Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що в період з 2011 по 2019 сторони проживали однією родиною без укладення шлюбу. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . Спільне життя між сторонами не склалось. З жовтня 2019 так як відповідач не проживала дома, позивач вирішив переїхати за місцем реєстрації, донька залишилась проживати з бабусею, оскільки відвідує ДНЗ №200. Увесь вільний від роботи час, відповідач проводить з донькою. Відповідач тривалий час не підтримує відносин зі своєю донькою, не займається її вихованням, не допомагає матеріально, не цікавиться її життям, не бере участі в утриманні. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 06.09.2021 провадження у справі було відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали від 15.12.2021 постановлено підготовче провадження у цивільній справі закрити, призначити справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник просили позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Позивач вказав, що на даний час проживає разом з донькою та її бабусею, повністю займається вихованням та утриманням дитини. Відповідач у справі в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надіслала, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. В зв`язку з чим, відповідно до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, направив до суду висновок служби про доцільність позбавлення батьківських прав, просив провести розгляд справи без присутності представника служби. Допиана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є бабусею дитини, повідомила, що відповідач після декрету не займалась дитиною, з квітня 2021 року не проживає разом з дитиною, все продала в квартирі, спала на підлозі, Дитина боїться своєї матері. Приходила до дитини в неадекватному стані, у зв`язку з чим, доводилось викликати працівників поліції. Не бере участі у вихованні, утриманні дитини, не цікавиться життям та успіхами доньки. Суд, у порядку загального позовного провадження, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Дитину було зареєстровано на підставі спільної заяви про визнання батьківства №363/06-107 від 30.09.2016. При цьому, при народженні дитину було названо: [PERSON] , в подальшому, внесено відомості про визнання батьківства та змінено прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Окрім того, були внесені зміни до актового запису щодо зміни імені дитини, ім`я [PERSON] змінено на [PERSON] . Дитина [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти «Зірниця» №200 з 01.09.2019 по сьогоднішній день. Згідно з Актом обстеження умов проживання, 22.10.2021 проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що умови проживання дитини задовільні. В квартирі чисто, охайно, є всі необхідні меблі та побутова техніка. Вказано, що зі слів бабусі, мати дитини вживає алкогольні напої та наркотичні речовини, з`являється до дитини в неадекватному стані, вчиняє сварки, розпродає майно з квартири. Дитина повідомила, що проживає разом з батьком та бабусею, мати її ображала, тягнула за капюшон, зі слів дитини, вона боїться матері. [PERSON] працює на посаді комірника ТОВ «КОМПАНІЯ «ЛІНА ТД» з 01.09.2020. За час роботи на посаді, зарекомендував себе як привітний і сумлінний працівник, вміє організовувати робочий процес і проконтролювати якість виконуваної роботи відповідно до поставлених завдань. Надав Відповідно до висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.12.2021, прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відтак, можна дійти висновку, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні та утриманні доньки взагалі не приймає, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дітей. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 150 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач самоусунувся від виховання доньки, стосунків із донькою не підтримує, не піклується як батько про свою доньку, не цікавиться станом її здоров`я, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток дитини не надає, не виконує своїх батьківських обов`язків. Ухилення від покладених на батьків обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст. 164 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідач вихованням доньки не займається, необхідних умов для розвитку дитини не надає, долею та здоров`ям дитини не цікавиться, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, наміру брати участь у житті доньки не виявляє, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками. Статтею 8 ч.2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (з останніми змінами), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991 р., передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов`язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв`язки. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є правовим способом захисту прав і інтересів дитини. В судовому засіданні наданими позивачем документами достеменно встановлено, що відповідач, маючи об`єктивну можливість брати участь у вихованні своєї дитини, не виконує своїх батьківських обов`язків. На спростування доказів позивача відповідачем, яка, знаючи про розгляд даної справи, не надано жодного доказу. Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги до доньки з боку матері, небажання відповідача та її свідоме ухилення від виховання дитини, її матеріального забезпечення, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки це буде відповідати інтересам дітей. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути 908,00 гривень судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову. На підставі статей 7, 19, 164, 165, 166, 167, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved