Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що 03.11.2020р. рішенням Драбівського районного суду Черкаської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивачка намагається самостійно матеріально забезпечити та виховати дитину, виконує інші обов`язки. Відповідач перебуває на контрактній службі в Збройних силах України, матеріально не допомагає, потребами дитини не цікавиться. На даний час позивач не досягла згоди з відповідачем щодо способу виконання обов`язків по утриманню дитини та не має змоги самостійно повністю забезпечити потреби дитину у одязі, продуктах харчування, ліках, засобах гігієни, відвідуванні гуртків. За таких умов [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 09.12.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, відповідач заяв та клопотань до суду не надав. Про час та дату судового засідання відповідач повідомлявся належним способом - шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова Влада». Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, щозгідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 лютого 2008р., виданого виконавчим комітетом Золотоношківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу боржника в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку). Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України - усунувся від свого обов`язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого при подачі заяви була звільнена позивач, який становить 908,00грн. та розрахований відповідно до Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла станом на момент звернення з позовом до суду.

Outcome: approved