Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . В листопаді 2016 року він зареєстрував в квартирі відповідача, яка є його знайомою. Вона деякий час проживала з ним, однак з 2018 року більшу частину часу не поживала, а з початку 2020 року до квартири не з`являлась, не проживала. В 2018 року він пропонував їй знятись з реєстрації, але вона запропонувала сплачувати більшу частину послуг задля пошуку кращої роботи. До кінця 2020 року вона дотримувалась домовленості, а з початку 2021 року припинила. Як стало відомо, у неї виникли проблеми з кредитами, до нього телефонували з банків, надходили листи з фінансових установ на її ім`я. На даний час місце проживання відповідача йому не відоме, вони не спілкуються. В квартирі він проживає один, як непрацюючий інвалід отримує лише пенсію, якої не вистачає на оплату комунальних послуг. Через реєстрацію відповідача, яка не приймає участі в утриманні майна, він не може оформити субсидію. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 05.10.2021 року. 06.10.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 08.10.2021 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 13.10.2021 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Відзив на позов не надходив. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи в заочному порядку. В суді встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджено Свідоцтвом про право власності на житло від 03.02.1999 року, та Договором дарування 1/2 частини квартири від 24.05.2004 року. [PERSON] , яка є знайомою позивача, зареєстрована в спірній квартирі з 02.11.2016 року. З Акту від 20.09.2021 року убачається, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з початку 2020 року. Акт підписано сусідами, та засвідчено начальником ЖЕД-407. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. По даній справі встановлено, що відповідач в спірній квартирі не проживає. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача, відповідач до суду не надала. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористалась процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 908,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved