Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

В вересні 2021 року ТОВ «Гелексі Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Гелексі Фінанс» заборгованість за договором № 24-11-20-01-О від 24.11.2020 року в розмірі 203 446,47 грн та судові витрати. Позов мотивований тим, що 24.11.2020 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] був укладений договір № 24-11-20-01-О про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на суму 58 500,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом - 54% річних та інших сум (штрафів, пені, інших нарахувань, передбачених договором), на 3 місяці, строком з 24.11.2020 року по 23.02.2021 року, згідно з графіком розрахунків. В рахунок забезпечення виконання умов договору від 24.11.2020 року [PERSON] передав в заставу транспортний засіб - легковий автомобіль марки Volksvagen, моделі Passat, рік випуску 2014, реєстраційний номер [NUMBER] , про що 24.11.2020 року було укладено договір застави. Згідно умов вказаного договору [PERSON] зобов`язався доставляти предмет застави для огляду; без письмової згоди позивача предмет застави не має залишати межі Київської області, за невиконання чи неналежне виконання п.3.3.1, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8 договору застави сплатити штраф в розмірі 30 % від вартості предмета застави згідно п. 2.2 та передати предмет застави на зберігання позивачу. Вартість предмета застави становить 180 000,00 грн. Відповідач згідно Договору № ВО 24-11-20-01-0 про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання від 24.11.2020 року отримав послугу вартістю 2 500,00 грн з встановлення на автомобіль обладнання, що ним орендовано згідно договору оренди обладнання № ОО 24-11-20-01-0 від 24.11.2020 року, для стеження за місцезнаходженням автомобіля. Відповідач 24.11.2020 року звернувся із заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» в якій просив перерахувати 56 000,00 грн на розрахунковий рахунок та надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 2500,00 грн ФОП [PERSON] , як оплату за надання послуг по Договору про надання послуг №ВО 24-11-20- 01-О від 24.11.2020 року. ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 24.11.2020 року перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] 56 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2736 від 24.11.2020 року та перерахувало ФОП [PERSON] , 2 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2737 від 24.11.2020 року. 12.03.2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Телексі Фінанс» з заявою, в якій просив збільшити суму кредиту на 32 850,00 грн, продовжити строк користування кредитом від трьох до дев`яти місяців, з кінцевою датою повернення 23.08.2021 року та погодився зі збільшенням відсоткової ставки від 54% річних до 60% річних з 13.03.2021 року. 12.03.2021 між ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] було укладено договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору № 24-11-20-01-О від 24.11.2020 про надання коштів у позику, відповідно до якого кредитодавцем позичальникові було надано грошові кошти в розмірі 32 850,00 грн, а загальна сума неповернутої позики становить 91 211,96 грн та інші умови договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача, які виникли з Договору №1 про внесення змін та доповнень до договору №24-11-20-01-0 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, сторони уклали 12.03.2021 року Договір про внесення змін №1 до Договору застави транспортного засобу. ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 12.03.2021 року видало [PERSON] 32 850,00 грн з каси готівкою, що підтверджується видатковим касовим ордером №118 від 12.03.2021 року. [PERSON] використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, тому станом на 24.08.2021 року заборгованість перед позивачем становить 203 446,47 грн, що складається з суми кредиту - 91 211,96 грн, процентів - 18 101,25 грн, процентів за неправомірне користування кредитом у сумі 40 133,26 грн, штрафу за Договором застави транспортного засобу у сумі 54 000,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 110). В судове засідання представник позивача з`явився, вимоги позову підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові обставинам. Відповідач в судове засідання з`явився, позов визнав частково, а саме розмір отриманого тіла кредиту у розмірі 91 211,96 грн, зазначив, що не зміг вчасно сплачувати кошти за укладеним договором через сімейні обставини та скрутне матеріальне становище, у зв`язку з вим виникла заборгованість. Вказував, що останню виплату у розмірі 32 850,00 грн з каси позивача не отримував. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 24.11.2020 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] був укладений договір № 24-11-20-01-О про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на суму 58 500,00 грн, із сплатою процентів за користування кредитом - 54% річних та інших сум (штрафів, пені, інших нарахувань, передбачених договором), на 3 місяці, строком з 24.11.2020 року по 23.02.2021 року, згідно з графіком розрахунків (а.с. 29-39). В рахунок забезпечення виконання [PERSON] умов договору від 24.11.2020 року укладено договір застави, за умовами якого останній передав транспортний засіб легковий автомобіль марки Volksvagen, моделі Passat, рік випуску 2014, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видано ТСЦ 8041, 19.11.2020 року. Згідно з умовами договору [PERSON] зобов`язаний доставляти предмет застави для огляду; без письмової згоди позивача предмет застави не має залишати межі Київської області, за невиконання чи неналежне виконання п.3.3.1, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8 договору застави сплатити штраф в розмірі 30 % від вартості предмета застави згідно п. 2.2 та передати предмет застави на зберігання позивачу (а.с.19, 44-49). Відповідач згідно Договору № ВО 24-11-20-01-0 про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання від 24.11.2020 року отримав послугу вартістю 2 500,00 грн з встановлення на автомобіль обладнання, що ним орендовано згідно договору оренди обладнання № ОО 24-11-20-01-0 від 24.11.2020 року, для стеження за місцезнаходженням автомобіля (а.с. 52-54). Відповідач 24.11.2020 року звернувся із заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» в якій просив перерахувати 56 000,00 грн на розрахунковий рахунок та надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 2 500,00 грн ФОП [PERSON] , як оплату за надання послуг по Договору про надання послуг №ВО24-11-20-01-О від 24.11.2020 року (а.с.55-56). ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 24.11.2020 року перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] 56 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2736 від 24.11.2020 року та перерахувало ФОП [PERSON] 2 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2737 від 24.11.2020 року (а.с. 59,60). 12.03.2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Телексі Фінанс» з заявою, в якій просив збільшити суму кредиту на 32 850,00 грн, продовжити строк користування кредитом від трьох до дев`яти місяців, з кінцевою датою повернення 23.08.2021 року та погодився зі збільшенням відсоткової ставки від 54% річних до 60% річних з 13.03.2021 року (а.с. 62). 12.03.2021 між ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] було укладено договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору № 24-11-20-01-О від 24.11.2020 про надання коштів у позику, відповідно до якого кредитодавцем позичальникові було надано грошові кошти в розмірі 32 850,00 грн, а загальна сума неповернутої позики становить 91 211,96 грн та інші умови договору (а.с. 70-74). З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача, які виникли з Договору №1 про внесення змін та доповнень до договору №24-11-20-01-0 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідач та позивач уклали 12 березня 2021 року Договір про внесення змін №1 до Договору застави транспортного засобу (а.с. 76-78). ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 12 березня 2021 року видало [PERSON] 32 850,00 грн з каси готівкою, що підтверджується видатковим касовим ордером №118 від 12.03.2021 року (а.с. 73-74). На виконання умов Договору №24-11-20-01-0 [PERSON] здійснювала платежі, а саме: 23.12.2020 року - 2 700,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 97095427.1; 26.01.2021 року - 2 700,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 104736366; 12.03.2021 року - 2 627,00 грн, що підтверджується прибутковим касовим ордером №108; 24.03.2021 року - 3 530,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 118698259; 25.04.2021 року - 4 700,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 126793754 (а.с. 88,89,90,91,92). ТОВ «Гелексі Фінанс» виконало свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 24.08.2021 року заборгованість перед позивачем становить 203 446,47 грн, що складається з суми кредиту - 91 211,96 грн, процентів - 18 101,25 грн, процентів за неправомірне користування кредитом у сумі 40 133,26 грн, штрафу за Договором застави транспортного засобу у сумі 54 000,00 грн. Відповідно до 1.5 кредитного договору, після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі, визначеному в п. 7.1 договору, тобто 720 % річних. Прострочення виконання [PERSON] зобов`язання з повернення кредиту відбулось в період з 24.11.2020 року по 23.08.2021 року. 720% за цей період становить суму 34 220,21 грн. Оскільки, фактично [PERSON] сплатив: 2700+2700+2627+3530+4700= 16 257,00 грн, з яких 16 118,96 грн в рахунок погашення відсотків за користування кредитом згідно з графіком, а 138,04 грн в рахунок погашення суми кредиту. Відповідно станом на 24.08.2021року залишок суми кредиту складав 91 350-138,04=91 211,96 грн, а нарахованих, проте не сплачених в період кредиту відсотків - 34220,21- 16118,96=18 101,25 грн. В подальшому відповідач жодних платежів не здійснював. Оскільки вимога позивача щодо стягнення процентів в зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідає ст. 625 ЦК України, нарахування здійснене відповідно до умов договору, суд вважає, що дана сума правомірно пред`явлена до стягнення з боржника. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по процентам за договором № 24-11-20-01-О про надання коштів у позику від 24.11.2020 року в сумі 18 101,25 грн. Крім того підлягає стягненню проценти нарахованих в розмірі 720 відсотків річних за користування кредитом на підставі пунктів 1.5, 7.1 Договору №24-11-20-01-0 у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання у розмірі 40 133,26 грн. Так, згідно розрахунку, проведеного судом, за умовами договору застави транспортного засобу п. 2.2 штраф підлягає стягненню штраф у розмір 30% від вартості предмета застави від 24.11.2020 року становить 54 00,00 грн (180 000,00 грн*30%=54 00,00 грн). Оскільки вимога позивача щодо стягнення штрафу відповідає п. п. 2.2 договору застави транспортного засобу, нарахування здійснене відповідно до умов договору, суд вважає, за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення штрафу з [PERSON] за порушення позичальником умов договору застави від 24.11.2020 року в розмірі 54 000,00 грн, оскільки вказані обставини доведені матеріалами справи. Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та стягнення з відповідача на коритсь позивача заборгованість покредиту у розмірі 91 211,96 грн, проценти - 18 101,25 грн, проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі 40 133,26 грн та штраф за Договором застави транспортного засобу у розмірі 54 000,00 грн, що складає в загальному розмірі 203 446,47 грн. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved