Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов тим, що 01.06.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № Z62.00601.003990808. 02.12.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу №12/89, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» та відступило позивачу права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором, зокрема за кредитним договором № Z62.00601.003990808. Відповідач не\~виконувала належним\~чином умови\~кредитного договору,\~у зв`язку\~з чим\~у неї\~утворилася заборгованість,\~яка становить 124313,96\~грн.,\~з яких:\~58376,07\~грн.\~-\~ заборгованість\~за основним боргом;\~21074,37\~заборгованість за\~відсотками;\~44863,52\~грн.\~-\~заборгованість за комісіями, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явилась, але подала до суду клопотання про\~розгляд справи у її відсутність. Просила позов задовольнити в повному обсязі та не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились у судове засідання, про причини неявки суд не повідомили, не подали відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 01.06.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № Z62.00601.003990808 (а.с. 3-6, 8, 9-12). Відповідно до\~умов кредитного\~договору відповідачу\~було надано\~кредит на\~поточні потреби\~в розмірі\~58822,00\~грн.\~строком на\~36\~місяців,\~зі сплатою річної змінюваної процентної ставки. За умовами кредитного договором відповідач зобов`язалася повернути кредит разом з процентними платежами, згідно з умовами цього договору. ПАТ «Ідея\~Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується ордерами-розпорядженнями №1 та №2 (а.с. 7, 18). 02.12.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу №12/89, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» та відступило позивачу права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором, зокрема за кредитним договором № Z62.00601.003990808 (а.с. 20-24, 19). Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Взятих за\~кредитним договором\~обов`язків відповідач\~належним чином\~не виконала,\~що призвело\~до утворення\~у неї\~перед кредитором\~заборгованості станом\~на 02.12.2020\~року в\~розмірі 124313,96\~грн.,\~з яких:\~58376,07\~грн.\~-\~заборгованість за\~основним боргом;\~21074,37\~заборгованість за\~відсотками;\~44863,52\~грн.\~-\~заборгованість за комісіями (а.с. 17). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором на загальну суму 124313,96 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved