Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

16.12.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 02.03.2006 року вони зареєстрували шлюб. За час перебування у любі, у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, різні характери, погляди на життя та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки тривалий час проживають окремо. Також зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому просить розірвати шлюб. 24.12.2021 року у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи на 18.01.2022 року. 18.01.2022р. сторони по справі у судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка, також подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності всіх учасників, дата складання повного рішення суду. Оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.03.2006 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 77 (а.с. 9). Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а. с. 10,11). Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують подружніх стосунків, непов`язані спільним побутом, спільне життя у них не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін. Наслідки визнання позову відповідачеві відомі та зрозумілі. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.2 ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також умови проживання сторін та взаємовідносини їх у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього, враховуючи визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією № 0.0.2380215350.1 від 15.12.2021 року.

Outcome: approved