Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

06.10.2021 року Виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідача на користь неповнолітніх дітей аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1197 (одна тисяча сто дев`яносто сім) грн. 50 коп. щомісячно на кожного, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до повноліття дітей. Свої вимоги орган опіки та піклування обґрунтував тим, що відповідач є матір`ю неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак вона ухиляється від обов"язку щодо їх виховання та утримання. З 19.04.2021 року [PERSON] і [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей міської ради, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку із тим, що мати [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: вихованням дітей не займається, не утримує їх, не піклується про стан здоров`я малолітніх, з [PERSON] і [PERSON] не проживає, зловживає алкогольними напоями. Батько дітей - [PERSON] помер [INFO] . Працівниками служби у справах дітей з`ясовано, що [PERSON] і [PERSON] проживають з бабою [PERSON] . Для дітей відведено місце для сну, відпочинку, проведення дозвілля та підготовки уроків. [PERSON] з дітьми не проживає, їхнім утриманням, вихованням та розвитком не займається. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку МЦСС та під соціальним супроводом з приводу: ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Під час відвідування сім`ї [PERSON] фахівцями із соціальної роботи МЦСС встановлено, що остання систематично покидає своїх дітей з бабою [PERSON] . З 08.03.2021 року [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до міста Житомир разом із черговим співмешканцем. За час відсутності [PERSON] вихованням і утриманням дітей займається баба [PERSON] . Службою у справах дітей спільно із представниками міського центру соціальних служб з [PERSON] неодноразово проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків стосовно [PERSON] і [PERSON] , однак до порад та рекомендацій спеціалістів вона не прислуховується та продовжує ухилятися від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дітей. [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Вироком суду від 02.03.2016 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України і призначено їй покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт. Так, [PERSON] вважається такою, що свідомо ухиляється від обов`язку щодо виховання своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , так як ні усно, ні письмово не спілкується з ними, не проявляє щонайменшої турботи, хоча має таку можливість. Вказують, що позбавлення батьківських прав відповідача це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дітей, тому що в даному випадку необхідно оцінити позитивний результат у долі дітей, який має настати. Тому, з метою захисту прав та інтересів дітей, виникла необхідність позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дітей. 12.10.2021 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, даний позов прийнято судом до розгляду у порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 22.12.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, які просить задовольнити. Від третьої особи [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовну заяву та позбавити відповідача батьківських прав. Причини неявки відповідача [PERSON] в судове засідання суду невідомі, відзиву на позов від неї не надходило, будь-яких клопотань не заявляла. 12.01.2022 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Встановлено, що батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] /а.с.17,18/, що вбачається з копії свідоцтв про народження дітей /а.с.18,19/. З 19.04.2021 року діти [PERSON] і [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей міської ради, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку із тим, що мати [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: вихованням дітей не займається, не утримує їх, не піклується про стан здоров`я малолітніх, з [PERSON] і [PERSON] не проживає, зловживає алкогольними напоями. Відповідно до заочного рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2018 року місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] визначено з батьком - [PERSON] , за місцем його проживання: [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, систематично зловживає алкогольними напоями, вихованням доньки та сина не займається, не має постійного місця проживання/а.с.56-58/. З свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 23.07.2018 року Новоград-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з`ясовано, що батько дітей - [PERSON] помер [INFO] /а.с.16/. З актів обстеження умов проживання дітей від 25.09.2019 року, від 24.01.2020 року, від 13.03.2020 року, від 19.04.2021 року, від 02.07.2021 року вбачається, що [PERSON] і [PERSON] проживають з бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Квартира зі зручностями, яка складається з 3-х житлових кімнат та місць загального користування. Для дітей відведено місце для сну, відпочинку, проведення дозвілля та підготовки уроків. [PERSON] з дітьми не проживає, їхнім утриманням, вихованням та розвитком не займається/а.с.19,2,21,22,23,24/. З інформацій Новоград-Волинського міського центру соціальних служб (далі - МЦСС) від 14.01.2021 року №23, від 24.01.2020 року №64, від 18.03.2021 року№208, від 28.07.2021 року №661, від 11.08.2021 року №692 слідує, що сім`я [PERSON] перебуває на обліку МЦСС та під соціальним супроводом з приводу ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Під час відвідування сім`ї [PERSON] фахівцями із соціальної роботи МЦСС встановлено, що відповідач систематично покидає своїх дітей з бабою [PERSON] . З 08.03.2021 року [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до міста Житомир разом із черговим співмешканцем. За час відсутності [PERSON] вихованням і утриманням дітей займається баба [PERSON] . Відповідач не займається вихованням дітей, не приділяє увагу їхньому навчанню та розвитку, дітей матеріально не забезпечує /а.с.25,29,30,31,32/. Службою у справах дітей спільно із представниками міського центру соціальних служб з відповідачем [PERSON] неодноразово проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків стосовно дітей, однак до порад та рекомендацій спеціалістів вона не прислуховується та продовжує ухилятися від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дітей. Вищезазначене також підтверджується поясненням [PERSON] від 24.01.2020 року/а.с.33/. Згідно інформації та характеристик на дітей з ліцею №11 міста Новограда-Волинського від 25.01.2021 року №22, від 09.04.2021 №92, №93 встановлено, що [PERSON] і [PERSON] навчаються у закладі з 01.09.2019 року. Діти зарекомендували себе як дисципліновані, доброзичливі, скромні та врівноважені учні. У період організації освітнього процесу з використанням технологій дистанційного навчання [PERSON] і [PERSON] не працювали у синхронному режимі. Самостійно завдання опрацьовували фрагментарно і лише з окремих предметів. Така ситуація виникла через байдужість матері дітей, [PERSON] , до виконання батьківських обов`язків. [PERSON] не приймає участі у батьківських зборах та консультативних пунктах, в житті класної спільноти та не підтримує двостороннього зв`язку з класними керівниками. [PERSON] не вчасно сплачує кошти за харчування дітей в школі /а.с.34-36,37,38/. Із заяв [PERSON] від 24.01.2020 року, від 13.03.2020 року, від 08.04.2021 року слідує, що [PERSON] систематично залишає своїх дітей на бабусь та зникає у невідомому напрямку. [PERSON] зловживає алкогольними напоями й наркотичними речовинами, займається сурогатним материнством, офіційно не працює, вихованням і утримання дітей не займається, веде аморальний спосіб життя/а.с.39,41,42,43/. Згідно інформації Новоград-Волинського міського центру зайнятості від 06.05.2021 року №402/01-21 встановлено, що [PERSON] на обліку у міському центрі зайнятості, як безробітна не перебуває/а.с.44/. Відповідно до інформацій Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 20.05.2021 року №9279/220/01-2021, від 20.05.2021 року №9278/220/01-2021, №9277/220/01-2021року відповідач [PERSON] знаходилася в якості підсудної по ЄРДР №12015060090001612 від 23.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.190 Кримінального кодексу України. 14.05.2020 року на [PERSON] працівниками поліції складено адміністративний протокол за ч.І ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та 18.03.2021 року було складено 8 протоколів за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Неодноразово на [PERSON] надходили скарги в усній формі від її матері [PERSON] , що вона залишає своїх дітей без нагляду та зникає у невідомому напрямку/а.с.45,46,47/. Відповідача [PERSON] неодноразово було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, 184 КУпАП /а.с.48,50,60,61/. З вироку суду Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.03.2016 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України і призначено їй покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт /а.с.51/. 26.08.2021 року виконавчим комітетом Новоград-Волинської міської ради було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.7-10/. Надаючи оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона ( він ) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. З наданих суду доказів встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, а саме: не цікавиться життям і здоров"ям дітей, не цікавиться про їх фізичний та духовний розвиток, не утримує їх, не проживає з ними. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманні дітей. Ураховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей слід задовольнити. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 167 СК України дітей слід передати органу опіки та піклування. Крім цього, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України), який є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві (ст.180 СК України). Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного їх розвитку, вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1197,50 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, перерахувавши кошти на особисті рахунки дітей. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 06.10.2021 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, слід допустити до негайного виконання. Також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved