Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом посилаючись на те, що 02.09.1977 вона прийнята на роботу в Добровлянську восьмирічну школу вихователем групи продовженого дня, а 01.09.1989 переведена на посаду вчителя математики цєї школи, де пропрацювала до 05.06.2020. Так, 04.06.2020 від директора Добровлянського ліцею вона отримала письмове повідомлення про те, що необхідно приїхати на роботу для підписання договору про переведення її на строковий договір терміном на 1 рік, на що письмової згоди позивач не надавала, з відповідним договором ознайомлена не була. Фактично під час звільнення з роботи [PERSON] дізналася, що була переведена з постійної роботи на умови строкового договору, що є порушенням ст. 21-24 КЗпП України, оскільки згоду на таке переведення вона не надавала. При цьому, хоча строковий договір закінчувався 05.06.2021, позивача 01.06.2021 відправили у відпустку під час якої остання захворіла і перебувала на лікуванні до 09.09.2021. Поряд з цим, 03.09.2021 від посторонніх людей [PERSON] дізналася, що з роботи звільнена. Закінчивши лікування позивач звернулася до директора ліцею, який підтвердив факт її звільнення, видав трудову книжку та наказ про звільнення від 22.08.2021. Такі дії вважає незаконними, вчинені з грубими порушеннями вимог трудового законодавства, а тому просить суд винести рішення яким визнати її переведення на строкові умови роботи незаконним, а договір недійсним; визнати звільнення незаконним та скасувати наказ про звільнення; поновити на роботі на посаді вчителя математики Добровлянського ліцею; виплатити середньомісячну зарплату за вимушений прогул. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Представник відповідача - директор Добровлянського ліцею Василів С.С. своїм правом на подання відзиву скористався у якому зазначив, що із вступом Закону України «Про повну загальну середню освіту» всіх працівників державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, яким виплачується пенсія за віком, слід було перевести із безстрокових трудових договорів на строкові. В Добровлянському ліцеї Новицької сільської ради станом на 01.04.2020 всім таким працівникам було вручено роздруківки з веб-сайтів із покроковими інструкціями як проходитиме перехід вчителів-пенсіонерів на строкові трудові договори. Також, згідно даної інструкції видано наказ по ліцеї №41-к/тр від 23.04.2020. В свою чергу, вчителі написали та підписали заяви про згоду підписати відповідні строкові договори, на підставі яких укладено строкові трудові договори, зокрема і з [PERSON] . Окрім цього, відповідні працівники ліцею, зокрема і позивач, були проінформовані, що переведення на строкові трудові договори умови праці не погіршує, а тому підписання конкретного строкового договору перенесено на пізніший термін. Упродовж 2020-2021 навчального року всі бажаючі вчителі підписали паперовий екземпляр договору, а [PERSON] ожержала на руки свій екземпляр договору непідписаним на початку червня 2021. Поряд з цим, навесні 2021 [PERSON] , як і ряд інших вчителів, добровільно написала заяву про продовження відпустки та строкового договору, а тому 23.04.2021 було видано відповідний наказ і 01.06.2021 позивач вийшла у відпустку. Однак, 26.05.2021 у відділ освіти Новицької сільської ради поступила скарга від батьків учнів кількох класів на вчителя [PERSON] , а в подальшому, 27.05.2021 та 19.07.2021, аналогічні скарги батьків поступили директору ліцею. Як наслідок, дирекція ліцею прийняла рішення строковий трудовий договір на новий період із позивачем по справі не продовжувати, про що її було письмово повідомлено на педагогічній раді ліцею 29.05.2021 та вручено повідомлення, однак від підпису остання відмовилася. 15.07.2021 [PERSON] , подала довідку про тимчасову непрацездатність №49 від 08.06.2021 на основі якої по ліцею видано наказ № 76-к/тр про продовження відпустки [PERSON] по 06.08.2021, а 23.07.2021 позивач надала наступну довідку про непрацездатність, на основі якої по ліцею видано наказ № 77-к/тр від 23.07.2021 про продовження відпустки [PERSON] та строку дії трудового договору по 14.08.2021. В подальшому, [PERSON] до ліцею не приходила, а контактувала виключно із відділом освіти. 11.08.2021 на сайті-реєстрі електронних листів непрацездатності з`явилося два листи непрацездатності [PERSON] - за липень 2021 (закритий до оплати) та від 11.08.2021 (закритий до оплати 22.08.2021), про що позивач керівництво ліцею не повідомляла, однак, маючи відповідний доступ, керівництвом ліцею в черговий раз видано наказ № 82-к/тр від 12.08.2021 про продовження основної оплачуваної відпустки [PERSON] та строку дії строкового договору по 22.08.2021. Так як після 22.08.2021 на сайті реєстрації лікарняних у [PERSON] зареєстровано не було, то цього ж дня видано наказ про її звільнення із посади з 22.08.2021. Зазначає, що всі обов`язки перед [PERSON] заклад освіти виконав, належні грошові кошти виплатив. Натомість, позивач уникала зустрічі з директором ліцею, наказ про звільненя не забирала. Зважаючи на викладене, те, що [PERSON] звільнена із посади вчителя Добровлянського ліцею Новицької сільської ради з 22.08.2021 у зв`язку з закінченням строку трудового договору, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Від представник відповідача директора Добровлянського ліцею [PERSON] - адвоката Коваленко О.В. також надійшов відзив на позов в якому вказано наступне. В позовній заяві позивач вказує, що 04.06.2020 отримала письмове повідомлення директора Добровлянського ліцею прибути на робоче місце з метою підписання договору про переведення її на строковий договір на 1 рік. 23.04.2020 Комунальним навчальним закладом Добровлянський ліцей Новицької сільської ради видано наказ №41-к\\тр «Про попередження працівників щодо продовження трудових відносин на умовах строкового трудового договору», зі змісту якого вбачається, що відповідно до п.п. 2,3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про повну загальну середню освіту» вчитель ліцею [PERSON] попереджена про продовження трудових відносин на умовах строкового договору на 1 рік. 24.04.2020 у власноруч написаній заяві [PERSON] , дала згоду на продовження трудових відносин на умовах строкової трудової угоди терміном на 1 рік. 05.06.2020 наказом Комунального навчального закладу Добровлянський ліцей Новицької сільської ради на підставі Закону України «Про повну загальну середню освіту» трудові відносини з [PERSON] продовжено на умовах строкової трудової угоди терміном на 1 рік. З даним наказом [PERSON] ознайомлена, про що свідчить її підпис. На підставі заяви [PERSON] видано наказ №59-к/тр від 23.04.2021, згідно якого [PERSON] надано щорічну основну оплачувану відпустку тривалістю 56 календарних днів з 01.06.2021 по 28.07.2021 з виплатою допомоги на оздоровлення та продовжено дію поточної строкової угоди на час відпустки по 28.07.2021. 28.05.2021 дирекцією Добровлянського ліцею Новицької сільської ради Марценюк М.М. було повідомлено про те, що трудова угода з нею продовжуватись не буде. Ознайомившись зі змістом повідомлення, [PERSON] від підпису відмовилась. Отже, посилання позивача в позовній заяві на незаконність її звільнення не відповідає дійсним обставинам справи та не доведені доданими до матеріалів справи доказами, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Більше того, як вбачається зі змісту позовної заяви, вчителю математики Добровлянського ліцею Новицької сільської ради [PERSON] було відомо про її звільнення 22.08.2021, а тому нею пропущено місячний термін звернення до суду з позовом про порушення її трудових прав. В подальшому [PERSON] подала до суду письмові пояснення відповідно до яких проти тверджень С. Василіва заперечила та окремо просить провести розрахунок, зазначений директором в поданому відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. За ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] ( [PERSON] ) 01.09.1989 позивач переведена на посаду вчителя математики Добровлянської школи (а.с. 40). Згідно зі ст. 1 Закону України "Про загальну середню освіту" законодавство України про загальну середню освіту базується на Конституції України і складається із Закону України "Про освіту" та інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 23.04.2020 наказом КНЗ Добровлянського ліцею Новицької сільської ради № 23.04.2020 «Про попередження працівників щодо продовження трудових відносин на умовах строкового трудового договору» [PERSON] попереджено про продовження трудових відносин на умовах строкового трудового договору на 1 рік, з яким позивач ознайомлена про що свідчить її підпис (а.с. 80). Відповідно до п.п. 2 п. 3 Закону України «Про повну загальну середню освіту» установлено, що 2) набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з педагогічними працівниками державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, яким виплачується пенсія за віком, згідно з пунктом 9 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. До 1 липня 2020 року керівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти зобов`язані припинити безстрокові трудові договори з педагогічними працівниками таких закладів освіти, яким виплачується пенсія за віком, з одночасним укладенням з ними трудових договорів строком на один рік. У разі незгоди з продовженням трудових відносин на умовах строкового трудового договору педагогічні працівники, яким виплачується пенсія за віком, звільняються згідно з пунктом 9 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. Після закінчення строку трудового договору з такими педагогічними працівниками можуть укладатися строкові трудові договори відповідно до абзацу третього частини другої статті 22 цього Закону. Згідно умов строкового договору від 06.06.2020, з урахуванням вимог ЗУ «Про повну загальну середню освіту», [PERSON] продовжує працювати на посаді вчителя математики з 06.06.2020 по 05.06.2021 (а.с. 9), який позивачем справді не підписаний. Однак, згідно п. 1.6 даний договір набуває чинності на підставі наказу по закладу №49-к/тр від 05.06.2020 та діє по 05.06.2021. Згідно наказу № №49-к/тр від 05.06.2020 «Про продовження трудових відносин із [PERSON] на умовах строкової трудової угоди», з яким [PERSON] ознайомлена про щосвідчить її підпис, зі вступом в дію Закону України «Про повну загальну середню освіту» трудові відносини з позивачем продовжено на умовах строкової угоди на 1 рік (а.с. 78). На думку суду, не заслуговують уваги посилання позивача на те, що згоди на переведення з постійної роботи на умови строкового договору вона не надавала, оскільки це спростовується наказом № №49-к/тр від 05.06.2020 «Про продовження трудових відносин із [PERSON] на умовах строкової трудової угоди», винесеного на підставі заяви [PERSON] від 24.04.2020, якою позивачем власноручно таку згоду надано (а.с. 79), а також наслідком такої її незгоди було б звільнення згідно з п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Так як [PERSON] працювала за строковою трудовою угодою і тривалість її основної оплачуваної відпустки виходила за межі дії строкової угоди, то наказом КНЗ Добровлянський ліцей № 59-к/тр від 23.04.2021 надано основну оплачувану відпустку з 01.06.2021 по 28.07.2021 та продовжено внаслідок цього дію строкової трудової угоди по 28.07.2021 (а.с. 77). 28.05.2021 дирекція Добровлянського ліцею Новицької сільської ради нагадувала та попереджала [PERSON] про те, що 28.07.2021 закічується строкова угода, яка продовжуватися не буде, однак позивач в повідомленні, підписаному директором навчального закладу [PERSON] , підписуватися відмовилася в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 66). У зв`язку з перебуванням [PERSON] на лікуванні, щорічну основну оплачувану відпустку останній було продовжено з 28.07.2021 по 06.08.2021, з 07.08.2021 по 14.08.2021, з 15.08.2021 по 22.08.2021, а також на цей період продовжено дію строкового трудового договору (а.с. 59, 60, 61). 13.07.2021 за № 487/13-05 головним спеціалістом відділу освіти Х. Струтинською у відповідь на звернення позивача, зареєстроване 17.06.2021, останній надіслано копію строкового трудового договору від 06.06.2020 (а.с. 8). Згідно наказу КНЗ Добровлянський ліцей Новицькоїсільської ради № 86-к/тр від 22.08.2021 «Про закінчення дії строкової трудової угоди (строкового трудового договору) із [PERSON] » згідно з умовами укладання та продовження дії строкової трудової угоди із вчителями-пенсіонерами вирішено [PERSON] дію строкової трудової угоди не продовжувати, звільнити [PERSON] з 22.08.2021 із виплатою грошової вихідної допомоги у розмірі посадової ставки у зв`язку із закінченням дії строкової трудової угоди (п. 2 ст. 36 КЗпП України) (а.с. 58). Частиною 5 ст. 43 Конституції України громадянам України гарантовано що захист від незаконного звільнення. Судом встановлено, що в даному випадку позивача звільнено не з підстав досягнення нею пенсійного віку, а з підстав закінчення строкового трудового договору. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Слід зазначити, що чинним трудовим законодавством України не передбачено обов`язку власника повідомляти працівника про закінчення дії строкового трудового контракту. Закінчення строку трудового договору (контракту) припиняє трудові відносини тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна з сторін трудового договору - працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї зі сторін друга сторона не може перешкодити припиненню трудових відносин, зокрема, до такого висновку дійшов у своїй постанові від 22.01.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі №607/18964/18. Поряд з цим, абз. 2 п.п. 2 п. 3 Закону України «Про повну загальну середню освіту» передбачено, що після закінчення строку трудового договору з такими педагогічними працівниками можуть укладатися строкові трудові договори відповідно до абз. 3 чч. 2 ст. 22 цього Закону. Наведене свідчить, що укладення строкових договорів після закінчення їх попереднього строку, є правом, а не обов`язком, і беззаперечно педагогам, що досягли пенсійного віку, не гарантується. Аналогічно, в наказі «Про попередження працівників щодо продовження трудових відносин на умовах строкового трудового договору» від 23.04.2020 № 41-к/тр [PERSON] попереджено, що після закінчення строку трудового договору можуть укладатися строкові трудові договори, однак дане право роботодавцем позивачу також гарантовано не було. Як наслідок, підстави для визнання переведення [PERSON] на строкові умови роботи незаконним, а договір недійсним, визнання звільнення незаконним та поновлення її на роботі на посаді вчителя математики Добровлянського ліцею, а також виплатити середньомісячну зарплату за вимушений прогул відсутні. З приводу посилань позивача на те, що її було звільнено в період тимчасової неправездатності та перебуванні на лікуванні суд приходить до наступних висновків. Згідно листка непрацездатності серії АЛЕ №713181 [PERSON] перебувала на лікуванні з 19.08.2021 по 09.09.2021 включно (а.с. 3), а спірний наказ «Про закінчення дії строкової трудової угоди (строкового трудового договору) із [PERSON] винесено 22.08.2021». Верховний Суд Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 04.11.2020 (справа N 389/2004/16-ц, провадження N 61-3903св20) вказав наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Рішенням Конституційного Суду України від 04.09.2019 № 6-р (II)/2019 у справі за конституційною скаргою особи щодо відповідності Конституції (конституційності) положень ч. 3 ст. 40 КЗпП визнано такими, що відповідають Конституції (є конституційними), положення ч. 3 ст. 40 КЗпП України. Конституційний Суд України зазначив, що положеннями ч. 3 ст. 40 КЗпП України закріплені гарантії захисту працівника від незаконного звільнення, що є спеціальними вимогами законодавства, які мають бути реалізовані роботодавцем для дотримання трудового законодавства. Однією з таких гарантій є, зокрема, сформульована у законодавстві заборона роботодавцю звільняти працівника, який працює за трудовим договором і на момент звільнення є тимчасово непрацездатним або перебуває у відпустці. Отже, нерозповсюдження такої вимоги на трудові правовідносини за контрактом (строковим договором) є порушенням гарантій захисту працівників від незаконного звільнення та ставить їх у нерівні умови порівняно з працівниками інших категорій. Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення ч. 3 ст. 40 КЗпП України є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини. Суд враховує, що наказ про звільнення позивача видано 22.08.2021, тобто у період, коли позивач була непрацездатною, що є порушенням ч. 3 ст. 40 КЗпП України. Проте, наслідком звільнення працівника у період його непрацездатності є зміна дати звільнення, а не поновлення на роботі. Таким чином, помилково буде вважати, що звільнення [PERSON] під час її тимчасової непрацездатності є безумовною підставою для поновлення її на роботі, а тому підлягає до часткового задоволення позовна вимога про скасування наказу про звільнення шляхом зміни дати звільнення позивача з 22.08.2021 на 10.09.2021. При винесенні рішення суд враховує той факт, то позивачу присвоєно звання «Вчитель вищої категорії» та «Старший вчитель» (а.с. 5), однак наведене не може слугувати підставою для задоволення позовних вимог [PERSON] , як і не можуть слугувати такими підставами відповідні характеристики позивача, як позитивні, так і негативні, які містяться в матеріалах справи. Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що скарги учнів та їх батьків до уваги не приймаються, оскільки підставою звільнення є саме закінчення дії строкової трудової угоди (строкового трудового договору). З приводу клопотання позивача про витребування з Добровлянського ліцею Новицької сільської ради відомості за зарплату за 1993, 1994, 1995 роки, то вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки така інформація позовних вимог не стосується, а дані, які [PERSON] просить витребувати на результати розгляду судом даної справи не впливають. Щодо клопотання представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду суд зазначає наступне. Судом встановлено, що вперше [PERSON] зверталася до суду з даним позовом 21.09.2021, який залишено без руху. Як наслідок, місячний термін, який обчислюється з 22.08.2021 нею не пропущено. З урахуванням викладеного, позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: dismissed