Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач звернулась до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача, де є третя особа, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем, що займається його утриманням та вихованням, оскільки сторони розлучилися та припинили спільне проживання. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, відмовився забрати дитину з пологового будинку, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зважаючи на те, що відповідач нехтує своїми правами та обов`язками по відношенню дитини, позивач вирішила звернутися до суду з даним позовом, оскільки вважає, що формальне батьківство відповідача в подальшому може зашкодити дитині, зокрема завадити її можливому усиновленню або нести обов`язок по утриманню відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представник позивача позов підтримав. Пояснив, що відповідач, будучи працездатним ніде не працює, зловживає спиртними напоями, змінити спосіб життя не бажає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Згідно з ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 15.11.2016 було розірвано /а.с.6/. За час подружнього життя у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , батьками якої є сторони та яка проживає з позивачем. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. На даний час дитина проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] /а.с. 8/, зареєстровані за іншою адресою [ADDRESS] /а.с. 9/. Згідно висновку виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради, як органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради № 206 від 23.09.2021, про можливість позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав /а.с. 4-5/. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що позивач виконує всі обов`язки пов`язані з розвитком і вихованням дитини, має достатній рівень житлових умов для повноцінного виховання і розвитку дитини, в свою чергу відповідач не бажає виховувати та утримувати сина. Так згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідач по виконавчому листу № 2/739/472/17 від 14.09.2017 року, виданого Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області має заборгованість по сплаті аліментам у розмірі 84410,22 грн. Згідно п. 2 ч. 1, ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 ППВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням як найкращих інтересів дитини є такими, що підлягають задоволенню, оскільки беззаперечно встановлено факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір 908,00 грн.

Outcome: approved