Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електроенергії. Позов обґрунтований тим, що позивач є енергопостачальником, а відповідач користується електроенергією за адресою [ADDRESS] . В результаті перевірки встановлено, що відповідачем порушено вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, а саме: дії споживача, що призвели до змін показників засобу обліку. За цим фактом складено акт, який було розглянуто на засіданні комісії з розгляду актів, яке відбулось 24.11.2020 року. Відповідно до протоколу №99 від 24.11.2020 року прийнято рішення про визначення вартості не облікованої електроенергії у розмірі 15 665,43 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також вартість витрат, які вимушений був понести позивач для встановлення факту порушення та поновлення своїх прав у розмірі 156,49 грн. Вказана сума відповідачем добровільно не сплачена, у зв`язку із чим позивач і звернувся до суду. Відповідач відзиву на позов не надав. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 01.12.2021 року відкрито спрощене провадження у справі. У судове засідання відповідач не з`явився. Будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу не надав. Про час, дату та місце його проведення повідомлений у встановлений законодавством спосіб. Частиною сьомою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до акту від 20.10.2020 року №10003550 встановлено, що відповідач при користуванні електричною енергією за адресою: [ADDRESS] , порушив приписи Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: не забезпечив збереження і цілісність установлених на його території розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування та допустив безоблікове користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Згідно із протоколом комісії №99 від 24.11.2020 року прийнято рішення про визначення вартості не облікованої електроенергії у розмірі 15 665,43 грн. Позивачем також виставлено відповідачу рахунок за проведені експертизу та роботи загалом на суму 156,49 грн. Вказана вартість не облікованої електроенергії відповідачем не сплачена. Між відповідачем та позивачем укладено договір №74902035 від 09.09.2002 року ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (далі за текстом - Правила). Пунктом 1.1.1 Правил закріплено, що ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно із підпунктом 8 пункту 5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний: забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування. Підпунктом 20 пункту 5.5.5 Правил визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний: не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що відповідачем порушено названі вимоги законодавства, а саме: пломби лічильника не відповідають зразкам відбитків тавр завода-виробника та/або держстандарту. Відповідно до пункту 8.2.6 Правил на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Крім того, за змістом пункту 5.5.10 Правил у разі порушення схеми розрахункового обліку електроенергії, пошкодження або викрадення розрахункових засобів вимірювання обсягу електричної енергії внаслідок дій (бездіяльності) споживача їх ремонт, заміну, встановлення засобів вимірювальної техніки і технічну перевірку здійснюють за рахунок споживача. Вимогами ст. ст. 319, 322 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, і не може використовувати право власності на шкоду правам та інтересам суспільства. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на положення вищезазначених статей, саме на власника майна покладається тягар відповідальності перед енергопостачальником за порушення Правил користування електричною енергією для населення та завдання збитків внаслідок розкрадання електричної енергії. Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №761/23354/16-ц від 06.03.2018.При цьому судом встановлено, що розрахунок позивача здійснено без урахування погоджених потужностей, які визначені у договорі №573504283 від 25.06.2010 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved