Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

[PERSON] , який є представником позивачки [PERSON] , звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] , в якому просить: розірвати договір про надання послуг №б/н від 04.03.2021 року, укладений між [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь відшкодування матеріальної (майнової) шкоди у розмірі 25400, 00грн. ; стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користьвідшкодування моральної (немайнової) шкоди у розмірі 5000, 00 грн. В обґрунтування позову зазначає наступне. 04.03.2021 року між позивачкою та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір №б/н про надання послуг. Згідно п.1.1. цього договору відповідач по справі зобов`язався організувати дії по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції для переоснащення балконного блоку в її квартирі, за адресою: [ADDRESS] , а вона, в свою чергу, згідно п.1.2 договору №б/н від 04.03.2021 року зобов`язалась спершу виплатити 100% вартості замовлення, а потім прийняти матеріали згідно умов договору. Зазначає, що станом на 20.04.2021, згідно умов вищевказаного договору, вона сплатила повну суму замовлення, а саме 25 400, 00грн. Вказує, що відповідач по справі, ввів її в оману ще на стадії підписання вищезазначеного договору, і порушив основі умови щодо предмету цього договору, оскільки він не займався виготовленням ПВХ-конструкції для переоснащення балконного блоку в її квартирі. Також, він не виконав ще наступні умови зазначені у договорі. Так, згідно п.1.3 якість виробу, а саме ПВХ конструкції, повинна відповідати технічним умовам, та нормам якості даного виду виробу (ДСТУ Б В. 2.6-164:2011 Загальні технічні умови для комплектів скління балконів і лоджій полівінілхлоридні, п.5: Технічні вимоги); в процесі монтажу ПВХ-конструкції, наданій відповідачем по справі, позивачка виявила істотний недолік, а саме щілину у віконній рамі. З цього приводу вона звернулась з усним проханням до ФОП [PERSON] виправити ситуацію. Відповідач зняв з себе будь-яку відповідальність за недосконалість та істотні недоліки наданого ним виробу, та відмовився від будь-якого діалогу з приводу виниклої ситуації. Через це, позивачка була вимушена звернутись до іншого спеціаліста у сфері виготовлення та монтажу ПВХ виробів, щоб отримати кваліфіковану консультацію щодо виниклої проблеми. Останній пояснив, що надана їй ПВХ конструкція не відповідає технічним стандартам та параметрам для даного типу ПВХ виробу, і не може бути використана за даних умов, приймаючи до уваги параметри її балконного блоку. Згідно п.3.7 зобов`язання виконавця за цим договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі замовлених ПВХ конструкцій. ФОП [PERSON] не підписав з позивачкою Акт прийому-передачі даного виробу, тобто зобов`язання за цим договором не були ним виконані в повному обсязі, отже передача «Виробів», які він нібито виготовив, не була здійснена належним чином, та у відповідності до умов договору №б/н від 04.03.2021 року. По теперішній час, відповідач по справі не відповідає на її дзвінки, він повністю самоусунувся від будь-якого спілкування з приводу вирішення питання щодо невиконання ним умов та зобов`язань згідно підписаного нами вищевказаного договору. 07.06.2021 року вона звернулася до відділення поліції №4 (м. Кривий Ріг) Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про порушення умов Договору №б/н, від 04.03.2021 року, між нею та ФОП « [PERSON] ». Заява була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку), а їй було надано відповідний Талон-повідомлення №14363. 30.06.2021 року, він, її представник, звернувся до ВП№4 (м. Кривий Ріг) КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з проханням повідомити інформацію щодо стадії розгляду її заяви. 14.07.2021 надійшла відповідь з ВП№4 м. Кривий Ріг КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з рекомендацією звернутися до суду із позовною заявою задля вирішення конфлікту між нею та ФОП [PERSON] , оскільки їхні відносини мають цивільно-правовий характер. 05.08.2021 позивачка звернулась до ФОП [PERSON] із листом-претензією про невиконання умов договору №б/н від 04.03.2021 року про надання послуг, із проханням розірвати цей договір та повернути їй сплачені кошти. Того ж дня, 05.08.2021 року, вона повторно звернулася до ВП№4 м. Кривий Ріг КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про порушення умов договору між нею та відповідачем по справі. 13.08.2021 року вона звернулась із письмовою заявою-претензією про невиконання умов договору №б/н від 04.03.2021 року про надання послуг до відділу з питань захисту прав споживачів апарату Криворізької міської ради та її виконавчого комітету із проханням допомогти їй у захисті її законних прав та інтересів. Вона має намір повторно звернутися до фахівця у сфері виготовлення та монтажу ПВХ- конструкцій, задля отримання професійного висновку щодо виконаної роботи відповідача по справі згідно з предметом договору №б/н від 04.03.2021р. На даний момент, починаючи з квітня 2021 року, балкон у її квартирі знаходиться в аварійному стані. Вказує, що через незакінчений, з вини відповідача по справі, ремонт балконного блоку в її квартирі вона знаходиться у стані постійного стресу, та душевних страждань, оскільки у свій, вже похилий вік, та погіршений стан здоров`я, вона витрачає свої моральні сили на відновлення справедливості, та захист своїх законних прав та інтересів. Відповідно до ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із таких засобів захисту є суд. Ст. 3 ЦК України передбачає, що засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору та судовий захист цивільного права та інтересу. В свою чергу, Законом, який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає, механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів є Закон України «Про захист прав споживачів». За правилам ст.10 ч.4 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно ст.1 п.12 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором; Відповідно до ст.5 Закону України "Про захист прав споживача" під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування та відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно п.5 ст.6 ЗУ «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативно-правовим актом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. У відповідності до ст.7 ЗУ «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами чи договором. Згідно ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до п.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Згідно п.8 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу - це є порушенням прав споживача. Згідно ст. 906. ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором. Ст.22 ЦК України визначений порядок відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, де збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, у свою чергу, полягає, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Статтею 1166 ЦК України визначені підстави для відшкодування майнової шкоди, а саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника до суду надійшла заява, в якій останній просить розгляд справи проводити за їх відсутності. Також зазначив, що позовні вимоги підтримують, просить їх задовольнити . Відповідачв судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи, повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, відзиву не подав. За даних обставин, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 223 ЦПК України. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: пенсійне посвідчення (а.с. 12), договір про надання послуг №б/н (а.с. 13-14), договір купівлі- продажу квартири (.с.16), технічний паспорт (а.с. 18-20), талон-повідомлення ЄО 14363 (а.с.21), адвокатський запит (а.с.22), відповідь ВП№4КРУП ГУНП (а.с. 23-24), заява про вчинення злочину (а.с. 25), лист претензія (а.с. 26,27). Суд,

Outcome: approved