Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

13.12.2021 до суду надійшла вказана заяву, у якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі №753/20253/20 про стягнення з [PERSON] на користь Гаражно-будівельного кооперативу №2 витрат на правову допомогу у розмірі 6 500 грн. Заява обґрунтована наступним. Дарницьким районним судом міста Києва 17.11.2021 ухвалено рішення у цивільній справі №753/20253/20 за позовом [PERSON] до Гаражно-будівельного кооперативу № 2, третя особа Дев`ята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, яким у задоволенні позову відмовлено. Однак, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, які відповідач поніс під час розгляду вищевказаної справи, що є підставою для винесення додаткового рішення. Так, відповідачем до відзиву додано попередній розрахунок суми судових витрат, детальний опис робіт (наданих послуг), копію договору про надання правничої допомоги, оригінали платіжних документів про оплату правничої допомоги на суму 6 500 грн, які представник відповідача і просить стягнути з позивача. У судове засідання заявник - представник відповідача та позивач у справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою сторін. Дослідивши заяву та матеріали справи, суд встановив наступні обставини приходить до таких висновків. В провадженні Дарницького районного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Гаражно-будівельного кооперативу № 2, третя особа Дев`ята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. Рішення суду від 17.11.2021 у задоволенні позову відмовлено. Під час винесення рішення питання про розподіл судових витрат не вирішувалось. Представником відповідача - адвокатом Кобцевою М.О. - 16.03.2021 до суду в рамках вищезазначеної справи подано відзив, до якого долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, детальних опис робіт/наданих послуг адвоката, копію договору №17-12/20 про надання правничої допомоги від 17.12.2020 (далі - Договір), копії рахунків-фактури №17/12 від 17.12.2020, №25/02 від 25.02.2021, платіжні доручення №31 від 24.12.2020 на суму 1 500 грн, №24 від 26.02.2021 на суму 5 000 грн, а також документи на підтвердження повноважень представляти інтереси відповідача в суді. Відповідно до п. 4 Договору, розмір гонорару визначається адвокатом у рахунках-фактурах, оплата відповідного рахунку є згодою з боку клієнта з переліком послу та їх вартістю. Після надання послуг адвокат складає акт здачі-приймання наданих послуг. Частиною 1 ст. 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (ч. 2 ст. 16 ЦПК України). Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У разі недотримання вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач не скористався правом надати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, стороною документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 6 500 грн не є завищеними, є реальним та розумним, а відтак підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved