Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

[INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із об`єкту незавершеного будівництва - житлового будинку по [ADDRESS] . Позивач у справі є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права на незвершений будівництвом житловий будинок в нотаріуса, через відсутність реєстрації права власності на нерухоме спадкове майно на прізвище спадкодавця. За захистом прав та інтересів [PERSON] 16 грудня 2021 року з відповідним позовом звернулася до суду. 17 грудня 2021 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження (а.с. 28). Позивач у підготовче засідання не з`явилася, просила справу слухати без її участі (позовна заява, а.с. 5). Представник відповідача подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника селищної ради (а.с. 31). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 грудня 1990 року (а.с. 7), стверджується, що [PERSON] померла [INFO] в с. Наддністряське Мурованокуриловецького району Вінницької області. Як вбачається із довідок Мурованокуриловецької селищної ради № 246, № 250, № 249 від 08 липня 2021 року (а.с. 9, 11, 12) та № 398 від 10 грудня 2021 року (а.с. 13), рішення Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів № 108 від 16.06.1988 (а.с. 14), технічного паспорта на об`єкт незвершеного будівництва (а.с. 15-17) та архівної довідки Мурованокуриловецького архівосховища № 301 від 15 грудня 2021 року (а.с. 19), спадкодавець за життя побудувалажитловий будинок [ADDRESS] . Однак, як слідує із довідки Мурованокуриловенцької селищної ради № 251 від 08 липня 2021 року (а.с. 10) та довідки начальника КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації № 179 від 06 липня 2021 року (а.с. 18), побудований будинок станом на сьогоднішній день складає 62 % готовності, свідоцтво про право власності не видавалося і не зареєстровано право власності на зазначене нерухоме майно. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. На випадок своєї смерті [PERSON] 10 листопада 1990 року склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 8). Із витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67778225 від 14.12.2021 (а.с. 23) слідує, що згаданий вище заповіт від імені [PERSON] є чинним, не зміненим і не скасованим. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). З довідки Мурованокуриловецької селищної ради № 246 від 08.07.2021 (а.с. 9) вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном, а саме: безпосередньо перед смертю спадкодавця проживала з нею та здійснювала догляд, після смерті [PERSON] взяла на зберігання майно спадкодавця: особисті речі, та речі загального вжитку. Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 331 ЦК України, ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно з моменту завершення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про права власності та державної реєстрації права власності. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває такого права у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно п.1 Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування»№ 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Роз`ясненням приватного нотаріуса Могилів-Подільського роайоного нотаріального округу № 208/01-16 від 14.12.2021 (а.с. 24) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця. Оскільки за життя [PERSON] мала права на об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок по [ADDRESS] , але на день смерті не ввела його в експлуатацію і право власності на нього не зареєструвала, тому суд вважає, що його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті її тітки [PERSON] , права та обов`язки забудовника житлового будинку з господарськими спорудами.

Outcome: approved