Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

В червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 24000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно наказу №03-к від 18.05.2017 позивач [PERSON] працює на посаді інженера з охорони праці за сумісництвом на умовах неповного робочого дня на 0,25 ставки. З квітня 2019 року було збільшено основну заробітну плату позивача на 4000 грн. шляхом виплати йому щомісячно премії. Проте сплата щомісячної премії не залежала від підсумків роботи позивача за певний період. Порядок її виплати не регулювався спеціальними системами і положеннями. Вона не була виплатою в рамках грантів, компенсаційною чи іншою грошовою або матеріальною виплатою, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми, а також дана виплата не була винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці та не включала доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством. Тому вона не підпадає під ознаки премії, а є основною заробітною платою. З січня 2021 року розмір заробітної плати позивача було зменшено на 4000 грн., оскільки відповідачем було припинено виплату щомісячних доплат. Про зміну умов оплати праці позивача попереджено не було. Внаслідок цього за шість місяців утворилась заборгованість по зарплаті в розмірі 24000 грн., яку відповідач не виплачує позивачу, що стало підставою для звернення [PERSON] до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 15.09.2021 залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕУ ЕНЕРГО» про стягнення заробітної плати в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ДРАЙВ" (а.с. 65). Представник позивача - адвокат Зінченко А.А. до судового засідання не з`явився, але надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕУ ЕНЕРГО» до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища» (далі - ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС») до судового засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких просять задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі (а.с. 130-131). Пояснення мотивовані тим, що ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» погоджується з твердженнями позивача, що сплата вище зазначених сум не залежала від підсумків роботи за певний період, порядок її виплати не регулювався спеціальними системами і положеннями, вона не була виплатою в рамках грантів, компенсаційною чи іншою грошовою або матеріальною виплатою, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актам норми, а також дана виплата не була винагородою за працю понад установлені норми, трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці та не включала доплат надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати. ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС», як засновник ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» неодноразово пропонувало іншому засновнику - ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» привести штатний розклад товариства у відповідність до існуючих обставин та діючого законодавства та внести до нього відповідні зміни, проте ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» відмовився від цього. Також, листом від 03.10.2019 ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» запропонувало не виплачувати премії директору та головному бухгалтеру внаслідок припущення ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» щодо зловживань фінансового характеру з боку посадових осіб товариства, проте у відповідь на це ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» 04.10.2019 направило лист за №84, в якому зазначило, що здійснення щомісячних доплат (виплат) працівникам ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» не є заохоченням, а виробничими преміями, які є різновидом додаткової заробітної плати. В зв`язку з чим невиплата даних сум без попередження працівників про погіршення умов оплати праці буде порушенням чинного трудового законодавства. З цією позицією ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» повністю погодилось і погодило виплату виробничих премій всім працівникам товариства. Також як вбачається з матеріалів справи і це не заперечується ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» щомісячна доплата інженеру з охорони праці в розмірі 4000 грн. хоча і здійснювалась на підставі рішення засновників з призначенням платежу «премія», проте ні в рішенні засновників, а ні в будь-якому іншому внутрішньому документі підприємства не зазначались умови її виплати або умови на підставі яких особа може бути позбавлена таких виплат або розмір їх може бути зменшено, що в свою чергу свідчить про те, що дана сума є додатковою заробітною платою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» є юридичною особою і створено 26.02.2014 його учасниками, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" - 50% статутного капіталу товариства та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО- ДРАЙВ" - 50% статутного капіталу товариства, що підтверджується протоколом №1 загальних зборів Засновників ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» від 19.02.2014, Статутом ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО», випискою з ЄДРПОУ щодо ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» (а.с. 108-126). Згідно наказу №03-к від 15.03.2017 [PERSON] прийнято з 20.03.2017 на роботу до ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» на посаду інженера з охорони праці за сумісництвом (неосновне місце роботи) на умовах неповного робочого дня (2-х годинний робочий день) на 0,25 ставки з окладом згідно штатного розкладу (а.с. 5). Згідно з довідкою №11, виданою 12.04.2021 року ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО», [PERSON] працює в ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» з 20.03.2017 та на момент видачі даної довідки займає посаду інженера з охорони праці. Його дохід за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 склав 26124,08 грн. (а.с. 6). Як вбачається із внутрішнього листування, зокрема із листів адресованих директору ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» Абрамчук О.В. від 03.10.2019, директору ТОВ «СУНП «АЕТЗНПС» Майсенеру Й.Ш. від 04.10.2019, між учасниками Товариства було досягнуто домовленостей щодо здійснення щомісячних доплат працівникам у вигляді премії (а.с. 132, 139). Згідно листа директора ТОВ «СУНП «АЕТЗНПС» Майсенер Й.Ш. від 17.10.2019 року, адресованого директору ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» Сидоріній М.В. , пропонувалось врегулювали виплату виробничих премій, шляхом прийняття відповідного рішення загальними зборами (а.с. 133). Водночас, згідно листа директора ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» Сидоріної М.В. від 31.03.2020, 30.04.2020, 26.06.2020 (а.с. 85-86, 92-93, 100-101) встановлено, що ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» погоджує виплату премії іншим працівникам товариства в сумах, зазначених в відомостях, зокрема, [PERSON] в сумі 4000,00 грн. Згідно розрахунку позивача заборгованість по заробітній платі за період з січня 2021 року по червень 2021 року складає 24000 грн. (4000 грн. х 6 місяців). Відповідно до ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. В частині другій цієї статті вказується, що і конкретні розміри надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Аналогічні вимоги містяться в ст. 15 Закону України «Про оплату праці». Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України). В Методичних рекомендаціях щодо організації матеріального стимулювання праці працівників підприємств і організацій, які рекомендовані Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.01.2003 №23, які розроблені з метою надання практичної та методичної допомоги підприємствам та організаціям щодо розробки та впровадження найбільш ефективних систем матеріального стимулювання праці, розкривається зміст поняття «винагорода», «премія» та «надбавки та доплати». Так, відповідно до згаданих Методичних рекомендацій, винагорода - це будь-яка одноразова, періодична або щомісячна матеріальна (грошова чи натуральна) виплата працюючому на підприємстві, відповідно до показників та умов цієї виплати, визначених підприємством. Премія - основний вид додаткової, понад основну заробітну плату, винагороди, яка виплачується працівникам за результатами їх трудової діяльності та виробництва в цілому за показниками та умовами оцінки цих результатів, визначеними підприємством. Надбавки та доплати - це законодавче гарантовані або нормативно (постанови Уряду, угоди та договори) обумовлені виплати працівникам понад їх основну заробітну плату, які пов`язані з особливостями та умовами праці, а також особистими якостями працівників. Згадані в рекомендаціях поняття узгоджуються з поняттям «структура заробітної плати», яке розкривається в ст. 2 Закону України «Про оплату праці», до якої входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Матеріальне стимулювання праці - це засіб забезпечення матеріальних потреб працюючих у залежності від результатів їх колективної та індивідуальної праці через систему законодавчих, нормативних, економічних, соціальних та організаційних чинників і заходів, пов`язаних з виробництвом. Матеріальне стимулювання праці в Методичних рекомендаціях розглядається в аспекті створення систем додаткової до основної (тарифної) заробітної плати винагороди працівникам за перевищення планових або нормативних рівнів показників індивідуальної та колективної виробничої та управлінської діяльності, а також кінцевих результатів роботи структурних підрозділів або підприємства в цілому. Системи матеріального стимулювання праці працівників підприємств за їх роллю, призначенням (напрямами стимулювання) можна поділити на декілька груп, однією з яких є системи матеріального стимулювання через пряме підвищення заробітної плати, до яких належать, зокрема, система матеріального стимулювання працівників управлінської ланки, побудовані на "оцінці заслуг" з урахуванням їх особистого внеску в підвищення ефективності економічної або фінансово-господарської діяльності підприємства, та система доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів та використання підвищених тарифних ставок за конкретні показники особливостей праці або особисті професійні та ділові якості працівників, які безпосередньо впливають на результати роботи працівника, структурного підрозділу або підприємства в цілому. Суд враховуючи, що у відповідача відсутні будь-які акти (колективний договір, положення про преміювання, положення про оплату праці), якими було б визначено умови та порядок виплати премій, а також те, що щомісячна виплата в розмірі 4000,00 грн. не регулювалась спеціальними системами, положеннями або її виплата залежала від підсумків роботи позивача за певний період, дійшов до висновку, що засновники ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» своїми домовленостями фактично збільшили розмір основної заробітної плати. Оскільки преміювання працівника ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» [PERSON] не передбачено Статутом товариства, тому доплата йому до заробітної плати в розмірі 4000,00 грн. не є премією. Разом з тим, засновниками ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» в порядку передбаченому Статутом, не було прийнято відповідне рішення про преміювання працівників товариства. Також в товаристві не утворювався будь-який уповноважений орган на представництво трудового колективу, в тому числі і орган профспілкової організації. Крім того, відповідачем не спростовано, що питання преміювання не погоджувалось в порядку передбаченому ст. 97 КЗпП України та ст. 15 Закону України «Про оплату праці». Домовленість між ними про здійснення доплат в цьому розмірі була не затвердженою, а отже, про її зміст відомо лише їм, а відтак, на підставі документів, які є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що основним наміром здійснення вказаної доплати було збільшення розміру заробітної плати. Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн., від сплати якого при зверненні до суду був звільнений позивач.

Outcome: approved