Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що на підставі ордеру №5496 від 10.04.1963 року дідусю позивачки [PERSON] та членам його родини була надана квартира [ADDRESS] . [PERSON] та його мати [PERSON] померли, тому на теперішній час у вказаній квартирі згідно особового рахунку № [NUMBER] та інформації з ЦНАП м. Маріуполя зареєстровано дві особи: позивачка та відповідачка [PERSON] . З січня 2009 року і по теперішній час відповідач у зазначеній квартирі не проживає і свої особисті речі у ній не зберігає, у звязку з тим, що вийшла заміж та переїхала жити до чоловіка, але не встигла знятися з реєстрації. З 2009 року відповідач у квартирі не проживає, витрат зі сплати комунальних платежів не несе. Позивачка не в змозі самостійно нести всі витрати зі сплати комунальних послуг, бо має мінімальний рівень заробітку та не має можливості оформити субсидію на житло. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] надала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позові, просила проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі у разі неявки відповідача. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ухвалою суду від 19.11.2021 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав. Судові повідомлення, які неодноразово направлялися відповідачу за місцем реєстрації не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя у зв`язку із його відсутністю за вказаною адресою. У зв`язку із чим було розміщено оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України. В судове засідання, про яке відповідач [PERSON] повідомлена належним чином в порядку ст. 128, 129 ЦПК України, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Приймаючи до уваги позицію позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку про таке. Згідно ордеру на житлове приміщення на ім`я [PERSON] №5496 від 10.04.1963 року, [PERSON] та членам його сім`ї надано житло, а саме квартиру [ADDRESS] .(а.с.2) Згідно свідоцтва про смерть від 05.03.2008 року серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у Приморському районі м. Маріуполя.(а.с.3) Згідно особового рахунку № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , на ім`я квартиронаймача [PERSON] , у зазначеній квартирі зареєстровані та мешкають [PERSON] , 1941 р.н., [PERSON] , 1910 р.н., [PERSON] , 1989 р.н. та [PERSON] , 1976 р.н.(а.с.4) Згідно акту-довідки, виданої КСН «Приморський», в присутності свідків (сусідів) встановлено, що [PERSON] , 1989 р.н., зареєстрована у кв. [ADDRESS] , фактично не проживає за місцем реєстрації з 2009 року.(а.с.5) Згідно довідки ОСББ "Бахчиванджи, 16" від 24.12.2021 року, наймач житлового приміщення, а саме кв. [ADDRESS] [PERSON] не має заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території. Згідно інформації відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг за №099-99.02-07303 від 07.10.2021 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 04.07.2008 року по теперішній час.(а.с.11) Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що [PERSON] фактично не мешкає у кв. [ADDRESS] з січня 2009 року. За змістом ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985р., у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Враховуючи, що квартира відноситься до державного житлового фонду, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 71,72 ЖК Української РСР. Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад 6 місяців, зокрема, з підстав, передбачених статтею 71 ЖК Української РСР. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР у судовому порядку. Аналіз застосованої норми житлового законодавства та Конституції України показує, що ч. 3ст. 47 Конституції України допускає можливість примусового позбавлення житла на підставі закону за рішенням суду. Стаття 71 ЖК УРСР передбачає, що наймачі можуть позбавлятися прав на користування житловими приміщеннями без надання інших жилих приміщень, коли вони зазначений строк не проживають у цьому приміщенні. Враховуючи вище наведені норми законодавства, докази, що містяться в матеріалах справи та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановлений законодавством строк, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійснювати його права користування квартирою, позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст.12,13,81,247, 263-265. 280-283 ЦПК України, суд

Outcome: approved