Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] ,в якому просить стягнути з відповідача шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 21 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. В позовній заяві зазначено, що 10.09.2018 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу БМВ (д.р.н. [NUMBER] ). Договір було укладено відповідно до Закону України «Про страхування». 20.10.2018 в м. Одеса відбулось пошкодження транспортного засобу БМВ (д.р.н. [NUMBER] ) внаслідок протиправних дій третьої особи під керуванням водія [PERSON] та автомобіля КІА (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] . Автомобіль БМВ (д.р.н. [NUMBER] ) був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №027052/4615/0000027. Згідно висновку Таїрівського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. від 29.10.2018 року встановлено, що [PERSON] била руками та ногами автомобіль БМВ (д.р.н. [NUMBER] ). Внаслідок протиправних дій було завдано майнової шкоди власнику автомобіля БМВ (д.р.н. [NUMBER] ). На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт № 00276422 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 20 000,00 грн. Розрахунок страхового відшкодування: 96 093,44 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 74 480,24грн. (франшиза) = 21 613,20грн. Згідно заяви власника пошкодженого засобу, остаточний розмір страхового відшкодування склав - 20 000,00 грн., які були перераховані згідно платіжного доручення №055893. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги не визнав. В відзиві зазначив, що позивач вказує, що 20.10.2018 року в м. Одеса відбулось пошкодження автомобіля марки БМВ, р/н [NUMBER] внаслідок протиправних дій третьої особи під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «КІА», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Одночасно позивач зазначає, що згідно висновку Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 29.10.2018 року встановлено, що [PERSON] била руками та ногами автомобіль БМВ, р/н [NUMBER] , внаслідок чого власнику автомобіля було завдано майнової шкоди. Отже, з описової частини позовної заяви взагалі не зрозуміло, яким саме чином власнику автомобіля БМВ, р/н [NUMBER] було завдано майнової шкоди. Якщо 20.10.2018 року сталася ДТП за участю автомобілів БМВ, р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та «КІА», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , то чому позов пред`явлено до [PERSON] , яка не була учасником зазначеної пригоди? З яких підстав позов не було подано до [PERSON] , якщо його було визнано винним у вказаній ДТП? Розмір позовних вимог в позовній заяві різниться, а саме: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» зазначає, що на підставі заяви потерпілої особи, власника автомобіля БМВ, р/н [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА», за договором добровільного страхування наземного транспорту, з боку Позивача було складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в суммі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень, що склало остаточний розмір страхового відшкодування, які були перераховані згідно платіжного доручення № 055898. Дійсно, виплата зазначеної суми підтверджується наданими до суду копіями платіжного доручення, страхового акту, наказу № 00276422 від 26.11.2018 року, заявою [PERSON] від 22.11.2018 року. Однак, як вбачається з прохальної частини позовної заяви, ПрАТ «СК «УНІКА» просить стягнути з [PERSON] на свою користь шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 21 000,00 (двадцять одна тисяча) гривень. Чому саме таку суму просить стягнути на свою користь Позивач, в позовній заяві не роз`яснено. 01.02.2019 року [PERSON] вже зверталась до Київського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, 20.10.2018 року, внаслідок протиправних дій [PERSON] , які полягали в умисному нанесенні ударів та царапин, було пошкоджено належний [PERSON] на праві власності автомобіль марки БМВ , модель Х5, р/н [NUMBER] , в результаті чого було пошкоджено : передній бампер, фару передню, двері передні з лівої сторони, двері задні з лівої сторони, скло бокове. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.10.2019 року по справі № 520/2034/19 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди відмовлено. Як вбачається із вищезазначеного судового рішення, єдиними доказами з боку позивача по справі, а саме доказами того, що відповідачка своїми діями нанесла позивачеві як власнику транспортного засобу БМВ , модель Х5, р/н [NUMBER] , матеріального збитку, на суму 96093,44 гривень, є матеріали, зібрані працівниками Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, за результатами звернення [PERSON] , які були надіслані за ухвалою Київського районного судум. Одеси. На думку суду, матеріали Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області не є належним доказом вчинення [PERSON] протиправних дій. Позивачем не представлено до суду доказів визнання [PERSON] винною у скоєнні адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення внаслідок вчинених нею протиправних дій. З рахунку - фактури № 7264660 від 16.11.2018 року, наданого до суду разом із позовною заявою, вбачається ремонт переднього бамперу, заміна задньої лівої арки крила, заміна задньої правої арки крила, заміна передньої правого арки крила, заміна передньої правої фари, накладка порога права, заміна скла передньої правої двері, фарбування задньої лівої двері. Отже, з вищезгаданого рахунку - фактури вбачається заміна деталей та запчастин, про які й не було мови при зверненні до правоохоронних органів та дачі показань, оскільки, як вбачається з даного рахунку, пошкоджено було дві передні двері, задні ліві двері, про які взагалі ніде не зазначалось. Суд звернув увагу на те, що у висновку спеціаліста № 13/09/191 щодо визначення вартості відновлювального ремонту, спричиненого власнику автомобіля БМВ, модель Х5, р/н [NUMBER] , станом на 22 жовтня 2018 року вказаний пробіг 22089 км. Однак у представленому до суду рахунку-фактурі № 724660 від 16 листопада 2018 року зазначений пробіг автомобіля «ВАШ», модель Х5, р/н [NUMBER] - 20201 км. Тобто за період з 22 жовтня 2018 року по 16 листопада 2018 року пробіг автомобілю суттєво зменшився, що викликає обґрунтований сумнів. Крім того, у даних документах не співпадають номери шасі. На підставі викладеного суд зробив висновок, що позивачкою не доведено, що шкода автомобілю була спричинена саме з вини відповідача. Як прямо зазначено в рішенні, до суду не надано доказу, що саме внаслідок противоправних дій відповідачки, була спричинена моральна шкода, та наявність причинного зв`язку між шкодою та діями відповідачки. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.10.2019 року по справі № 520/2034/19 набрало чинності 10.12.2019 року. В апеляційній інстанції не оскаржувалось. Отже, як вбачається з судового рішення, що набрало законної сили, факту спричинення майнової шкоди власнику автомобіля марки БМВ р/н [NUMBER] саме [PERSON] не було доведено, а матеріали Таїровського ВЛ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області не є належним доказом вчинення [PERSON] протиправних дій, на які в тому числі посилається ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА». Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.10.2019 року по справі № 520/2034/19 є преюдиційним фактом. Як зазначив Верховний Суд в Постанові від 18.12.2019 року по справі № 761/29966/16-ц, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Просить у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. 29.10.2019 року рішенням Київського районного суду м.Одеси у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди відмовлено. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. ПАТ СК «Уніка», звертаючись до суду з регресним позовом про сплату страхового відшкодування, повинно довести, що відповідач, до якого заявлені вимоги визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді. Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є недоведеними.

Outcome: dismissed