Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. У позовній заяві позивач вказує, що 20.02.2019, між ним та [PERSON] , було укладено договір позики у формі боргової розписки, відповідно до якої [PERSON] взяла у нього у борг грошові кошти в сумі 5\~800 доларів США, які зобов`язалась повернути у повному обсязі до 12.03.2019, але даного зобов`язання не виконала до цього часу. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь борг за договором позики в сумі 5800 доларів США, що в еквіваленті до гривні, станом на 19.10.2021, становить 153\~410 грн та понесені судові витрати. 09 листопада 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачці надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій просив його позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримала 27.11.2021, у встановлений судом строк відзиву не надала. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягають до задоволення, з таких підстав. Згідно розписки від 20 лютого 2019 року, наданої позивачем, значиться, що відповідач [PERSON] взяла у позивача в борг 5800 доларів США, які зобов`язалася повернути до 12.03.2019, про що свідчить її підпис у розписці. За розпорядженням АТ КБ «ПриватБанк» №291/3.РОQ0 від 19.10.2021 про встановлення курсів купівлі-продажу іноземної валюти, станом на 19.10.2021, курс гривні до долара США становив за 1 долар США 26, 45 гривень. Отже 5800 доларів США, станом на 19.10.2021, в еквіваленті до гривні становить 153\~410 грн. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики, внаслідок чого позикодавець позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором з позичальника. Статтею 1046\~Цивільного Кодексу\~України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У правових позиціях Верховного Суду України, викладених у постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79 цс 14 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона\~позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона\~позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За змістом ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - розписки позичальника. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу дії ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як слідує з матеріалів справи, відповідачкою не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення позики. Будь-яких доказів щодо сплати боргу повністю або частково відповідачкою [PERSON] суду надано не було. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачкою свого зобов`язання щодо сплати боргу за позикою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~боргу за\~договором позики\~ підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1534,10 грн, що підтверджується квитанцією про сплату від 04.11.2021, тому згідно ст. 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved