Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , посилаючись на те, що 02 жовтня 2019 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з 20 липня 2021 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними за глибоким переконанням позивача неможливе та буде суперечити інтересу подружжя. Спорів щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] , яка про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 02 жовтня 2019 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 383 (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Шлюбні відносини між сторонами припинені з 20 липня 2021 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, та спору з приводу виховання та місця проживання дитини між сторонами немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. З матеріалів справи видно, що при укладенні шлюбу відповідачка змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що відповідачкою заявлено клопотання про залишення їй прізвища « [PERSON] », суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, - « [PERSON] ». На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved