Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати арешт та обтяження з нерухомого майна, належного [PERSON] - Ѕ частини квартири [ADDRESS] який накладений: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною Московським відділом державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків),виконавче провадження 58625108, скасувати арешт та обтяження з нерухомого майна належного [PERSON] , який є власником кімнати у будинку готельного типу, двохкімнатна , загальною площею 36,7 кв.м., житловою плошею 16,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., виконавче провадження 65795940, скасувати арешт та обтяження з нерухомого майна належного [PERSON] , який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною 15.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., виконавче провадження 65797596, скасувати та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження № 42502524 , внесений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною 15.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., виконавче провадження 65797596 та виключити [PERSON] з реєстру боржників. Свої вимоги обґрунтовує тим, що , рішенням Московського районного суду м.Харкова з позивача було стягнуто суму боргу 250 000 грн . на користь [PERSON] . У зв`язку з чим заборонено відчуження 1/6 частки квартири [ADDRESS] , які належать йому на праві власності. Позивач також я є власником кімнати у будинку готельного типу, двохкімнатна , загальною площею 36,7 кв.м., житловою плошею 16,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , згідно договіру купівлі продажу від 04.12.2020 року. Відповідно звіту про оцінку майна № VS08-0271 , вартість оцінюваного майна об`єкта становить 598 000 гривен , тобто вартість належній позивачу 1/2 частини становить 299000 гривен,що перевищує суму боргу за рішенням суду . Позиваач вважаю , що при накладенні арешту на його майно ,були порушені його права , як власника, не були з`ясовані фактично всі обставини, також не з`ясовувалося чи належить позивачу інше майно та не з`ясовано реальну вартість спірного майна , у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом . Від представника позивача надійшла заява, якою останній просить розглянути справу за відсутністю позивача та його представника, вимоги позову підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити, не заперечують щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі ,третя особа в судове засідання не з`явились , про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належним чином є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 24.02.2021 року з [PERSON] стягнуто суму боргу 250 000 гривен на користь [PERSON] Московським відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) накладено заборону на відчуження на Ѕ частки квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві власності. [PERSON] є власником кімнати у будинку готельного типу, двохкімнатна , загальною площею 36,7 кв.м., житловою плошею 16,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , згідно договіру купівлі продажу від 04.12.2020 року. Відповідно звіту про оцінку майна № VS08-0271 , вартість оцінюваного майна об`єкта становить 598 000 гривен , тобто вартість належній позивачу 1/2 частини становить 299000 гривен. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна , маються записи про обтяження 1/2 частки квартири [ADDRESS] , накладений постановою Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків),виконавче провадження 58625108 . Як вбачається з Єдиного реєстру боржниківПриватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. в рамках виконавчих проваджень : №65797596, 65795940, номер запису обтяження 42502524 накладено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст.321 ЦК України. Відповідно до частин 4 та 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Визначаючи підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду, що позивач подав позов про зняття арешту з метою захисту права власності, так як арешт перешкоджає йому в здійсненні права власності на частину квартири, то суд дійшов висновку про те, що даний позов спрямовано на захист цивільних прав позивача, а тому цей спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Даний висновок суду узгоджується з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 року по справі № 340/25/19. Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову і скасування арешту, оскільки суду не надано докази наявності підстав для подальшого арешту вказаного майна , а наявність обтяження на об`єкт нерухомості позбавляє права позивача розпорядитись належним йому нерухомим майном. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved