Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

І. Короткий зміст заявлених вимог. Представник заявника адвокатеса Гнатишин В.В.. звернулася до Монастириського районного суду Тернопільської області в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту належності останньому правовстановлюючого документа, а саме, трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 01.09.1978 року на ім`я « [PERSON] ». Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 28.10.2021 року [PERSON] звернулася до відділу обслуговування громадян №3 (сервісного центру) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із письмовою заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ном Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`в тому числі надавши відповідний пакет документів. Також вважає, що заявник має право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 28 років згідно вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області №192150003082 від 02.11.2021 року [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком та повідомлено, що призначити пенсію за віком не має підстав, оскільки на момент звернення за призначенням пенсії страховий стаж заявника складає 7 років 8 днів, що є меншим за необхідний. До страхового стажу не зараховано періоди роботи по трудовій книжці [NUMBER] від 01.03.1978 року, оскільки не підтверджено дошлюбне прізвище ( [PERSON] ) з 01.09.1977 по 17.08.1978 період навчання в СПТУ №7 оскільки не підтверджено дошлюбне прізвище ( [PERSON] ); по довідці від 12.10.2021 №153, оскільки не підтверджено дошлюбне прізвище ( [PERSON] ), що унеможливило призначення заявнику пенсії за віком. ІІ. Процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав заявника для оформлення документів на призначення пенсії, представник заявника просить встановити факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 01.09.1978 року на ім`я « [PERSON] ». [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте представником заявника подано заяву в якій та просить розгляд справи проводити без її участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримує повністю зпідстав зазначених в заяві та відповіді на відзив. Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, проте подав відзив в якому просить залишити без розгляду заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення вважаючи, що існує спір про право. Також просить розгляд справи проводити за відсутності представника ГУ ПФУ в Тернопільській області. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області №192150003082 від 02.11.2021 року [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком та повідомлено, що призначити пенсію за віком не має підстав, оскільки на момент звернення за призначенням пенсії страховий стаж заявника складає 7 років 8 днів, що є меншим за необхідний. До страхового стажу не зараховано періоди роботи по трудовій книжці [NUMBER] від 01.09.1978 року, оскільки не підтверджено дошлюбне прізвище ( [PERSON] ) з 01.09.1977 по 17.08.1978 період навчання в СПТУ №7 оскільки не підтверджено дошлюбне прізвище ( [PERSON] ); по довідці від 12.10.2021 №153, оскільки не підтверджено дошлюбне прізвище ( [PERSON] ), що унеможливило призначення заявнику пенсії за віком. Документами, які підтверджують належність позивачу Трудової книжки виданої 01.09.1978 року серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] , [INFO] » є: -Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , копія якого міститься в матеріалах справи, позивач в даному свідоцтві записана як [PERSON] , [INFO] . -Свідоцтва про одруження, видане 20.09.1986 року Монастириським відділенням ЗАГС Тернопільської області серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] , [INFO] змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У відповідності до Трудової книжки виданої 01.09.1978 року серії [NUMBER] , копія якої міститься в матеріалах цивільної справи, прізвище заявника записано як « [PERSON] , [INFO] ». Записом зробленим в вищевказаній трудовій книжці прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » згідно свідоцтва про одруження, виданого 20.09.1986 року Монастириським відділенням ЗАГС Тернопільської області серії [NUMBER] де вона записана як « [PERSON] », що також підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, яке міститься в матеріалах справи. З аналізу вищезазначених документів та даних, які в них містяться судом встановлено, що при складанні (видачі) правовстановлюючих документів: Трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 01.09.1978 року, органом (посадовою особою) який її складав, були допущені помилки при записі дівочого прізвища заявника, а саме замість зазначення прізвища « [PERSON] » було вказано прізвище « [PERSON] ». V. Джерела права й акти їх застосування. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявникові необхідно для включення певних періодів навчання та роботи до трудового стажу. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений ч. 1ст. 315 ЦПК України. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У даній справі заявник просила встановити належність їй трудової книжки, у якій дівоче прізвище не співпадає з прізвищем, вказаним у свідоцтві про народження та свідоцтві про одруження. Ім`я, по батькові та день, місяць, рік народження вказані правильно.\~ Встановлення належності трудової книжки надасть заявнику право на включення певних періодів навчання та роботи до трудового стажу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що\~у\~порядку\~окремого\~провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо:\~згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.\~Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03.02.2021\~\~року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18.11.2020 року у справі №\~554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25.11.2020 року у справі №\~636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від\~19.06.2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05.12.2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19). Звертаючись до суду з цією заявою, представник заявника просила встановити [PERSON] факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки, оскільки неправильне зазначення її прізвища у цьому документі перешкоджає зарахувати період навчання та період роботи до страхового стажу. Іншої можливості встановити факт належності їй трудової книжки немає. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення та законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження (розділ\~IV\~ЦПК України), а тому твердження відповідача про наявність у даному випадку спору про право необгрунтовані. Окрім зазначеного, представник заінтересованої особи в відзиві посилається на те, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг), проте судом встановлюється факт належності заявнику правовстановлюючого документу (трудової книжки), а не трудового стажу, що узгоджується із положеннями п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок № 637), де передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Отже, у судовому порядку відповідно до п. 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. З огляду на викладене наявні підстави для задоволення заяви представника заявника, яка діє в інтересах [PERSON] VI.Судові витрати. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved