Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі № 206/2-1238/11. Заява мотивована тим, що Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2013 року, було задоволено позов [PERSON] та визнано недійсним кредитний договір № 0101/0208/71-019 від 15.02.2008 року укладеного між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] із застосуванням наслідків його недійсності. Рішення набуло законної сили 29.04.2021 року. Під час судового провадження було встановлено та підтверджено доказами, що 15.02.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» дійсно було укладено кредитний договір №0101/0208/71-019. З метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання [PERSON] за договором №0101/0208/71-019 від 15.02.2008 року було укладено договори: поруки від 15.02.2008 року та нотаріально посвідчений договір іпотеки №0.101/0108/71-001-2-01 від 15.02.2008 року, згідно з умовами якого, в заставу було передано належне [PERSON] нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру за [ADDRESS] . В кінці листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» відступив права грошової вимоги за кредитним договором № 0101/0208/71-019 ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс». Крім того, 01.12.2012 року до Державного реєстру іпотек на підставі договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012, було змінено іпотекодержателя з ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс». Рішення неодноразово оскаржувалось, як відповідачем, так і сторонніми особами, проте Постановою Вінницького апеляційного суду від 29.04.2021 року було закрито апеляційне провадження. 10 листопада 2021 року постановою Верховного Суду зазначену Постанову Вінницького апеляційного суду залишено без змін. [PERSON] зазначає, що визнання Рішенням Вінницького міського суду від 17.06.2013 року недійсним кредитного договору № 0101/0208/71-019 від 15.02.2008 року із застосуванням наслідків недійсності правочину обумовлює недійсність укладених на його підставі договорів: поруки від 15.02.2008 року, договору іпотеки № 0101/0108/71-001-2-01 від 15.02.2008 року. Утім, коли він звернувся до державного реєстратора з проханням зняти арешт з належного йому майна, а саме: трикімнатної квартири за [ADDRESS] , на підставі рішення Вінницького міського суду від 17.06.2013 року у справі № 206/2-1238/11, йому було відмовлено з тих підстав, що фраза в резолютивній частині рішення про «застосування наслідків недійсності правочину» є недостатньою, оскільки в рішенні повинно бути зазначено про зняття заборони відчуження з майна переданого в забезпечення виконання визнаного недійсним кредитного договору №0101/0208/71-019 від 15.02.2008 року та про визнання недійсним договору іпотеки №0101/0108/71-001-2-01 від 15.02.2008 року. За таких обставин, заявник просив суд постановити додаткове рішення у справі 206/2-1238/11, в якому поряд з визнанням недійсним кредитного договору № 0101/0208/71-019 від 15.02.2008 року укладеного між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] із застосуванням наслідків його недійсності, зазначити висновки суду щодо зняття заборони відчуження з майна переданого в забезпечення виконання визнаного недійсним кредитного договору № 0101/0208/71-019 від 15.02.2008 року, а саме: трикімнатної квартири за [ADDRESS] , та про визнання недійсними договору поруки від 15.02.2008 року та договору іпотеки № 0101/0108/71.-001-2-01 від 15.02.2008 року. Відповідно до ч.3,4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області з 12.05.2011 року знаходилась цивільна справа № 206/2-1238/11 за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору публічне акціонерне товариство «Сведбанк», [PERSON] , [PERSON] про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним. Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2013 року позов [PERSON] задоволено. Поновлено [PERSON] процесуальний строк для звернення до суду про захист порушеного права, визнано кредитний договір від 15 лютого 2008 року № 0101/0208/71?019, укладений між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] , недійсним із застосуванням наслідків його недійсності. Зобов`язано сторони договору повернути одна одній все, що вони одержали на виконання цього правочину, вирішено питання розподілу судових витрат. 27 березня 2017 року особа, яка не брала участі в розгляді справи, - ПАТ «Дельта Банк», подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 01 червня 2017 року задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк». Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ «Сведбанк», [PERSON] , [PERSON] , про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним. Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2021 року до участі у справі залучено правонаступника ПАТ «Дельта Банк» - ТОВ «Фінансова компанія «Інвент». Постановою Верховного Суду від17 лютого 2021 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 червня 2017 року скасовано, передано справу № 206/2?1238/11 на новий розгляд до апеляційного суду. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 квітня 2021 року закрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ «Сведбанк», [PERSON] , [PERSON] , про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним. Постановою Верховного суду від 10.11.2021 року касаційну скаргу ТОВ «ФК «Інвент» залишено без задоволення. Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29.04.2021 року залишено без змін. Суд розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення суду, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даної заяви виходячи з наступного. Дія Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ст. 2 Закону). П.1, п.2 ст.12 Закону визначено, що державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Частинами 1, 3 статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Частиною 2 ст. 270 ЦПК України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд звертає увагу, що заявник у своїй заяві просить суд зазначити висновки суду щодо зняття заборони відчуження з майна переданого в забезпечення виконання визнаного недійсним кредитного договору № 0101/0208/71-019 від 15.02.2008 року, а саме: трикімнатної квартири за [ADDRESS] , та про визнання недійсними договору поруки від 15.02.2008 року та договору іпотеки № 0101/0108/71.-001-2-01 від 15.02.2008 року. Водночас, перелік підстав для ухвалення додаткового судового рішення, визначений ст. 270 України, є вичерпним і доводи заявника не свідчать про існування жодної з них для можливості ухвалення судом додаткового судового рішення, оскільки, зазначення висновків суду щодо зняття заборони відчуження майна буде змінювати дане рішення., а не доповнювати його. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його прво на звернення до суду із заявою про скасування арешту майна, в порядку ст. 158 ЦПК України, в процесі розгляду якої будуть встановленні підстави для зняття арешту з майна.

Outcome: dismissed