Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що квартира за адесою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] та онуку [PERSON] . Вказує, що відповідач її дочка, має зареєстроване місце проживання в даній квартирі. Зазначає, що факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, крім того істотно впливає на розмір додаткових витрат на утримання майна, які вона змушена платити самостійно. Як стверджувала [PERSON] , відповідач не мешкає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , з січня 2018 року, а тому втратила право користування цим житлом. З цих підстав позивач просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 30.11.2021 викликано у судове засідання для допиту в якості свідків: [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ; підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - закрито, призначено справу до розгляду по суті. Позивач у засідання суду не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позовну вимоги та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивачки, з відповідачем вона знайома. За твердженням свідка, відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] протягом багатьох років, позивач перешкод у користуванні жилим приміщенням доньці не чинить, її особисті речі у квартирі не бачила, знають дану сім`ю дуже давно та перебувають у дружніх відносинах. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивачки, з відповідачем вона знайома. За твердженням свідка, відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] більше чотири роки, позивач перешкод у користуванні жилим приміщенням доньці не чинить, її особисті речі у квартирі не бачила, знають дану сім`ю дуже давно та перебувають у дружніх відносинах. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу та [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомості від 23.08.1996 (а.с. 15). Як убачається із матеріалів справи, відповідає є донькою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно з довідки про реєстрацію місця проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА №71555981 від 12.10.2021, за адресою: [ADDRESS] , з 02.11.2004 року по теперішній час зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с. 27). Факт не проживання відповідача у квартирі за адресою: [ADDRESS] , підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які були відібрані в судовому засіданні, які зазначили, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] , протягом багатьох років, позивач перешкод у користуванні жилим приміщенням доньці [PERSON] не чинить, її особистих речей у квартирі не бачили, зазначили, що знають сім`ю дуже давно та перебувають у дружніх відносинах. Відповідно до відповіді Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 31.08.2021 року за №6069/125/51/02-2021 на запит представника позивача [PERSON] , проведеною перевіркою встановлено, що згідно інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» в Оболонському УП ГУНУП в м. Києві звернення від [PERSON] , [INFO] , з приводу перешкоджання у проживанні чи вчинення перешкод у користуванні нерухомим майном за адресою: [ADDRESS] , в період з січня 2018 року по 30.08.2021 до Оболонського УП не надходили (а.с.16). Згідно із відповіді Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м.Києва» від 02.09.2021 №463-2395 на запит представника позивача Пономар С.С., повідомляється, що за період з 01.01.2018 по теперішній час, письмових звернень, заяв та скарг від гр. [PERSON] з приводу перешкод в проживанні за адресою: [ADDRESS] на адресу підприємства не надходило (а.с.17). Отже, установлено, що відповідач зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] , однак фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, не сплачує комунальні послуги, її особистих речей у квартирі немає, житлом не цікавиться. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, що також передбачено статтею 405 ЦК України. Відповідно до частини 4 статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На спростування доказів позивача відповідачем в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не подано жодного доказу. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Отже, суд дійшов висновку про необхідність визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved