Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», на виконання своїх зобов`язань, надало відповідачам послуги з централізованого опалення, але вони неналежно виконують свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, мають заборгованість. Дані обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.10.2013 року по 01.02.2021 року в розмірі 40889,00 грн., інфляційні втрати 5432,90 грн., 3% річних 2305,77 грн., а всього 48627,67 грн. та сплачений судовий збір 2270,00 грн. Стислий виклад заперечення відповідачів. Відповідачі надали докази того, що згідно з документами вони мають інші прізвища ( [PERSON] та [PERSON] - відповідно), з позовними вимогами не погоджуються, вважають, що вони періодично сплачували комунальні платежі, але позивач безпідставно здійснював зарахування коштів на погашення послуг за попередні місяці, а не за поточні, як було зазначено платниками. Просять врахувати, що часткова оплата послуг не є підставою для перебігу позовної давності, у зв`язку з чим застосувати строки позовної давності і стягнути борг за період з 01 січня 2018 року по 01 лютого 2021 року. Також категорично не погоджуються з тим, що позивач просить стягнути борг солідарно, оскільки вони мають різні частки у праві власності на квартиру, де нарахований борг, зокрема [PERSON] належить 2/9 частки квартири, а [PERSON] 7/9 часток. Стислий виклад відповіді позивача на відзив. Позивач зазначив, що відповідачі, як власники житла, зобов`язані його утримувати, тобто і сплачувати комунальні послуги. Просив врахувати, що відповідачі на спростування заборгованості доказів не надали. Не погодився з позицією відповідачів щодо спливу строку позовної давності, оскільки відповідачі, хоч і не в повному розмірі, але здійснювали оплату за опалення, навіть в ті місяці, коли опалення на будинок не подавалося і нарахувань не було, тобто визнавали свій борг, чим переривали перебіг позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, тому представник позивача вважає, що відповідачі дійшли до висновку про пропуск позивачем строку позовної давності помилково. В застосуванні строків позовної давності просить відмовити та стягнути суму боргу у повному розмірі. Процесуальні дії у справі. 24.02.2021 позовна заява надійшла до суду. 09.03.2021 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів. 09.03.2021\~позовна\~заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23.04.2021\~судом ухвалено заочне рішення у справі, позовні вимоги задоволено частко, з відповідачів стягнуто на користь позивача вся сума нарахованої ним заборгованості, але не в солідарному порядку, а пропорційно частки кожного відповідача у праві власності на житло. Ухвалою суду від 12.10.2021 заочне рішення суду від 23.04.2021 скасовано, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження\~у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання: -\~представник позивача\~заявив клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності.\~Позовні вимоги\~підтримує у\~повному обсязі\~та просить\~задовольнити ; - відповідачі надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову заперечують, підтримали свої пояснення, які були викладені ними у відзиві. [PERSON] просила також не стягувати інфляційні втрати та 3 % річних, оскільки вони нараховані за іншою адресою. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності сторін, на підставі наданих ними доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. Наданими суду документами ідентифіковано особи відповідачів. Так, із заявою про перегляд заочного рішення до суд звернулися [PERSON] та [PERSON] , особи яких встановлено за паспортами /а.с.49, 51/. [PERSON] свідоцтвом про розірвання шлюбу від 11.11.2008 підтвердила зміну прізвища на « [PERSON] » /а.с.50/. Згідно з інформацією з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , якій належить 2/9 частки у спільному майні, та [PERSON] , якій належить 7/9 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого у 2003 році /а.с.5,53,54,95/. Ту обставину, що саме вони є власниками квартири, де нараховано борг, відповідачі не спростували, а навпаки підтвердили у своєму відзиві. Отже, відповідачі, як власники житла є споживачами послуг, які надає позивач, але вчасно оплату за надані послуги у повному розмірі не здійснюють. Сума заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 01.10.2013 по 01.02.2021 становить 40889,00 грн. /а.с.6-7/. Як видно із детального розрахунку заборгованості, останню плату за послугу з теплопостачання було здійснено відповідачами у травні 2019 року у сумі 979,00 грн. /а.с.7/, Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 5432,90 грн. та 3% річних у розмірі 2305,77 грн. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачами зобов`язань зі сплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вказаного Закону). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частина 5 пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених\~Постановою КМУ від 03.10.2007 року №1198, передбачає обов`язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Відповідно п.18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положеннями частини третьої, четвертої статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, нормою ст.261 ЦК України визначено початок перебігу позовної давності, який згідно з частиною першою цієї статті починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем доведено, що обидва відповідача є користувачами послуг з теплопостачання, які надає позивач, і внаслідок неналежного виконання обов`язків щодо оплати комунальних платежів, було порушено право позивача на своєчасне отримання коштів за надані послуги. Своїми неправомірними діями відповідачі завдали позивачеві збитків, тому порушене право позивача підлягає відновленню. Вирішуючи клопотання відповідачів про застосування строку позовної давності, суд виходить із наступного. Часткова сплата відповідачами наданих позивачем послуг з теплопостачання, в тому числі у травні 2019 року, відповідно до положень ч.1 ст.264 ЦК України розцінюється судом як визнання відповідачами обов`язку перед позивачем, у зві`язку з чим з червня 2019 року розпочався перебіг позовної давності, і у позивача виникло право на подання позову. Позивач звернувся до суду у лютому 2021 року, тобто в межах трирічного строку, тому суд вважає, що клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. Сума заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 01.10.2013 по 01.02.2021 становить 40889,00 грн. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано, і вказана сума підлягає задоволенню у повному розмірі. При цьому суд приходить до висновку, що борг слід стягнути з кожного відповідача окремо, в розмірі, пропорційному розміру частки кожного з них в квартирі, тобто з [PERSON] підлягає стягненню 9086,45 грн., із [PERSON] 31802,55 грн. Суд критично ставиться до заперечень відповідачів в тій частині, що інфляційні втрати нараховано за іншою адресою: [ADDRESS] , при тому, що вони є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки з розрахунку видно, що нараховані інфляційні втрати саме на суму боргу 40889,00 грн.,\~а номер\~будинку і\~квартири в\~розрахунку відповідає\~спірній адресі,\~у зв`язку\~з чим\~вважає,\~що інша\~назва вулиці\~вказана позивачем\~помилково,\~а тому нарахована позивачем сума інфляційних втрат у розмірі 5432,90 грн. підлягає стягненню з відповідачів пропорційно кожного з них в квартирі, тобто з [PERSON] - 1207,31 грн., із [PERSON] 4225,59 грн. Оскільки задовольняються повністю вимоги про стягнення боргу, підлягає стягненню у повному розмірі сума трьох відсотків річних з кожного відповідача окремо, пропорційно частки кожного з них в праві власності на житло, тобто з [PERSON] підлягає стягненню 512,39 грн., із [PERSON] 1793,38 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач просив стягнути борг в солідарному порядку. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2270,00 грн., у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідача [PERSON] 504,44 грн., з відповідача [PERSON] 1765,56 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial