Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

02 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтував тим, що судовим наказом Чорнухинського районного суду Полтавської області від 08.01.2020 з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження здійснюється у Лохвицькому районному відділі державної виконавчої служби. Станом на 01.11.2021 у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів, а переплата становить 4 909,59 грн. Він має проблеми із здоров`ям, діагноз: грижа між-хребтового диску з больовим та м`язово-тонічним синдромом, правобічною радикулопатією, знаходиться на амбулаторному лікуванні у лікаря-невролога та потребує тривалого лікування, у зв`язку з чим не працює, більша частина його доходу йде на лікування, а ј частина, що стягується з нього, вираховується із середньої заробітної плати для регіону та становить 3082,00 грн. Посилаючись на ці обставини, оскільки зазначений розмір аліментів для нього є обтяжливим, просив суд зменшити розмір аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до 1/8 частки, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 09.12.2021 відкрито провадження у справі. Представником відповідача подано відзив на позов, в якому, посилаючись на ст.ст.180,182, ч.1 ст.192 СК України, вказує на відсутність доказів того, що стан здоров`я позивача істотно погіршився порівняно з часом, коли було винесено судовий наказ щодо стягнення аліментів. Наявність зазначеного діагнозу не свідчить про стійку системну втрату працездатності чи інвалідність, що могло бути теоретичною підставою для зменшення розміру аліментів на майбутній невизначений період. Крім того дитина, на утримання якої стягуються аліменти, також має певні захворювання, які передбачають додаткові витрати на придбання ліків та реабілітуючи заходи (а.с.22-23). В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у ньому. Крім того, пояснив, що після звільнення з роботи працював в Чехії. Повернувся, коли захворів. Зараз проживає з матір`ю та молодшим братом. За ним зареєстрований автомобіль, який він продав за довіреністю. Стаціонарне лікування не проходив. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що працює продавцем у магазині. У дитини деформація грудної клітки, потребує лікування. Підстав для зменшення розміру аліментів не вбачає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що судовим наказом Чорнухинського районного суду Полтавської області від 08.01.2020 з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] , виданого державним виконавцем Ващенко С., вбачається, що станом на 01.11.2021 переплата по аліментах становить 4 909,59 грн (а.с.3). З консультаційних висновків спеціаліста від 07.10.2021 Полтавського обласного поліклінічного відділення, магнітно-резонансної томографії видно, що у [PERSON] діагностовано грижу L5-S1, між диску (до 5 мм) з больовим та м`язо-тонічним синдромом, правобічною радикулопатією L5, S1. Рекомендовано лікування, призначене неврологом, корсет, оперативного лікування не потребує (а.с.5,6). З копії трудової книжки [PERSON] [NUMBER] видно, що 01.12.2016 він звільнений з займаної посади за власним бажанням (а.с.8). Відповідно до копій товарних чеків, датованих жовтнем 2021 року, позивачем витрачено на придбання медичних препаратів на загальну суму 2 921,56 грн (а.с.4). Відповідно до довідки лікаря [PERSON] від 04.01.2000, [PERSON] знаходиться на "Д" обліку у травматолога з діагнозом: деформація грудної клітки. Відповідно до ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів необхідно з`ясувати наявність обставин, передбачених ч.1 ст.192 СК України та ст.182 СК України. З позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що підставою для зменшення розміру аліментів до 1/8 частини його заробітку (доходу) є погіршення стану його здоров`я. Разом з тим даних про визнання позивача непрацездатним або обмежено працездатним матеріали справи не містять, підтвердження неможливості працювати та утримувати малолітню дитину за станом здоров`я суду не надано. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач є працездатною особою, підстав для задоволення позову не вбачається. Відповідно до ч.1 п.п.1,2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволенні позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Позивач, звертаючись з позовної заявою, клопотав про звільнення від слати судового збору посилаючись на норми ст.8 Закону України "Про судовий збір" у зв`язку з тим, що він не працює, будь-яких доходів немає, лікується і вся наявні кошти витрачає на придбання ліків. Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною першою статті 8 №3674-VI визначено випадки коли суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов 1)якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Згідно з ч.2 ст.8 Закону №3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. На підтвердження незадовільного майнового стану можуть бути надані довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо. З відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України вбачається, що [PERSON] сплачувались страхові внески у 2014-2016 роках (а.с.10). Разом з тим майновий стан не може бути підтверджено виключно відомостями з зазначеного реєстру. Таким чином, оскільки позивачем не надано суду достатніх доказів свого майнового стану, враховуючи також те, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання та звільнення від сплати судового збору відсутні. З огляду на викладене в силу підлягає стягненню з позивача в дохід держави 908 грн судового збору, несплаченого при подачі позовної заяви. Крім того, згідно з п.2 ч.2 ст.141 КПК також підлягають стягнення з позивача на користь відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved