Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

в липні 2021 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості до [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» з 01.07.2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, та надає зазначені послуги в тому числі і відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що 06.09.2016 року між позивачем та відповідачем укладено Договір №15/1/21 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (надалі - Договір). З Договору вбачається, що його виконання можливе виключно щодо конкретно визначеного нерухомого майна і таким чином, лише у певному місці за місцем знаходження такого нерухомого майна, а саме за місцем знаходження квартири відповідача, що розташована за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» надавало послуги централізованого опалення та постачання гарячої води боржнику безперебійно та належної якості. Відповідач [PERSON] , в свою чергу, отримує комунальні послуги, від вказаних послуг не відмовляється та фактично їх споживає. Однак, останній систематично не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 30.06.2021 року за надані Споживачу послуги централізованого опалення та постачання гарячої води належної якості та розрахунку 3 % річних та втрат від інфляції згідно довідки № 15/21Т від 30.06.2021 року заборгованість складає: -з централізованого опалення на суму 870, 78 грн. за квітень 2021 р.; -з постачання гарячої води на суму 7888, 78 грн. з січня 2020 р. по травень 2021 р..; - інфляційних втрат, нарахованих позивачем на суму заборгованості Відповідача за послугу з централізованого постачання гарячої води становить 502,80 гривень; -3-x відсотків річних, нарахованих позивачем на суму грошової заборгованості за послугу з централізованого постачання гарячої води становить 151,03 гривень. Позивач просив стягнути з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Теплопостачсервіс» заборгованість за послуги централізованого: опалення в розмірі 870, 78 грн., постачання гарячої води у розмірі 7888, 78 грн. Крім того, за правилами ст. 625 ЦК України відшкодувати 3 % річних та втрати від інфляції, а саме: інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 502,80 грн.; 3 % річних нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 151,03 грн., а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270, 00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.10.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішенні спору, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 27.06.2002 р., серія [NUMBER] . Будинок [ADDRESS] перебуває на утриманні та обслуговуванні ТОВ «Теплопостачсервіс». Судом встановлено, що [PERSON] уклав із ТОВ «Теплопостачсервіс» Договір №15/1/21 від 06.09.2016 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Жодних повідомлень про неотримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від відповідача на адресу позивача не надходило. Відповідно до ст. ст. 151, 156 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Члени сім`ї власника будинку зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення та типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Позивач ТОВ «Теплопостачсервіс» стверджує, що відповідач [PERSON] не виконує своїх зобов`язань щодо оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. За [PERSON] рахується заборгованість за надані ТОВ «Теплопостачсервіс» житлово-комунальні послуги: з централізованого опалення на суму 870,78 грн., з централізованого постачання гарячої води на суму 7888, 78 грн. Враховуючи викладене та на підставі вищенаведених правових норм слід дійти висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги в розмірі - з централізованого опалення на суму 870, 78 грн., з централізованого постачання гарячої води на суму 7888, 78 грн. оскільки відповідач, як користувач послуг, порушив свій обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Доказів, які б спростували визначений позивачем розмір заборгованості, відповідач в ході судового розгляду справи не надав, як і не надав допустимих доказів належного виконання ним зобов`язань по сплаті за житлово-комунальні послуги. Зобов`язання з оплати послуг є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідач, як боржник, прострочив виконання грошового зобов`язання, з нього підлягають стягненню на користь позивача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Разом з тим, згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" (№530-ІХ від 17.03.2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року зі змінами "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19", з 12.03.2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року зі змінами, з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Зважаючи на те, що на території України з 12.03.2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" (№530-ІХ від 17.03.2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, нарахування та стягнення судом 3% річних та інфляційних втрат за період з січня 2020 року по дату завершення нарахування зобов`язань згідно розрахунку заборгованості - червень 2021 року на суму боргу з водопостачання та водовідведення, є помилковим та порушує норми матеріального права. З урахуванням викладеного, розмір 3% річних та інфляційних втрат підлягає зміні шляхом перерахування розмірів цих сум з виключенням з періоду обрахунку періоду з 12.03.2020 року по 01.06.2021 року, протягом якого штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки закону. Згідно розрахунків, розмір інфляційних втрат за період з 01.01.2020 року по 02.02.2020 року становить 16,14 грн., а розмір 3% річних за період з 01.01.2020 року по 02.02.2020 року становить 16,14 грн. Тому, суд вважає, що у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, боржник зобов`язаний сплатити на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 8759,56 грн., інфляційні втрати у розмірі 16,14 грн. та 3 % річних у розмірі 5,04 грн. Зважаючи на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, останні відповідачкою доказами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» підлягають частковому задоволенню. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі - 8780,74 грн., що становить 93 % від заявленої позивачем суми - 9413,39 грн. Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору, пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог, що було сплачено позивачем і документально підтверджено платіжним дорученням від 25.06.2021 року в сумі 2270,00 грн. сума судового збору в процентному відношенні від задоволеної суми становить 2111,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial