Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сімейні стосунки у них не склалися, шлюбних відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства. Вони люди різних характерів. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам. Ухвалою суду від 11.11.2021 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено судове засідання на 06.12.2021, яке вподальшому було відкладено на 11.01.2022. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у поданій позовній заяві вказала про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак 11.01.2022 подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує, позовні вимоги визнає. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, з урахуванням частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2001 року, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №18. В сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України виданого 30.05.2018 за № [NUMBER] . Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved