Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки: [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що з травня 2019 року дитина проживає з матір`ю та повністю знаходиться на її утриманні. Батько дитини повністю самоусунувся від турботи про дитину, з дитиною не зустрічається, не цікавиться життям та здоров`ям дитини та ухиляється від виконання своїх обов`язав по вихованню дитини. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] через канцелярію суду,подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що З 11.10.2016 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі №755/9596/19 (провадження №2/755/4402/19) від 17.07.2019 року. Від шлюбу з відповідачем у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 05.06.2019 року, актовий запис №5296. Рішенням Обухівського районного суду Київської області по справі №372/2251/19 (провадження №2-1342/19) від 04.10.2019 року, було визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за фактичним місцем проживання її матері - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 9/1 від 16.09.2021, [PERSON] , [INFO] , в період з 01.10.2020 по 01.07.2021 відвідувала дошкільний заклад «Дитячий клуб «Wonder Ville» на підставі укладеного з [PERSON] договору №112/20 про надання послуг із денного догляду за дитиною від 30.09.2020. Відповідно до якого, дитину приводили до закладу, забирали після занять, а також оплачували надані закладом послуги: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Відомостями щодо батька дитини керівництво та персонал закладу не володіють, оскільки останній жодного разу не з`являвся та про дитину не цікавився. Згідно довідки 14/09/2021-1 від 14.09.2021, [PERSON] відвідує дитячий садок «Школа Монтессорі Нової Епохи» з 01.07.2021 року по теперішній час. З батьком дитини, особистих чи опосередкованих контактів у керівництва і співробітників закладу не було. Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Воробйовою Д.В., [PERSON] , відомо про позов щодо позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] . Щодо позбавлення його батьківських прав не заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, він самоусунувся від спілкування з дитиною, її виховання та утримання. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Все вищевказане свідчить виключно про те що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, він самоусунувся від будь-якого спілкування з донькою, її вихованням та утриманням, а тому вважаю за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved