Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що вони стали по різному дивитися на життя. Між ними постійно панувала напруга, що призводило до стресу та емоційного виснаження, у них часто виникали суперечки. Останні півтора роки вони не проживають разом. За її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, відповідач не здатен підтримувати хорошу моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. У подальшому перебування в шлюбі є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та згідний на розірвання шлюбу. Однак не згідний з тим, щоб дружина після розірвання шлюбу залишила його прізвище. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.23) Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с.22). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.17-18). Ухвалою судового засідання від 14.01.2022 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.24). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.04.2018 у Виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №21. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 10.04.2018 серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження від 02.09.2019, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.8). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявності у сторін малолітньої дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згідний з цим та визнає позов повністю, про що сторони ствердили у поданих ними заявах. Суд зауважує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу, у тому числі до перебування у ньому, є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити повністю. Щодо питання залишення позивачкою прізвища « [PERSON] » і незгодою з цим відповідача, суд зазначає, що вибір прізвища після розірвання шлюбу особою, яка змінила його у зв`язку з його реєстрацією, є правом цієї особи у розумінні статті 113 СК України, а відтак позиція відповідача [PERSON] щодо цього питання не є перешкодою (не породжує жодних юридичних наслідків) для позивачки [PERSON] в реалізації цього права. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір у сумі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача на її користь у повному обсязі. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved