Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Третя Херсонська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на 56/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги на час відкриття спадщини є він та брат [PERSON] , 26.11.2018року вони звернулися до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Семеніхіній В.І., він із заявою про прийняття спадщини, брат із заявою про відмову від прийняття спадщину на його користь. Однак, з`ясувалось, що батько за життя під час перебування в лікарні перед операцією склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори 02.02.2017року, яким заповів все належне йому рухоме і нерухоме майно своїй сестрі [PERSON] . Відповідачка жодним чином не приймала участі в житті спадкодавця, в обрядових заходах його поховання також участі не приймала, а після поховання заявила вимогу віддати ключі від будинку та повідомила про заповіт. Батько перебував на лікуванні у КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних», що підтверджується копією епікризу №000785/2017 за період з 21.01.2017року по 22.02.2017року. Під час лікування [PERSON] була зроблена операція, на яку необхідно було 20\~000,00грн., відповідач надала йому матеріальну допомогу в обмін на складання ним заповіту, також батько видав [PERSON] довіреність на розпорядження своїм майном. Оскільки, будь-яка хвороба, критична ситуація загроза життю не дає можливості усвідомлювати особі свої дії при здійсненні правочину, тому складання заповіту протягом лікування та проведення оперативного втручання в організм людини, залежить від іншої особи, ставить під сумнів законність даної заповідальної дії. В цьому випадку нотаріус зобов`язаний був відмовити у вчинення такої нотаріальної дії як розпорядження майном. Отже, немає сумнівів, що спадкоємець в момент складання заповіту 02.02.2017року не усвідомлював значення своїх дій щодо призначення своїм спадкоємцем сестру, а також не міг керувати цими діями, оскільки перебував у прямій залежності від неї. [PERSON] надала грошові кошти на проведення операції взамін на складання заповіту на її користь, тобто [PERSON] , переслідуючи особистий намір просто вижити в складній ситуації не міг чітко усвідомлювати наслідки укладання правочину. Згідно з частиною першою статті 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. В ході розгляду справи позивач при збереженні первісних обставин позову доповнив його новими обставинами та змінив посилання на норми матеріального права на ст.233 ЦК України, зазначивши, що [PERSON] перебував в лікарні з діагнозом «перелом лівої кінцівки» та потребував термінового хірургічного втручання, стороннього догляду, що коштувало йому 20\~000,00грн. Його батько склав заповіт на [PERSON] , яка в свою чергу отримала на своє ім`я кредит і, в якості забезпечення сплати зобов`язання по кредиту, який [PERSON] самостійно не міг отримати в силу хвороби, то склав заповіт. В подальшому один рік і сім місяців [PERSON] виплачував кредит за сестру. Сам факт заповіту на ім`я сестри [PERSON] при наявності нормальних сімейних стосунків зі своїми синами, є нелогічним і непослідовним. Отже, складання заповіту, його оформлення було вимушеним, написаним під час небезпечної для життя хвороби та внаслідок важких обставин, оскільки [PERSON] був хворим, потребував сторонньої допомоги щодо харчування та індивідуальної гігієни. У відповідності до ч.1 ст.1252 ЦК України заповіт особи, яка перебуває на лікуванні у лікарні може бути посвідчений головним лікарем, його заступником з медичної частини або черговим лікарем. Пунктом 23 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Вважає, що його батько не вчиняв би такої заповідальної дії на користь своєї сестри при інших умовах. З огляду на викладене, позивач просив визнати недійсним заповіт [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , складений на користь [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори 02.02.2017року о 13годині 00 хвилин та зареєстрований за р.№2-139. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.12.2018року відкрито провадження та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. У письмових запереченнях [PERSON] позов не визнала, зазначила, що є рідною сестрою [PERSON] ,оспорюваний правочин був складений на її ім`я [INFO] , а помер [PERSON] [INFO] , тобто через один рік та сім місяців після заповіту, що не перешкоджало йому скасувати заповіт та визначити інших спадкоємців. Окрім того, посилання позивача на необхідність термінової операції не відповідає дійсності, оскільки 21.01.2017року [PERSON] була зроблена операція на нозі методом скелетного витяжіння, цієї операції було достатньо для одужання, а друга операція була рекомендована лікарем, як планова за бажанням. Саме на другу операцію вона і дала грошові кошти своєму брату, які також взяла в борг, оскільки її донька [PERSON] знаходилася на лікуванні в м. Києві з діагнозом «рак» і на лікування витрачались дуже значні кошти, проте донька померла [INFO] . [PERSON] сам під час лікування запропонував їй скласти заповіт та довіреність на її ім`я, що стосується звичайних життєвих ситуацій, надії на своїх дітей він не мав, а допомоги потребував. На протязі останніх років(з 2005року) вона постійно допомагала братові, як морально так і матеріально без будь-яких умов. Допомагала сплачувати комунальні послуги, допомагала по господарству, з газопостачанням його частини будинку, зробила необхідну документацію, надала кошти на роботи по забезпеченню газопостачання в 2012року. Купила йому газову плиту, газовий котел, пральну машину, частину меблів, брат отримував пенсію орієнтовно 900-980грн. За життя [PERSON] вся родина рідні діти та колишня дружина повністю відмовилися від спілкування та допомоги йому. Брат довіряв тільки їй, як самій рідній людині. Свідки, які просить допитати позивач, є заінтересованим особами, які не відвідували [PERSON] в лікарні, обставини складання заповіту їм не відомі. Все зазначене нею підтверджує той факт, що померлий [PERSON] під час складання заповіту на її ім`я не перебував у критичному стані, та добровільно склав заповіт. В судовому засіданні [PERSON] , його представник адвокат Рева С.Л. наполягали на задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених в позові та урахуванням обставин досліджених судом. В судовому засідання [PERSON] та її представник адвокат Сікоза В.О. позов не визнали просили відмовити в його задоволені, з урахуванням письмових заперечень проти позову В судове засідання [PERSON] не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Нотаріус Карпова Н.М. позов не визнала, пояснила, що на прохання [PERSON] приїздила в лікарню спілкувалася з [PERSON] , бажання заповідача на розпорядження своїм майном було свідомим. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217,1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статей 1233-1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Згідно з частиною другою статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, виданим Чернобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області 19.08.1985року, батьком [PERSON] [INFO] , є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Суворовським районним у м. Херсоні відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 13.09.2018року(серія [NUMBER] (а.с.10). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на 56/100 частки житлового будинку, по [ADDRESS] (а.с.13-19). 02.02.2017року [PERSON] заповів все належне йому рухоме і нерухоме майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось, і взагалі, все те, що буде йому за законом, а також все те, на що вів буде мати право, [PERSON] . Заповіт посвідчено [PERSON] держаним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори, з виїздом до КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А і О. Тропіних», травматологічне відділення, палата №2, у зв`язку з хворобою опорно-рухового апарату заповідача. Зареєстровано в реєстрі за №2-139(а.с.28). Також, [PERSON] 02.02.2017року видав нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив [PERSON] , діяти в його інтересах і бути його представником з усіма необхідними повноваженнями з питань, що його стосуються: придбавання за ціну та на умовах на свій розсуд на його ім`я будь-якого рухомого та нерухомого майна; відчуження за ціну та умовах на свій розсуд, від його імені (продаж, міна) належного йому рухомого та нерухомого майна; здачі в найм(оренду); передачі в заставну, іпотеку; управління, а також вчинення для нього та в його інтересах будь-яких дій щодо належного йому на праві приватної власності рухомого та нерухомого майна та майнових прав, визначаючи в усіх випадках суми, терміни та інші умови на власний розсуд; представництво його інтересів у всіх без винятку установах, на підприємствах, в організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування(а.с.20). Як вбачається із епікризу №000785/2017 [PERSON] перебував на стаціонарному лікування КЗ «Херсонської міської клінічної лікарні ім. А. і О.Тропіних» в період з 21.01.2017року по 22.02.2017року з діагнозом закритий перелом н/3 лівою стегнової кістки зі зміщенням. 21.01.2017року проведено оперативне втручання: проведення спиці Кіршнера в область бугристості правої б/гомілкової кістки. 08.02.2017року проведено оперативне втручання: І.М. МОС правої стегнової кістки стрижнем, що блокується(а.с.20). Видатковою накладною №1302/2 від 13.02.2017року, актом №ОУ-1302/2 здачі-прийняття робіт від 13.02.2017року, накладною №197 від 06.02.2017року, рахунком фактурою №0602/9 від 06.02.2017року підтверджуються витрати, пов`язані з проведенням [PERSON] хірургічної операції з остеосинтезу на загальну суму 24\~510,00грн. Довідкою Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Суворовського району м. Херсона від 17.10.2018року підтверджено, що за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] , разом із ним були прописані: сини [PERSON] [INFO] ; син [PERSON] [INFO] (а.с.23). Відповідно до спадкової справи №28/2018 відкритої до майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги 26.11.2018року звернувся [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася 01.10.2018року [PERSON] . 26.11.2018року [PERSON] звернувся із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За змістом частини першої статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом зазначених норм матеріального права при складанні заповіту волевиявлення фізичної особи має бути спрямоване на добровільне, безоплатне, без будь-яких примусів (життєвих обставин або впливу сторонніх осіб) відчуження належного йому майна на користь відчужувача. Разом з тим, правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа вчиняє їх добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі. Отже, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути: тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Стаття 233 ЦК України не передбачає обмежень чи заборон застосування її до окремих правовідносин, що виникають, зокрема, з особистого розпорядження на випадок своєї смерті. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] посилався на те, що оспорюваний заповіт є недійсним, оскільки волевиявлення спадкодавця на час складання заповіту не було вільним, не відповідало його внутрішній волі. Вказаний правочин вчинено під час небезпечної для життя хвороби та внаслідок важких обставин під впливом необхідності отримання грошових коштів для проведення операції та неможливості самостійно оформити кредит і складання заповіту обумовлено забезпеченням кредиту отриманого [PERSON] на його лікування, який [PERSON] погашав до дня своєї смерті. За таких обставин, враховуючи, що встановленими обставинами справи підтверджено, та не спростовано відповідачкою, що на час складання заповіту між заповідачем та [PERSON] виникли позикові відносини, а не угода щодо розпорядження майном, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст.3, 15, 203, 215, 233, 1216-1217 1233-1234, 1257,1261ЦК України,

Outcome: approved