Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про встановлення додаткового двомісячного строку для прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки після його смерті залишилася спадщина, зокрема, у вигляді недоотриманої пенсії. В обґрунтування позову зазначила, що пропустила встановлений законом строк для подання заяви з поважної причини, оскільки після смерті батька позивачка є спадкоємицею першої черги за законом, то у березні 2021 року, у межах законодавчо встановленого 6-місячного строку для прийняття спадщини, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Брикулі В.Л. з метою прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з розбіжністю у прізвищах позивачки та спадкодавця, нотаріус мав сумнів щодо юридичного факту родинних стосунків між позивачкою, [PERSON] та [PERSON] , тому позивачка була змушена звернутися до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин між нею та її батьком, [PERSON] , рішення у справі № 263/4009/21 було винесене 29.07.2021 року й набрало законної сили 30.08.2021 року. 13.09.2021 року позивачка повторно звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Брикулі В.Л. з метою прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в цьому у зв`язку з пропуском строків. З огляду на причину пропуску строку для прийняття спадщини, а саме необхідність підтвердження в судовому порядку факту родинних відносних, а також факт захворювання позивачки на короновірусну інфекцію та тривалий реабілітаційний період одужання, просила вважати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.11.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.02.2021 року, актовий запис № 613 від 22.10.2020 року. 13 вересня 2021 позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак, відповідним листом від 13.09.2021 приватний нотаріус Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Брикуля В.Л. відмовила у відкритті нотаріальної справи у зв`язку з пропуском строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Крім того від нотаріуса надійшло повідомлення від 13.11.2021 про те, що спадкова справа після смерті померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалося. Згідно зі ст.1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1272 ЦК України в разі визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, суд може визначити для спадкоємців додатковий строк, який буде достатнім для подачі ними заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідачів надійшли заяви про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 908 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення у дольовому порядку з відповідачів на користь позивача інших 50 відсотків судового збору. З урахуванням доводів, наведених позивачкою, суд вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та вважає можливим визначити їй додатково 2-місячний строк, який буде достатнім для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved