Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, у розмірі ј всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбних відносинах з 2017 року. [INFO] в них народився син - [PERSON] . Відповідач визнав батьківство та записаний батьком дитини. Сімейне життя з відповідачем не склалося, коли дитині було чотири місяця, вона разом із сином переїхала приживати до батьків, де й мешкає до теперішнього часу. З моменту переїзду, батько дитини жодного разу не приїздив до сина, не бачив його, не цікавився його станом здоров`я, розвитком, не надавав жодної матеріальної допомоги. Тобто, відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач не цікавиться ані станом здоров`я дитини, ані його розвитком. Дитина в силу свого віку взагалі не знає та не пам`ятає батька. Вона самостійно виховує дитину, забезпечує сина усім необхідним, намагається надати батьківську турботу та тепло за обох батьків. Також, вона зазначила, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання дитини, та в змозі сплачувати аліменти. 10.06.2021 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. 26.11.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність та відсутність позивача, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок, про причини неявки до суд не повідомив. Представник третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника третьої особи у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повідомлення Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №168 Харківської міської ради» від 15.04.2021 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] відвідує КЗ «ДНЗ №168 ХМР» з 22.03.2019 року по цей час. До навчального закладу дитину [PERSON] , приводить (забирає) мати [PERSON] . Батьківські збори, слідкує за станом здоров`я та цікавиться успішністю розвитку дитини [PERSON] , мати [PERSON] . Протягом перебування дитини на вихованні у закладі дошкільної освіти [PERSON] , батько [PERSON] , не спілкувався з адміністрацією та педагогічним колективом Закладу, не брав участі у зборах батьків вихованців та не цікавився успіхами дитини. З повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №13» Харківської міської ради від 26.04.2021року №367/0/588-21 вбачається, що згідно доповідної лікаря-педіатра з`ясовано, що дитина: [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в КНП «МПД №13» ХМР з народження і по теперішній час. На прийомі в поліклініці дитина перебуває у супроводі матері. [PERSON] з приводу стану здоров`я дітей до лікаря педіатра не звертався. Відповідно до повідомлення АК «Укрпошта» від 27.10.2021року, поштові перекази від [PERSON] на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з 01.10.2020року по 23.10.2021 року відсутні. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку від 08.10.2021року за №558 вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] обґрунтовані, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, не спілкується з дитиною та не виявляє до неї інтересу, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Що стосується вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 2 ст. 180 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі немає, тому у позивача є підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини та на підставі ст. 183 СК України вважає можливим визначити розмір аліментів на законодавчо встановлених загальних підставах у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються стягнення судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved