Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, у якому просить суд: 1. Встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] , до дня її смерті - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; 2. Встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] , до дня її смерті - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; 3. Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на всю квартиру [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за договором міни від 25.09.2003, посвідченим нотаріально, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Між [PERSON] та [PERSON] 23.07.1966 був укладений шлюб, а [PERSON] є їх спільною дочкою. [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Пашковець О.В. 04.05.2021 заведена спадкова справа № 15/2021. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Пашковець О.В. 04.05.2021 заведена спадкова справа № 16/2021. До дня смерті його дружини та дочки позивач проживав з ними за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса від 07.05.2021 представнику позивача - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , оскільки нотаріус позбавлений можливості в безспірному порядку видати таке свідоцтво. З аналогічних підстав представнику позивача було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Оскільки позивач на час смерті дружини та дочки постійно проживав разом з ними, до часу відкриття спадщини, то він є таким, що в порядку передбаченому чинним в Україні законодавством, прийняв спадщину після їх смерті. Інших спадкоємців першої черги за законом, які прийняли спадщину, та спадкоємців за заповітом після померлих [PERSON] та [PERSON] немає. Щодо визначення часток у майні, яке перебуває у власності трьох осіб, то наявні підстави для висновку, що право спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на квартиру складається з 1/3 частки кожного у ній. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна своїх дружини та дочки, то відповідно має право повністю на всю квартиру. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.09.2021 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. За клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса належним чином засвідчені копії матеріалів спадкових справ. Копію вказаної ухвали суду разом з копією позовної заяви з додатками відповідачем було отримано 11.10.2021, а третьою особою - 22.10.2021. Представник позивача копію ухвали суду про відкриття провадження отримав 13.10.2021. 10.11.2021 до суду від представника відповідача Київської міської ради - Поліщук Г.В. надійшов відзив, у якому просить суд на підставі поданих стороною позивача доказів прийняти рішення згідно з чинним законодавством та слухати справу у відсутність представника відповідача. Інших заяв по суті справи, клопотань від учасників справи не надійшло. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2021 закрито підготовче провадження у цій цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує. Третьою особою, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В. подано заяву про розгляд справи у її відсутність. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, згідно з договором міни від 25.09.2003, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліною Л.Т., за реєстровим №2437, та зареєстрований в Комунальному міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за №3598 від 03.10.2003, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.23). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є чоловіком та дружиною, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданим 23.07.1966 Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів і трудящих (а.с. 13). [PERSON] , [INFO] , є спільною дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 14.02.1967 (а.с. 17). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 23.05.2018 органом державної реєстрації актів цивільного стану м. Дессау-Рослау, реєстраційний номер S 784/2018, апостильованим в установленому порядку (а.с.14, 15, 16). Місцем проживання [PERSON] , [INFO] , з 15.02.2004 до дня її смерті - [INFO] є [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію за місцем прописки згідно зі статтею 18 частини 2 Закону про реєстрацію громадян за місцем перебування та за місцем проживання, виданою Міським управлінням Дессау-Рослау від 01.03.2021, апостильованою в установленому законом порядку (а.с. 27-30). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 23.09.2020 року органом державної реєстрації актів цивільного стану м. Дессау-Рослау, реєстраційний номер S 853/2020, апостильованим в установленому порядку (а.с. 18, 19, 20). Місцем проживання [PERSON] , [INFO] , з 15.02.2004 до дня її смерті - [INFO] є [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію за місцем прописки згідно зі статтею 18 частини 2 Закону про реєстрацію громадян за місцем перебування та за місцем проживання, виданою Міським управлінням Дессау-Рослау від 05.02.2021, апостильованою в установленому законом порядку (а.с.24-26). Місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 15.02.2004 до дня смерті його дружини та дочки за адресою: [ADDRESS] підтверджується вказаними довідками та Довідкою про реєстрацію за місцем прописки згідно зі статтею 18 частини 2 Закону про реєстрацію громадян за місцем перебування та за місцем проживання, виданою Міським управлінням Дессау-Рослау від 05.02.2021, апостильованою в установленому законом порядку (а.с. 24-26, 27-30). 04.05.2021 [PERSON] , в інтересах свого довірителя [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В. з заявою при прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 76). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її майно, зокрема на частину квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В. 04.05.2021 заведена спадкова справа №15/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 75-102). Крім того, 04.05.2021 [PERSON] , в інтересах свого довірителя [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В. з заявою при прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 104). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її майно, зокрема на частину квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В. 04.05.2021 заведена спадкова справа №16/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 103-127). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 07.05.2021 № 87 представнику [PERSON] - [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки нотаріус позбавлений можливості у безспірному порядку видати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно (а.с. 100). Крім того, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 07.05.2021 № 88 представнику [PERSON] - [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки нотаріус позбавлений можливості у безспірному порядку видати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно (а.с. 126). Відмовляючи у видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріус, виходив із того, що на день смерті дружини [PERSON] , а саме на [INFO] , та дочки [PERSON] , а саме на [INFO] , позивач не був зареєстрований. Останнє місце реєстрації [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було: [ADDRESS] , а саме до 02.10.2003. За договором міни, від 25.09.2003, співвласниками є три особи: [PERSON] та померлі [PERSON] і [PERSON] , частки яких не визначені. Враховуючи вищевказані факти та законодавство про нотаріат нотаріус позбавлений можливості в безспірному порядку видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно та рекомендує вирішити питання в судовому порядку. Відповідно до довідок, виданих 18.02.2021 Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією за № 1-34/43, № 1-34/44, № 1-34/45, за інформацією, яка міститься в архіві картотеки реєстрації місця проживання фізичних осіб Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, гр. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , з 21.03.1973 по 02.10.2003, а гр. [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , з 03.05.1977 по 02.10.2003 (а.с. 34-36). За інформацією, яка міститься в архіві картотеки реєстрації місця проживання фізичних осіб Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, гр. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37). Згідно з інформаційною довідкою від 01.03.2021 КВ-2021 № 6674, виданою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , на праві власності зареєстрований за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого Смекаліною Л.Т., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, від 25.09.2003 № 2437, та зареєстрованого в Бюро 03.10.2003 за реєстровим № 3598 (а.с. 38). Згідно з висновком про вартість майна, що складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , оціночна вартість двокімнатної квартири, загальною площею 45,8 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.07.2021, складає: 1 052 082,00 грн без ПДВ (а.с. 41-44). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з позивачем, за адресою: [ADDRESS] , на час фактичного відкриття спадщини, необхідне позивачу для визнання за ним права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як на спадкове майно в порядку спадкування за законом, яке залишилось після смерті його дружини - [PERSON] та дочки - [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За нормою ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом поданням ними до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що викладені у п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно з п.п. 4.10 п. 4 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею такого свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Відповідно до п.п.1 п. 1.12 Глави 10 Розділу 2 вказаного Порядку місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зважаючи на наявні у матеріалах справи докази, суд вважає доведеними факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] , з 2004 року до дня її смерті - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; та факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] , з 2005 року до дня її смерті - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . За ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Відповідно до ч. 2 ст. 45 та ч. 2 ст. 48 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, ратифікованої ЗУ №240/94-ВР від 10.11.1994, яка набула чинності для України 14.04.1995 право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. Провадження по справах про спадкування нерухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно. Таким чином, спадкування квартири в м. Києві регулюється правом України, тобто відповідними положеннями Цивільного Кодексу України. Судом не установлено наявності інших спадкоємців першої черги за законом, які прийняли спадщину, та спадкоємців за заповітом після померлих [PERSON] та [PERSON] . За нормою ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 372 ЦК України регламентовано, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 28 КЗпШС України 1969 року, що був чинним на час укладення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] договору міни від 25.09.2003 та його нотаріального посвідчення. За вказаних обставин, слід дійти висновку, що право спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на квартиру складається з 1/3 частки кожного у цій квартирі. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи (ч. 1 ст. 178 ЦПК України). Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За нормою ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси наділені повноваженнями щодо вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно із ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову, оскільки судом встановлено, що на час смерті своїх дружини та дочки позивач постійно проживав з ними, при цьому він є єдиним їх спадкоємцем першої черги за законом, відтак наявні підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру. На підставі викладеного,

Outcome: approved