Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та просить визнати таким, що не підлягає виконанню,виконавчий напис від 09.10.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем та зареєстрований в реєстрі за №74614 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», ЄДРПОУ 42254696, заборгованості в розмірі 24295,90 грн. Позов мотивує тим, що 17.12.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович відкрив виконавче провадження №63950914. З постанови приватного виконавця вбачається, що провадження відкрито на підставі виконавчого напису №74614, виданого 09.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем. Стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (далі за текстом - Відповідач), боржником у вказаному виконавчому провадженні значиться [PERSON] , яка нібито заборгувала Відповідачу 24 295,90 грн. В ході здійснення зазначеного виконавчого провадження, відповідно до постанови приватного виконавця Палігіна О.П., на кошти [PERSON] накладений арешт в установах банків. Таким чином, приватним виконавцем на даний час вжиті заходи примусового виконання з метою звернення стягнення на кошти Позивача. Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за №74614, виданим 09.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, Відповідач отримав право вимоги боргу за кредитним договором №236123464 від 19.09.2019 року від інших фінансових підприємств за договорами про відступлення прав вимоги № 28/1118-01 від 28.11.2018 та 05/0820-01 від 05.08.2020. Отже, попередній перехід права вимоги відбувся майже на рік раніше, ніж був укладений кредитний договір. На вимоги Позивача, озвучені в телефонному режимі, приватному виконавцю, приватному нотаріусу надати копії всіх документів, отримані виконавцем, приватним нотаріусом від Відповідача, приватний виконавець, приватний нотаріус жодних дій не вчинили, документів не надали. З постанови приватного виконавця видно, що в нотаріальному написі зазначено, що позивач [PERSON] нібито заборгувала Відповідачу 24295,90 грн. Вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити без заперечень проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та письмових пояснень щодо позову не надав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П., повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, надав копії матеріалів виконавчого провадженн №63950914 . Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази в справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович відкрив виконавче провадження №63950914 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 24295,90 грн., (а.с. 5). Із копій матеріалів виконавчого провадженн №63950914, наданих приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П., вбачається, що 17.12.2020 року на підставі виконавчого напису №74614 від 09.10.2020 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про стягнення з боржника основної винагороди, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова про арешт коштів боржника, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 21.01.2021 року та від 01.03.2021 року та постанова про зняття арешту з коштів від 11.02.2021 року,(а.с.28-34). Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок). Положеннями пункту 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до положень пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вказане право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17, (провадження № 12-278гс 18), вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону від 2 вересня 1993 року №3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Таким чином, суд, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача, зокрема, підтверджували існування безспірної заборгованості, отже позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а спірний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 137 ЦПК України визначено витрати на правничу допомогу та порядок їх розподілу між сторонами та стягнення. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Повноваження адвоката Антоненка В.В. підтверджені договором про надання правничої допомоги №26/10 від 26.10.2021 року, свідоцтвом та ордером серії СВ №1021539, (а.с. 9-12). Відповідно до звіту адвоката про виконану роботу від 15.11.2021 року всього виконано робіт (послуг) на суму 8000 грн., яка сплачена клієнтом адвокату, розписка про отримання коштів згідно з договором №26/10 від 26.10.2021 року, (а.с. 41-42). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що відшкодування понесених адвокатських витрат у сумі 8000 грн. не відповідає критеріям розумності, співмірності, а підлягає зменшенню та стягненню з відповідача в розмірі 4000 грн. згідно зі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову до суду позивач сплатив 908,00 грн. судового збору, що підтверджує квитанція №0.0.2328323074.1 від 05.11.2021 року, (а.с. 1).

Outcome: approved