Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

29 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача- [PERSON] , на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3 000 грн. Позовна заява мотивована тим, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року, який вступив в законну силу, відповідач по справі [PERSON] була визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та їй було призначене покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року та визначити [PERSON] остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці. На цей вирок суду позивач не подавав апеляційної скарги. Відповідно до вищевказаного вироку суду [PERSON] 49 січня 2021 року приблизно о 10.00 годині, перебуваючи квартирі знайомого потерпілого [PERSON] та його дружини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом зі знайомим [PERSON] , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном і обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, зловживаючи довірою потерпілого [PERSON] , під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінку попросила потерпілого [PERSON] надати їй у тимчасове користування для телефонного дзвінку мобільний телефон марки «Philips» моделі «Xenium Е109», при цьому достовірно розуміла, що повертати його не буде, а в подальшому розпорядиться ним на власний розсуд (продасть). Дружина потерпілого [PERSON] [PERSON] в цей час знаходилась в іншій кімнаті та не почула даної розмови потерпілого [PERSON] та обвинуваченої [PERSON] . Дружина потерпілого [PERSON] після звернення обвинуваченої [PERSON] та розповіді про те, що її чоловік, потерпілий [PERSON] дозволив покористуватися даним телефоном декілька днів, передала обвинуваченій [PERSON] мобільний телефон марки «Philips» моделі «Xenium Е109», оскільки вважала, що остання поверне вищевказаний мобільний телефон. Отримавши мобільний телефон у своє володіння, обвинувачена [PERSON] з місця вчинення злочину зникла, розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому [PERSON] матеріального збитку на суму 307 грн. 40 коп. У зв`язку зі злочинними діями [PERSON] , позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в моральних, душевних і психологічних стражданнях та переживаннях в результаті незаконним заволодінням мого майна (мобільним телефоном), який був моєю приватною власністю і призначався для моїх потреб і потреб моєї сім`ї і використовувався в моєму подальшому житті. Наслідки дій [PERSON] вимагало від мене додаткових зусиль для відновлення порушеного права власності, необхідністю придбання нового телефону і відновлення спілкування по телефону з рідними, близькими і друзями, тобто організацію попереднього життя і продовження активної життєдіяльності. Після незаконного заволодіння і звернення мобільного телефону позивача на користь [PERSON] , [PERSON] вимушений прикладати додаткові зусилля для відновлення свого права власності, а саме необхідності покупати мобільний телефон для користування ним в своєму житті. Все це викликає у позивача почуття неповноцінності та зневіри у себе, призводило до порушення психічної та душевної рівноваги. З приводу цих переживань і страждань у позивача пропав сон, він довго не може заспокоїтися з приводу крадіжки його мобільного телефону, необхідністю його покупки в подальшому, постійно переживаючи за ці проблеми, де йому знайти кошти для придбання телефону. Позивач вимушений витрачати свій час на явку в поліцію і до слідчого на допити та інші слідчі дії, а також для участі в судових засіданнях. [PERSON] став дратівливим, нестримним по будь-яким дрібницям, що погіршує його відносини з близькими та оточуючими його людьми, також погіршились відносини в сім`ї, у нього постійні суперечки і напружені відносини з родиною. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, підтримав доводи позову. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, проти задоволення не заперечувала, проте вказала, що зможе сплачувати тільки періодичними платежами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року №185/1758/21, який набрав законної сили 30 червня 2021 року, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. У відповідності до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року , та визначити [PERSON] остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяців Вироком суду встановлено, що 19.01.2021 року приблизно о 10.00 годині обвинувачена [PERSON] , перебуваючи в квартирі знайомого потерпілого [PERSON] та його дружини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом зі знайомим [PERSON] , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном і обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, потворно, зловживаючи довірою потерпілого [PERSON] , під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінку попросила потерпілого [PERSON] надати їй у тимчасове користування для телефонного дзвінку мобільного телефон марки «Philips» моделі "Хеnium E109", при цьому достовірно розуміла, що повертати його не буде, а в подальшому розпорядиться ним на власний розсуд (продасть). Дружина потерпілого [PERSON] [PERSON] в цей час знаходилась в іншій кімнаті і та не почула даної розмови потерпілого [PERSON] та обвинуваченої. Дружина потерпілого [PERSON] після звернення обвинуваченої [PERSON] та розповіді про те, що її чоловік, потерпілий [PERSON] , дозволив покористуватися даним телефоном декілька днів, передала обвинуваченій [PERSON] мобільний телефон марки «Philips» моделі "Хеnium E109", оскільки вважала, що остання поверне вищевказаний мобільний телефон. Отримавши мобільний телефон у своє володіння, обвинувачена [PERSON] з місця вчинення злочину зникла, розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому [PERSON] матеріального збитку на суму 307.41 гривень. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин 1,2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. З урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи доведеність вини [PERSON] , наявність причинно-наслідкового зв`язку між нанесеною нею матеріальною шкодою та заподіяною моральною шкодою позивачу, беручи до уваги конкретні обставини справи і пов`язані з ними моральні страждання позивача, інтенсивність і довготривалість психічних страждань, істотність вимушених життєвих змін і наслідків, що наступили, а також зважаючи, що відповідач визнала позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved