Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

16.09.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя виділивши у власність [PERSON] 1/2 автомобіля " Opel Vivaro" 2006 року випуску, р.н. [NUMBER] та визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаного автомобіля. 06.01.2021 року позивачка [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву про поділ майна придбаного за час перебування у шлюбі в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 1/2 частину вартості автомобіля " Опель Віваро", а саме [NUMBER] , 00 гривень та понесені нею витрати при сплаті судового збору при подачі позову. Свої вимоги мотивувала тим, що з 09.06.1990 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі , сімейні стосунки припинені та вони проживають окремо. За період спільного проживання ними на спільні кошти було придбано транспортний засіб " Опель Віваро" державний номер [NUMBER] , який вони використовували для власних потреб. Однак , на даний час виникла неодхідність його поділу, в добровільному порядку відповідач відмовляється це робити. Вважає вищевказаний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбано його в період шлюбу. Просить суд поділити майно та стягнути з відповідача 1/2 його вартості. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 02.02.2021 , за клопотанням представника відповідача [PERSON] у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 19.03.2021 року відновлено провадження у даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Представник позивача адвокат Антонюк В.О. надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Представник відповідача адвокат Рупс В.О. надала заяву, в якій просила справу розглянути без участі відповідача та без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. За приписами статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, автомобіль " Опель Віваро" державний номер [NUMBER] , дійсно був придбаний подружжям під час спільного проживання. Згідно висновку експерта від 11.03.2021року № 24, середня ринкова вартість транспортного засобу" Опель Віваро" 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] на момент проведення експертизи з урахуванням зносу складає 194783,00 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що автомобіль " Опель Віваро" 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , набутий в період шлюбу за спільні кошти подружжя. А тому цей автомобіль є об"єктом спільної сумісної власності подружжя та відноситься до неподільних речей. Тлумачення ст.61 СК України свідчить,що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СКУкраїни , або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22,30 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб.розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям. А при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено.що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його. таке майно або його вартість враховуються при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц зроблено висновок, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Оскільки судом встановлено, що спірний транспортний засіб " Опель Віваро" 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , набутий в період шлюбу за спільні кошти подружжя. є спільним майном подружжя, , суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості 1/2 частини автомобіля . Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.76,77,78,80,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким, чином, враховуючи, що набутий сторонами автомобіль в період шлюбу, про що не заперечують сторони, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, суд вважає за можливим розподілити його виходячи з правил рівності часток . Змінені вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вимог ст.141 ЦПК України та п.36 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 17.10.2014 року з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати, а саме: судовий збір 1036.60х83.49 :100%= 865,46 . На підставі викладеного та

Outcome: partial