Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2021 року позов [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи було розглянуто та ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. Представник позивача звернувся до суду із клопотаннями про поновлення строку для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат та про стягнення судових витрат, яке мотивована тим, що ним разом із позовною заявою було подано заяву про продовження строків подання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] 12000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання позивач не з`явилася, проте її представник подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та позивача. Також зазначила, що клопотання про стягнення судових витрат підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, проте подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, яке мотивоване тим, що спір у цій справі не є складним, не містить двозначних доказів чи обставин, які б потребували додаткового їх вивчення, а підготовка позову не зайняла великого обсягу правових знань та часу, тому виходячи із принципу співмірності та розумності суми винагороди за адвокатські послуги заявлені позивачем є завищеними та не підлягають до задоволення в повному обсязі. Просив відмовити у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат з ТДВ СК «Альфа-Гарант» у повному обсязі. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви, тому суд проводить розгляд справи без їх участі. Частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про відшкодування судових витрат підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2021 року позов [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи було задоволено (а.с. 68- 70). 12.12.2020 року між адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» та [PERSON] укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги (а.с. 24), відповідно до умов якого адвокатське об`єднання має право представляти інтереси клієнта, зокрема, в цивільному судочинстві в судах всіх інстанцій з правом підпису всіх документів. Згідно із п. 4.1 договору, вартість послуг адвокатського об`єднання та порядок їх сплати передбачено в додатку (додатках) до цього договору. Так, 26.08.2021 року між адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» та [PERSON] , яка діяла через представника [PERSON] , було підписано Замовлення №1 на надання професійної правничої допомоги (Додаток до Договору про надання професійної правничої допомоги від 12.12.2020 року), яким визначено обсяг виконаних робіт та їх вартість. Вартість правничої допомоги адвокатського об`єднання, вказаної у п. 1 цього Замовлення визначається шляхом множення кількості затрачених адвокатським об`єднанням годин на вартість однієї норми-години роботи, яка становить 2000,00 грн. (а.с. 25, 26). Також в матеріалах справи наявні свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Ієговської А.О. (а.с. 27) та ордер (а.с. 28). За змістом ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». 17.12.2021 року між адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» та [PERSON] , яка діяла через представника [PERSON] , було підписано Детальний опис робіт (наданих послуг), в якому зазначено: перелік наданих адвокатом послуг; час, витрачений адвокатом на виконання цих послуг та загальна вартість наданих послуг - 12000,00 грн. (а.с. 84). Частиною 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд звертає увагу, що представником позивача разом із позовною заявою було подано заяву з проханням продовжити строк надання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Отже, стороною позивача було зроблено заяву про надання доказів на підтвердження понесених судових витрат після проголошення судового рішення. Вказані докази було подано суду в строк визначений законодавством, тому відсутні підстави для задоволення клопотання представника позивача про поновлення строку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Вимогами п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Проте, відповідачем не доведено неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) Враховуючи фактичні обставини справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що вимоги клопотання сторони позивача щодо стягнення суми витрат за надання правничої допомоги в розмірі 12000,00 грн. відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Доказів протилежного стороною відповідача суду не надано. На підставі викладеного, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати щодо витрат позивача на правничу допомогу, а саме відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України потрібно стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам в повному обсязі.

Outcome: approved