Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

19 жовтня 2021 року СП ТОВ «Світловодськпобут» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2014 року по 01 липня 2021 року в сумі 32840 грн. 91 коп., втрати від інфляції 8006 грн. 16 коп., та три відсотки річних 2844 грн. 05 коп., а також судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. та 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтуванні позову посилається на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , є споживачами теплової енергії, що надається позивачем, на них відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] . Між [PERSON] та СП ТОВ «Світловодськпобут» 31 березня 2008 року укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, який є діючим на сьогодні. З [PERSON] договір не укладено, однак він проживає у вказаній квартирі. Відповідачі свої зобов`язання не виконують, тоді як позивач надавав останнім послуги з централізованого опалення їх квартири. Внаслідок невиконання договірних зобов`язань, за період з 01 жовтня 2014 року по 01 липня 2021 року виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 32840 грн. 91 коп. Згідно розрахунку розмір суми трьох відсотків річних за вказаний період становить 2844грн. 05 коп., а сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів становить 8006 грн. 16 коп. Вказаний борг відповідачі в добровільному порядку не сплачують, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2021 року вирішено відкрити провадження у справі та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження, за участі сторін, надано відповідачам строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Відповідачі особисто отримали позовну заяву з додатками 21 грудня 2021 року. Відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо надання відзиву. Представник позивача в судове засідання не з`явився. 13 січня 2022 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі №1 та №2 в судове засідання не з`явилися, хоча є повідомленими належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням від 21 грудня 2021 року. Причини їх неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за №742 від 15 серпня 2012 року є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Згідно наказів СП ТОВ «Світловодськпобут» та рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради, у м. Світловодську у період з 2014 по 2021 роки було проведено опалювальні сезони. 31 березня 2008 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. На ім`я відповідачів, як співвласників квартири відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до вказаного договору, СП ТОВ «Світловодськпобут» надавало відповідачам послуги з централізованого опалення їх квартири за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок несплати відповідачами платежів за отримані послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2014 року по 01 липня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 32840 грн. 91 коп. Згідно розрахунку позивача, сума трьох відсотків річних за період з 01 жовтня2014 року по 01 липня 2021 року становить 2844 грн. 05 коп., а сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за вказаний період, становить 8006 грн. 16 коп. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В розумінні положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З огляду на зміст правовідносин, що існують між сторонами, вони по своїй суті є грошовим зобов`язанням, в якому серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника як споживача послуг покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора, як виконавця комунальної послуги, вимагати сплату коштів за фактично надані послуги. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп., то вона не підлягає задоволенню повністю, оскільки представником позивача, всупереч ст.137 ЦПК України, суду не надано жодного доказу на підтвердження існування таких витрат. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у справі у вигляді судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп. підлягають стягненню солідарно з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial