Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

21.09.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона та відповідач [PERSON] до 04.09.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося троє спільних дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Наразі, усі діти досягли повноліття. На момент звернення до суду з даним позовом [PERSON] є повнолітнім, навчається на 2-му курсі факультету комп`ютерних та інформаційних технологій Луцького НТУ денної форми навчання за державним замовленням. У зв`язку з цим, останній позбавлений можливості працювати та отримувати самостійний заробіток, а її матеріальне становище позбавляє самостійно забезпечувати сина. В свою чергу, [PERSON] участі в утриманні повнолітнього сина не приймає, попри ту обставину, що він є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, на обліку у лікарів не перебуває, а також у нього є реальна спроможність надавати матеріальну допомогу для забезпечення потреб [PERSON] , пов`язаних з його навчанням. Як їй відомо, відповідач працює за кордоном та отримує достойний заробіток. Враховуючи наведене, просить суд присудити рішення, яким стягувати з [PERSON] , на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 6000 грн. щомісяця, починаючи із досягнення ним повноліття та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені у її позовній заяві та просила задовольнити їх у повному обсязі. Додатково пояснила, що її син [PERSON] навчається у ВНЗ на денній формі навчання за державним замовленням, однак стипендію не отримує через неуспішність. Зазначила, що розмір доходу [PERSON] їй невідомий, однак вона переконана у здатності сплачувати останнім аліменти у визначеному нею розмірі. Інших доказів, а ніж тих, які долучені до її позовної заяви, вона надавати наміру не має. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши до суду свої письмові пояснення щодо предмету спору, відповідно до яких заявлені позовні вимоги визнає частково та просить суд стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 1500 грн. щомісяця, починаючи із дня звернення до суду з даним позовом та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що певний період часу він не працює, оскільки займався лікуванням свого батька, який [INFO] помер. У нього залишилася літня мати, яка потребує опіки та фінансової допомоги. Просить розгляд справи просить проводити без його участі та врахувати дані обставини при постановленні судового рішення. До початку судового засідання від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] надійшла заява, у якій він просить судовий розгляд здійснювати без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] за час зареєстрованого шлюбу, народився спільний син - [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] досяг повноліття та на даний час проживає разом зі своєю матір`ю - позивачкою [PERSON] , а відповідач [PERSON] проживає окремо від них. Вищевказані обставини сторонами у справі не оспорюються. Як вбачається із довідки № 249/21 від 15.09.2021 року, [PERSON] , [INFO] навчається на 2-му курсі (група АВ-21) Луцького НТУ за спеціальністю «Комп`ютерні та інформаційні технології» на денній формі навчання за державним замовленням. Дата навчання з 22.09.2020 року по 30.06.2024 року (а.с. 10). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як було встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , на момент розгляду даної справи є студентом Луцького НТУ, зі строком навчання до 30.06.2024 року на денній формі навчання за державним замовленням. Тобто, навчання [PERSON] у ВНЗ є безоплатним. На час розгляду справи судом, [PERSON] , через неналежну успішність, стипендію не отримує та будь-яких інших видів заробітку немає, у зв`язку з чим перебуває на повному утриманні позивачки. Третя особа [PERSON] є здоровим та на обліку в лікарів не перебуває. Суд вважає доведеним, що у зв`язку із навчання у вищому навчальному закладі, позивачка змушена нести витрати, пов`язані з проїздом сина, харчуванням, придбанням речей першої необхідності тощо, однак розмір таких витрат стороною позивача належними та допустимими доказаними обґрунтований не був. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, інших утриманців не має, розмір його середньомісячного заробітку суду невідомий. Докази, які спростовують вищевказані судом обставини, жодною із сторін надані не були. Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі у розмірі 1500 грн. щомісяця, та до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Визначаючи розмір аліментів, суд також приймає до уваги матеріальний стан позивачки (а.с. 9), який позбавляє останню в повній мірі матеріально забезпечувати свого сина [PERSON] , [INFO] , одноосібно, однак не звільняє її від такого обов`язку. В ході розгляду справи судом позивачу [PERSON] було роз`яснено положення ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість, позивач суду повідомила, що додаткові докази, визначені ст. 76 ЦПК України, вона не має наміру подавати, вважає, що долучені нею до позовної заяви письмові докази є достатніми для підтвердження заявлених нею позовних вимог. Суд вважає, що позивачем [PERSON] не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у заявленому нею розмірі. У своєму позові, [PERSON] також просила присудити до стягнення з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] з дати досягнення ним повноліття, однак така вимога не ґрунтується на законі, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 192 СК України, аліменти на дитину, яка продовжує навчання, присуджуються від дня пред`явлення позову. З даною позовною заявою позивач [PERSON] звернулася 21.09.2021 року (а.с. 1), а тому саме з цієї дати аліменти, присуджені на підставі положень ст. ст. 198-201 СК України, підлягають стягненню. При цьому, жодних правових підстав для стягнення з відповідача аліментів за минулий час суд не вбачає. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 198-201 СК України,

Outcome: partial