Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати зареєстрований між ними шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що 17.06.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 57. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що їхнє подружнє життя з відповідачем поступово погіршувалося та не складалося через те, що вони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя, між ними зникло взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. У зв`язку з тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та є недоцільним, вона просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 03.12.2021 року провадження по вищезазначеній справі відкрито, розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Одночасно в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК Україниу разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 17.06.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 57, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] (а.с.10) . Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.13,14). Подружнє життя сторін поступово погіршувалося та не складалося через те, що вони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя, між ними відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розпаду сім`ї, яка існує лише формально. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Як встановлено ст. 56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню через те, що обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Позивач категорично налаштована на припинення даних шлюбних відносин, збереження шлюбу не відповідає її інтересам, відповідач відзиву на позов не подавав, клопотань про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не заявляв, що суд оцінює як його незацікавленість у збереженні шлюбу з позивачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Питання щодо спору проподіл спільного майна подружжя в даному позові не зазначено. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`ята матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Згідно ст. 183 цього Кодексучастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки домовленість між сторонами про спосіб виконання обов`язку утримувати дітей відсутня, з урахуванням вимог діючого законодавства, наданих позивачем письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що неповнолітні діти перебувають на утриманні своєї матері, а також те, що відповідачем не представлено суду доказів, які б свідчили про існування в платника аліментів обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру стягуваних аліментів на утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу ст. 182 СК України з відповідача, який є батьком неповнолітніх дітей слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, щомісячно в розмірі 1/3 частин заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved