього життя. Фото вищевказаних осіб збігається з фото, які зображені на копіях їхніх паспортів наявних у матеріалах справи. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сім`єю як чоловік та дружина та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] з дати розірвання шлюбу - 16.03.1993 року по день смерті [PERSON] - [INFO] . Наведене підтверджується довідкою №01-12/01/3385 від 19.11.2021 року, виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 21 січня 1997 року, показами свідків. Таким чином заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживала з померлим [PERSON] не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved