Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись на те, що в свідоцтві про народження батьками позивача заначені [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер її батько, який в свідоцтві про смерть зазначений як [PERSON] . На день його смерті в будинку значилася зареєстрованою та проживала матір позивача [PERSON] . [INFO] померла матір позивача, заначена в свідоцтві про смерть [PERSON] . На день її смерті в будинку проживача позивач разом з чоловіком та дітьми. В зв"язку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". За життя [PERSON] 18.11.1981 року склала заповіт відповідно до якого усе належне їй майно заповіла в рівних частках своїм дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Житловий будинок [ADDRESS] побудований на земельній ділянці відведеній [PERSON] на підставі рішення виконкому Свалявської районної ради депутатів трудящих та яка передана у безстрокове користування. Згідно реєстраційного посвідчення виданого Мукачівським міжміським бюро техінвентаризації, реєстраційний номер №1341 від 18.11.1966 року житловий будинок [ADDRESS] в цілому зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору на право забудови , посвідченого Свалявською держнотконторою 14 квітня 1955 року.Позивач вважає, що має право на оформлення спадщини після смерті батьків, якц вона фактично прийняла вступом в управління та володіння одразу після їхньої смерті та звернулася до нотаріальної контори з заявою де і було виявлено відсутність свідоцтва про одруження батьків та розбіжності в написанні прізвища, імені та по батькові батьків. В зв"язку з вищевикладеним просить встановити факт родинних відносин , а саме що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] записаний у свідоцтві про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , як [PERSON] та померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , записана у свідоцтві про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , як [PERSON] були подружжям та батьками [PERSON] , [INFO] , встановити факт, що заповіт посвідчений 18 листопада 1981 року і зареєстрований в реєстрі за №1068 Свалявською державною нотаріальною конторою від імені [PERSON] , де замість правильно імені " [PERSON] " записано " [PERSON] " належить померлій [INFO] [PERSON] та встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] документів, в яких його прізвище, ім"я та по батькові записано російською мовою, як [PERSON] , а саме інвентаризаційної справи на будинковолодіння [ADDRESS] , реєстраційний номер №1341; реєстраційного посвідчення № 1341 від 18 листопада 1966 року; договора на виділення земельної ділянки від 14 квітня 1955 року ; акту приймання в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 10 жовтня 1966 року; акту про відвід земельної ділянки під забудову від 14 грудня 1954 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2021 року справу № 306/1829/21 (провадження № 2-о/306/93/21) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 27). 25 жовтня 2021 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 28). В судовому засіданні адвокат заявника заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, задоволення заявлених вимог залишає на розсуд суду (а.с. 30). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] ві 24 жовтня 1949 року [PERSON] , [INFO] батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 05 червня 1965 року [PERSON] , [INFO] після одруження змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 17) Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 09 березня 1996 року виданого Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області позивач [PERSON] , [INFO] (а.с.7). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21 березня 1966 року виданого райбюро ЗАГС м.Свалява (а.с. 8). [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 вересня 1994 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Закарпатської області м.Свалява (а.с. 9). Згідно заповіту посвідченого державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори від 18 листопада 1981 року [PERSON] усе належне їй майно заповіла в рівних частках своїм дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім"я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідно встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] записаний у свідоцтві про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , як [PERSON] та померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , записана у свідоцтві про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , як [PERSON] були подружжям та батьками [PERSON] , [INFO] . Встановити факт, що заповіт посвідчений 18 листопада 1981 року і зареєстрований в реєстрі за №1068 Свалявською державною нотаріальною конторою від імені [PERSON] , де замість правильно імені " [PERSON] " записано " [PERSON] " належить померлій [INFO] [PERSON] . Що стосується вимоги про встановлення факт належності [PERSON] , померлому [INFO] документів, в яких його прізвище, ім"я та по батькові записано російською мовою, як [PERSON] , а саме інвентаризаційної справи на будинковолодіння [ADDRESS] , реєстраційний номер №1341; реєстраційного посвідчення № 1341 від 18 листопада 1966 року; договора на виділення земельної ділянки від 14 квітня 1955 року ; акту приймання в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 10 жовтня 1966 року; акту про відвід земельної ділянки під забудову від 14 грудня 1954 року то в задоволенні такої вимоги необхідно відмовити з наступних підстав. Інвентаризаційна справа на будинковолодіння, реєстраційне посвідчення, договір на виділення земельної ділянки, акт приймання в експлуатацію індивідуального будинковолодіння, акт про відвід земельної ділянки під забудов не відносяться до правовстановлюючих документів в розумінні Закону України "Про власність", ні в розумінні Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 p., ні в розумінні Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженій наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 p. Такі документи, тільки підтверджують право власності, не є правовстановлюючими, бо вони не встановлюють, не визначають право, а тільки підтверджують його існування. Крім того, договір на виділення земельної ділянки є актом дозвільного характеру, який вичерпав свою дію після завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію. За таких обставин, у встановленні даних фактів необхідно відмовити, оскільки вони не спричиняють правових наслідків для заявника. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial