Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

10 червня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . В позові зазначила, що є матір`ю відповідачки та бабкою [PERSON] , чиї батьки жодної участі у вихованні та утриманні дитини, яка проживає з бабусею, не беруть. Виключно позивач піклується про хлопчика, утримує його, виховує та забезпечує усіма передумовами для фізичного та духовного розвитку, створює необхідні для його гідної життєдіяльності умови, тобто повністю виконує обов`язки батьків. Відповідачі ж повністю усунулися від участі у вихованні та утриманні сина, не цікавляться його життєвими обставинами, станом здоров`я дитини; не відвідують навчальний заклад, де навчається дитина, та взагалі не бачяться з хлопчиком. На підставі викладеного просить про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо її онука. Ухвалою судді від 11.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження з учасників справи. На підставі ухвали суду від 11.08.2021 року третю особу в справі замінено з відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради на районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не застосовувались. 7 вересня 2021 року на підставі ухвали суду закрито підготовче провадження в справі і справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи без її участі, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування, - звернувся до суду з аналогічною заявою. Вказані обставини у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України зумовили вирішення справи у відсутність вказаних учасників справи. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явилися з невідомих причин. Відзив на позов та клопотання про вирішення справи у їхню відсутність не надали. Зазначені обставини в силу ст. 280 ЦПК України є підставою для вирішення справи при заочному розгляді на підставі згоди позивача, висловленої в її письмовій заяві. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). Позивач доводиться бабкою хлопчику. Обов`язки батьків щодо дітей встановлені статтею 150 СК України, в силу якої батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Наведені положення сімейного законодавства, а також законодавства про охорону дитинства свідчать про беззаперечну важливість виховання дитини у формуванні її особистості, значення якого є не меншим, ніж значення утримання дитини, а закон не містить лише рекомендації щодо участі батьків у вихованні дітей, а покладає на них обов`язок вчинення цих дій. Навмисне невиконання цього обов`язку, про що свідчить ухилення від виховання дитини, тягне за собою наслідки, передбачені статтею 164 СК України. Як випливає з роз`яснень п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Надані суд фактичні дані, а саме: висновок органу опіки та піклування, наявність якого в силу ст. 19 СК України є обов`язковою при розгляді справ цієї категорії (а. с. 43-44) і який містить посилання на повну відсутність проявів батьківського піклування щодо сина з боку відповідачів на тлі належних умов для проживання і духовного розвитку дітей, створених позивачем, а також висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав; акт обстеження умов проживання, з якого випливає, що в житлі позивача створені задовільні умови для проживання та розвитку дитини; інформація з навчального закладу про відсутність батьківської турботи з боку відповідачів (9), інформація органу опіки та піклування про взяття на облік дитини як такої, що опинились у складних життєвих обставинах (а. с. 8); наказ служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про влаштування дитини у родину позивача; позитивні характеристики позивача з місця проживання, - підкріплюють міркування суду щодо можливості вирішення спору на користь позивача, оскільки свідчать про свідоме невиконання батьками своїх обов`язків з виховання та утримання дитини. За вказаних обставин позбавлення батьківських прав, на думку суду, не зашкодить інтересам гармонійного розвитку дітей. Встановлені судом фактичні обставини також свідчать про те, що відповідачі не вчиняють жодних дій з захисту своїх батьківських прав шляхом звернення до органу опіки та піклування або до суду з вимогами про визначення способу участі у вихованні дітей, що не дає підстав для ухвалення рішення на їхню користь. За вказаних обставин у суду немає жодного сумніву в тому, що відповідачі не лише не відіграють жодної ролі у життєдіяльності та формуванні особистості сина, а й навпаки - їх присутність у житті сина за наведених судом особливостей способу їхнього життя відбивалася б згубно на фізичному та психологічному стані та розвитку хлопця. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частках витрати по оплаті судового збору в сумі 908 коп., від сплати якого позивачку звільнено на підставі ухвали судді про відкриття провадження в справі.

Outcome: approved