Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

12.07.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 03 жовтня 1998 року виконавчим комітетом Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 16. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Повнолітній син [PERSON] , [INFO] . Позовну заяву обґрунтовує тим, що сімейне життя між ними не склалось, через різні погляди на життя, вони не підтримують між собою подружні стосунки. Спільне господарство не ведуть. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд розірвати шлюб, оскільки такий носить формальний характер та суперечить його інтересам. Відповідач в судовому засіданні не з`явилася, в поданій до суду заяві від 20.12.2021 представник відповідача просила розгляд справи провести без її участі, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечувала. Заслухавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 03 жовтня 1998 року Виконавчим комітетом Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий №16. Прізвища після одруження: чоловіка - Гал, дружини - [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що спільне життя між подружжям не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, між сторонами відсутнє порозуміння та спільного господарства вони не ведуть. На даний час шлюб існує формально. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112\~Сімейного\~Кодексу\~України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст.\~105\~СК\~України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114\~СК\~України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved