Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 24 квітня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, спільне господарство не ведеться з лютого 2020 року. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, оскільки втрачені почуття любові та взаємоповаги, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. З наведених підстав просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 12-13). В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, представник позивачки [PERSON] подала заяву, в якій висловлено прохання розглядати справу без участі позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 28). Відповідач [PERSON] в судове засідання втретє не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом спрямування судових повісток за місцем проживання, а також за допомогою судових SMS-повісток. Окрім того, [PERSON] викликався в судове засідання, шляхом розміщення виклику у судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки представник позивачки не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 24 квітня 2012 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 02 вересня 2021 року серії, актовий запис №23 (а.с. 6). Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Вимогами частини 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн. (а.с. 1), сума якого підлягає стягненню на її користь з відповідача. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved