Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася з позовом до\~ [PERSON] , третя особа Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [PERSON] є донькою та єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 27.09.2001 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за №3-1359, за яким він заповів позивачу [PERSON] належне йому майно. 27.09.2011 року позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори згідно [PERSON] , на спадщину - 28/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно з Державним актом про право власності на земельну ділянку, серія ЯД №054678, виданий Харківською міською радою, від 08.05.2007 року, [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласником земельної ділянки площею 0,0919 га, яка розташована в [ADDRESS] . У квітні 2021 року позивач звернулась до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори та 22.04.2021 року державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори згідно Гончаренко Л.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №873/02-31 від 22.04.2021 року, згідно з яким нотаріальна дія не може бути вчинена оскільки склад спадкового майна не є визначеним. гр. [PERSON] та його співвласником гр. [PERSON] не було укладено договір про поділ нерухомого майна (земельної ділянки) що є у спільній власності, вказана земельна ділянка належить гр. [PERSON] року, співвласником цієї земельної ділянки є гр. [PERSON] на підставі спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них, тому нотаріальна контора не має змоги визначити склад спадкового майна, а саме частку померлого [INFO] гр. [PERSON] у вказаній земельної ділянці. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі, призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відповідач правом на подання відзиву не скористався.\~\~ Представник третьої особи прохала розглядати справу за їх відсутності. За клопотанням представника позивачки з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори була витребувана інформація та копія спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року закрито підготовче судове провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання представник позивача та відповідач з`явилися. Відповідач проти задоволення уточненого позову не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] , є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, в якому батьком зазначений « [PERSON] ». [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її батька, [PERSON] , та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами спадкової справи №586/2010 Другої Харківської міської державної нотаріальної контори та заповітом від 27 вересня 2001 року, посвідчений Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за №3-1359, за яким [PERSON] заповів [PERSON] належне йому майно. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , нема. Спадщину після смерті батька позивачка прийняла як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,бо постійно мешкала на час смерті спадкодавця у житловому будинку за місцем його проживання, була зареєстрована у житловому будинку. 27 вересня 2011 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори згідно Гончаренко Л.А., згідно з яким на підставі заповіту, посвідченого Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за №3-1359, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його дочка, гр. [PERSON] , [INFO] ; спадщина на яку видане це свідоцтво складається з 28/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17 серпня 1990 року Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-2341, зареєстрованого Харківським міським бюро технічної інвентаризації 28.08.1990 року, за реєстрованим №1531. Витягом про державну реєстрацію права № 32226231 від 28.11.2011 року підтверджується, що за [PERSON] зареєстроване право власності на 28/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, р.№3-475 від 27.09.2011 року. Згідно з Державним актом про право власності на земельну ділянку, серія ЯД №054678, виданий Харківською міською радою, від 08.05.2007 року, [PERSON] на підставі рішення 5 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 27 вересня 2006 року №126/06 є співвласником земельної ділянки площею 0,0919 га, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення: обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №510767100055. Список співвласників земельної ділянки: [PERSON] та [PERSON] ; кадастровий номер земельної ділянки 6310137200:07:009:0004. 22.04.2021 року державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Гончаренко Л.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №873/02-31 від 22.04.2021 року, згідно з якою [PERSON] , державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, розглянувши документи, подані [PERSON] , [INFO] , для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] батька, [PERSON] (спадкова справа №586/2010) на частину земельної ділянки, яка знаходиться в [ADDRESS] , вважаю, що нотаріальна дія не може біти вчинена оскільки склад спадкового майна не є визначеним. гр. [PERSON] та його співвласником гр. [PERSON] не було укладено договір про поділ нерухомого майна (земельної ділянки) що є у спільній власності. Вказана земельна ділянка належить гр. [PERSON] , співвласником цієї земельної ділянки є гр. [PERSON] на підставі спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них, тому нотаріальна контора не має змоги визначити склад спадкового майна, а саме частку померлого [INFO] гр. [PERSON] у вказаній земельної ділянці. [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її батька [PERSON] , прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак оскільки земельна ділянка, належала [PERSON] та [PERSON] на підставі спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них, нотаріальна контора не має змоги визначити склад спадкового майна, а саме частку померлого [PERSON] у вказаній земельної ділянці, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим, вона позбавлена можливості оформити спадщину та звернулась з вказаним позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування на 28/100 частин земельної ділянки, яка відповідає належній їй частці житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч. 1 ст. 89 Земельного Кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 3 ст. 89 Земельного Кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 372 ЦК Українимайно, що є у спільнійсуміснійвласності, може бути поділенеміжспіввласниками за домовленістюміж ними, крімвипадків, установлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разіподілу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно з ч. 4 ст. 372 ЦК України договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з висновками щодо застосування норм права, наданим Верховним судом в постанові від 20.05.2020 року по справі № 303/6974/16-ц, від 18.02.2021 року у справі № 609/1231/19 спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття. Відсутність реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно зумовлює обмеження тільки у праві розпорядження ним. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України передбачено, щодо складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено: спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином позивач довела що вона прийняла спадщину після померлого [PERSON] та визнання позову з боку відповідача не порушує вимог закону. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved