Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому уточнивши позовні вимоги, остаточно просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , актовий запис №2026 від 30 липня 2004 року відділу актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції України, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30 липня 2004 року, з зобов`язання до сплати аліментів у мінімальних розмірах на зобов`язання сплачувати їх у твердій грошовій сумі в 30000 гривень щомісячно до досягнення донькою віку 18 років, з дати подачі позовної заяви. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 23.11.2002 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва 06.11.2012 року шлюб між подружжям було припинено. Від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON] , [INFO] . У 2012 році Заводським районним судом м. Миколаєва постановлено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їхньої доньки у мінімальних розмірах, виконавчий лист перебуває на виконанні у Заводському ВДВС. Позивач вказує, що відповідач аліментні зобов`язання виконує вчасно, проте посилаючись на те, що аліментні зобов`язання, які виконуються відповідачем, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину недостатні для матеріального утримання доньки, позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Ухвалою суду від 14.04.2021 року цивільну справу прийнято до розгляду з призначенням справи до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав до суду відзив, в якому уточненні вимоги позивачки визнав у повному обсязі, та просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до такого висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.183, 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що з 23.11.2002 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєві від 06.11.2012 року було розірвано. \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. \~ \~ \~ \~За рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] . Виконання рішення суду здійснюється Заводським ВДВС. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а розмір аліментів, які стягуються з відповідача та користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки слід збільшити, стягнувши з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом про збільшення розміру аліментів була звільнена від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved