Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - позивач) звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 7086,61 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 16.07.2017 року о 18-46 год. по проспекту Тракторобудівників, 55 в м. Харкові сталася ДТП за участю автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілю «ВАЗ 21154», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль «ВАЗ 21154», державний номерний знак [NUMBER] , та завдано шкоди власнику транспортного засобу. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 14.08.2017 року, винесеної у справі № 643/9429/17, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Потерпіла особа звернулась до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Позивачем виплачено потерпілій особі 7086,61 грн., які позивач просить стягнути з відповідача в якості регламентної виплати. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.05.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 14.08.2017 року (справа № 643/9429/17) [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Вказаною постановою встановлено, що відповідач 16.07.2017 року о 18-46 год., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись заднім ходом по проспекту Тракторобудівників, 55 в м. Харкові, не впевнився в безпеці маневру та здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21154», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з витягу з Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правову відповідальність водія автомобіля, яким керував відповідач, застраховано не було. Автомобіль марки «ВАЗ 21154», державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 22.09.2017 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вказаної вище ДТП. Відповідно до Звіту № 21/09/17 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21154», державний номерний знак [NUMBER] , з урахування вартості відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу та ВТВ, складає 7027,53 грн. Відповідно до Довідки № 1 від 21.11.2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума до сплати визначена в розмірі 7086,61 грн. 30.11.2017 року Моторним (транспортним) страховим бюро України виданий наказ № 11161, на підставі якого вирішено виплатити [PERSON] відшкодування в розмірі 7086,61 грн. Відповідно до платіжного доручення № 1262305 від 01.12.2017 року, позивачем на користь [PERSON] перераховано відшкодування в розмірі 7086,61 грн. Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. п. а) п. 41.1.ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 вказаного Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останнім відшкодування. Вирішуючи питання щодо розміру зазначеного відшкодування, суд керується таким. Як вбачається з вказаних вище доказів, позивачем визначено розмір відшкодування в сумі 7086,61 грн., які перераховані на користь власника автомобіля «ВАЗ 21154», державний номерний знак [NUMBER] . Як вбачається з вказаної вище Довідки № 1 від 21.11.2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, грошові кошти в загальному розмірі 7086,61 грн. складаються з наступних складових: підтверджена шкода по майну 6286,61 грн., витрати на проведення експертизи 800,00 грн. \~ \~ \~ \~З наведених вище підстав суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі підтвердженої шкоди по майну, а саме в сумі 6286,61 грн., та задовольняє позовні вимоги у вказаній частині. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи в розмір 800,00 грн., суд керується таким. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера № 01/09 від 08.09.2017 року, вартість звіту про оцінку вартості збитків № 21/09/17 в сумі 800,00 грн. сплачена [PERSON] . У звіті про оцінку вартості збитків № 21/09/17 в якості замовника оцінки зазначений також [PERSON] . Таким чином, витрати на проведення експертизи в сумі 800,00 грн., які позивачем було відшкодовано [PERSON] , були понесені не [PERSON] , а [PERSON] . Згідно п. 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Таким чином, обов`язок щодо відшкодування витрат потерпілого на проведення експертизи (дослідження) щодо визначення розміру шкоду, виникає у МТСБУ виключно у разі, якщо відповідні витрати понесені потерпілим. Судом встановлено, що витрати на проведення експертизи в сумі 800,00 грн. понесені не потерпілим, а іншою особою. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у позивача були відсутні підстави для відшкодування зазначених витрат потерпілому. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останнім на користь потерпілого відшкодування, суд в межах розгляду даної справи зобов`язаний в тому числі встановити обґрунтованість розміру такого відшкодування. Оскільки суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для відшкодування потерпілому витрат на експертизу в сумі 800,00 грн., які були понесені іншою особою, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача в порядку ст. 993 ЦК України. Враховуючи наведене, суд відмовляє в позовних вимогах в частині стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 800,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1864,70 грн.

Outcome: partial