Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення - 27.09.1978 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у жовтні 2021 року вона звернулась до ГУ ПФУ в Луганській області з питання призначення пенсії, однак їй було відмовлено в усній формі у зв`язку з тим, що у її трудовій книжці є недоліки у вигляді виправлення та помилки, а саме: було неповністю записано дату її народження та прізвище було виправлено на нове. У зв`язку з наведеним вона вимушена була звернутися до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі та участі її представника [PERSON] .. Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Луганській області в судове засідання не з`явилась, надала відзив на заяву, в якому просила відмовити у задоволенні заявлених вимог. В обґрунтування відзиву зазначила, що заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з метою призначення пенсії за віком. Після перевірки наданих документів було виявлено помилку в трудовій книжці заявника, зокрема, виправлення. За таких обставин в даному випадку має місце спір про право, а тому заявнику необхідно звертатися з позовом до суду щодо зарахування до стажу роботи періодів вказаних у трудовій книжці. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявник має труднощі в оформленні пенсії за віком, оскільки при заповненні трудової книжки не було поставлено печатку власника або уповноваженого ним органом. Відповідно до ст. 293, 315 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення, зокрема, факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий Суходільським МВ УМВС України в Луганській області 23.03.2000 року, [PERSON] народилась [INFO] в м. Краснодон Луганської області. Відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. В той же час, у виданій трудовій книжці серії [NUMBER] прізвище, ім`я та по батькові особи, якій вона видана, зазначено як (на російській мові) « [PERSON] », однак трудова книжка містить виправлення, а саме змінено дошлюбне прізвище (на російській мові) « [PERSON] » на нове прізвище (на російській мові) « [PERSON] ». Крім того, було не повністю записано дату народження заявника, а саме: в трудовій книжці зазначено лише рік народження - «1960», замість повної дати народження - « [INFO] ». При цьому всі інші дані, зазначені в цих документах збігаються. Крім того, відповідно до копії вкладишу до трудової книжки серії [NUMBER] , прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як [PERSON] та зазначено дату її народження як [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження, (на російській мові) « [PERSON] » дійсно народилась [INFO] в м. Краснодон. Відповідно до копії свідоцтва про укладання шлюбу, (на російській мові) [PERSON] дійсно уклала шлюб з (на російській мові) [PERSON] та змінила прізвище на (російською мовою) « [PERSON] ». При цьому суд вважає, що усі досліджені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факти, про встановлення яких просить заявниця, суду не надано. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, від нього залежить можливість отримання пенсії. Встановити цей факт в позасудовому порядку вона не має можливості. Спір про право в даному випадку суд не вбачає. Також суд вважає за необхідне зазначити, що рішення суду лише підтверджує належність заявнику трудової книжки, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну або припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень ст. 46 Конституції України. Доводи заінтересованої особи про те, що встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки, здійснюється з метою встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії, що здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, не заслуговують на увагу. Так, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 із змінами органами Пенсійного фонду України встановлюється факт трудового стажу за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи. Заявник не звертається до суду із заявою про встановлення факту трудового стражу, а звернулась із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Також є незмістовними доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про існування спору про право під час розгляду заяви [PERSON] про встановлення факту належності трудової книжки, а тому суд не вбачає підстав для залишення заяви без розгляду, так як спір про цивільне право між заявником та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області щодо призначення пенсії відсутній. На підставі вищевикладеного, вказану заяву слід задовольнити повністю. Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved