Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

09 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Акціонерного товариства "Альфа-Банк, про стягнення безпідставно отриманих коштів. Просив стягнути з Акціонерного, товариства «Альфа-Банк» на його користь стягнуті за виконавчим написом від 29.08.2020 року, реєстраційний номер 2908, вчиненим приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. грошові кошти в сумі 8949,99 грн. Мотивуючи позовні вимоги, тим що 21 грудня 2006 року між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого являється відповідач по справі Акціонерне товариство «Альфа-Банк» був укладений договір кредиту № 727/057. Предметом даного договору стала грошова позика в сумі 500000,00 грн. зі сплатою 18% річних, з порядком погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення та кінцевим терміном повернення заборгованості 20 грудня 2013 року . У жовтні 2020 року на його адресу надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича від 05.10.2020 про відкриття виконавчого провадження відносно боржника [PERSON] щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Івано- Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. № 2908 від 29.08.2020 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 727/057 від 21.12.2006, в розмірі 940142,52 грн. Разом із вказаною постановою надійшли постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на майно боржника, про стягнення із боржника основної винагороди, датовані 05.10.2020. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.04.2021 у справі № 524/7485/20, зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Однак, приватним виконавцем Скрипником В.Л. під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо примусового виконання оскарженого виконавчого напису, ВП № 63205238, шляхом списання коштів із арештованого рахунку, стягнуто із [PERSON] грошові кошти в сумі 10244,91 грн., з яких 8949,92 грн. перераховані на користь стягувана АТ «Альфа-Банк», 894,99 грн. перераховані на користь приватного виконавця відповідно до постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця № 63205238 від 05.10.2020; 400,00 грн. перераховані на користь приватного виконавця відповідно до постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 53205238 від 05.10.2020 року та постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження № 63205238 від 23.10.2020 року, що підтверджується інформацією, наданою приватним виконавцем Скрипником В.Л. на адвокатський запит, а також випискою за банківським рахунком [PERSON] за 22.10.2020 року. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем АТ «Альфа-Банк» суми розміром 8949,92 грн. було стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого напису, який судовим рішення був визнаний таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. В зв`язку з вищевикладеним він змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 15.12.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу роз`яснено право протягом п`яти днів з дня вручення зазначеної ухвали подати заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та право протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України і протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, подати свої заперечення, які повинні відповідати частинами третьої - п`ятої статті 178 ЦПК та право відповідача відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України подати зустрічний позов у строк для подання відзиву. Роз`яснено третій особі право протягом 5 днів з дня отримання позову, відзиву на позовну заяву подати свої пояснення щодо позову, відзиву, які мають відповідати вимогам частини третьої-п`ятої статті 178 ЦПК України. 12 січня 2022 року представником відповідача направлено відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні заявлених [PERSON] позовних вимогах в повному обсязі. Вказував, що виконавчий напис № 2908 є не підставою набуття Грошових коштів, а інструментом для стягнення таких грошових коштів. При цьому підставою набуття грошових коштів є не виконані грошові зобов`язання позивачем перед відповідачем. Саме з метою погашення заборгованості за Кредитним договором відповідач стягнув з позивача грошові кошти. Станом на 11 січня 2022 року зобов`язання позивача, визначені Кредитним договором не припинені, заборгованість не погашена, а тому правові підстави для набуття грошових коштів не відпали, отже відсутні підстави для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України. В разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. У конкретних правовідносинах між позивачем та відповідачем, в результаті поведінки позивача, яка виражається у невиконанні своїх зобов`язань щодо повернення отриманих грошових коштів, утворюється правова підстава для набуття відповідачем грошових коштів позивача, і такою правовою підставою для набуття відповідачем грошових коштів є повернення відповідачу наданих позивачу грошових коштів, з метою захисту прав та законних інтересів відповідача, зокрема щодо права власності на грошові кошти, які до сих пір не повернуті відповідачу. Договірний характер правовідносин, що існували між сторонами і на підставі яких виникло право вимоги та обов`язок повернення коштів, виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України. Станом на 27 жовтня 2020 року відсутні будь-які правові передумови вважати, що грошові кошти, у розмірі 8949 гривень 92 копійки, які були перераховані 27 жовтня 2020 року, та щодо повернення яких подана позовна заява були набуті без достатніх правових підстав. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача, адвокат Батієнко Я.І., в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позові, суду пояснив, що правовою підставою стягнення коштів з позивача на користь відповідача є виконавчий напис, який виданий приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., а не кредитний договір . На даний час рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.04.2021 виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, тому виплачена сума в розмірі 8949,99 грн. вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві (а.с. 30-31). Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень, письмових пояснень по справі щодо позову не надав (а.с. 28). Заслухавши представника позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 21 грудня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 727/057. 29 серпня 2020 року приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис № 2908 про стягнення із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа - Банк» заборгованості за договором кредиту № 727/057 від 21.12.2006, в розмірі 940142,52 грн. (а.с.6). 05 жовтня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. відкрито виконавче провадження № 63205238 на підставі вищевказаного виконавчого напису про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Альфа - Банк» грошових коштів у сумі 940142,52 грн. (а. с.7-8). 13 жовтня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. накладено арешт на грошові кошти [PERSON] , що знаходяться на рахунку АТ КЬ «ПриватБанк» (а.с. 9-10). Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.04.2021 у справі № 524/7485/20, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем 29.08.2020, який зареєстрований у реєстрі за №2908 щодо стягнення із [PERSON] на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №727/057 від 21.12.2006 (а.с.12-14). Відповідно до наданої інформації приватним виконавцем Скрипником В.Л. під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо примусового виконання оскарженого виконавчого напису, ВП № 63205238, шляхом списання коштів із арештованого рахунку, стягнуто із [PERSON] грошові кошти в сумі 10244,91 грн., з яких 8949,92 грн. перераховані на користь стягувана АТ «Альфа-Банк», 894,99 грн. перераховані на користь приватного виконавця відповідно до постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця № 63205238 від 05.10.2020; 400,00 грн. перераховані на користь приватного виконавця відповідно до постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 53205238 від 05.10.2020 року та постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження № 63205238 від 23.10.2020 року (а.с.15). Згідно виписки з банківського рахунку [PERSON] за 22.10.2020 року наданої АТ КБ «ПриватБанк» приватним виконавцем Скрипником В.Л. здійснене списання грошових коштів у розмірі 10244,91 грн. (а.с.16). Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Оскільки виконавчий напис, вчинений 29 серпня 2020 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 2908, за яким стягнуто 940142,52 грн, визнано таким, що не підлягає виконанню, правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала. За таких обставин, відповідно до приписів статті 1212 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути позивачу отримані грошові кошти. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 06 жовтня 2021 року у справі №623/363/20. Твердження представника АТ «Альфа - Банк» про те, що підставою набуття грошових коштів є не виконавчий напис, а невиконання грошового зобов`язання за договором кредиту № 727/057 від 21.12.2006, не заслуговують на увагу, оскільки кошти не були сплачені [PERSON] добровільно, а їх стягнення відбувалось примусово, шляхом списання коштів з банківського рахунку на підставі виконавчого напису, визнаного в подальшому таким, що не підлягає виконанню. У разі якщо АТ «Альфа - Банк» вважає, що у [PERSON] наявна заборгованість за договором кредиту № 727/057 від 21.12.2006 воно не позбавлене право звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості. Оцінка законності та обґрунтованості таких вимог буде надана судом у межах розгляду відповідної цивільної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн., в зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені з оплати судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved