Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 15 лютого 2017 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 288. За період шлюбу дітей у них немає. З моменту реєстрації шлюбу та спільного проживання стосунки з дружиною розладнались, зникло взаєморозуміння і будь-які сподівання на подружнє життя. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Для кожної із сторін сім`я та дім перестали бути місцем спокою, а приносять лише додатковий стрес та емоційне виснаження через постійні суперечки. Фактично шлюбні відносини припинились ще з 2019 року, тому позивач просить шлюб розірвати, справу розглянути без його участі. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує, підстави для примирення відсутні. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 15 лютого 2017 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 288. Сторони не проживають та не підтримують жодних відносин більше трьох років, спільних дітей не мають. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved