Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

12.10.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання відповідальності за заподіяну шкоду та відшкодування шкоди (а.с.№1-7). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 18.10.2021р. позовна заява була залишена без руху та позивачу запропоновано усунути недоліки, в тому числі в ухвалі зазначено, що позивачем не залучено до участі у справі ані державного нотаріуса, ані Світловодську міську державну нотаріальну контору (а.с.№99). 09.11.2021р. позивачем на виконання ухвали судді Ткаченко Н.В. від 18.10.2021р. була подана уточнена позовна заява (а.с.№102-105). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 11.11.2021р. позовна заява прийнята до розгляду та у відповідності до ст. 274, 279 ЦПК України призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№108). В обґрунтування позовних вимог позивач в позовних заявах в редакціях від 02.09.2021р. та від 09.11.2021р. посилався на те, що державними нотаріусами Світловодської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Панченко Н.В. та Скрипка О.М. позивачу була завдана матеріальна та моральна шкода, оскільки він тривалий час не мав можливості отримати спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Так, нотаріусами вчинено ряд незаконних дій, які були направленні на отримання [PERSON] спадкового майно, в той час, як вона не була спадкоємицею померлого [PERSON] ані за законом, ані за заповітом. Оскільки свідоцтва про право власності на вклади, видані на ім`я [PERSON] , визнані недійсними, отримані кошти повинні бути повернені позивачу саме відповідачем, який також має відшкодувати моральну шкоду. З урахуванням уточнення позову від 09.11.2021р., позивач згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України просив визнати відповідальність Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за заподіяну його підлеглими нотаріусами шкоду (неможливість законного отримання спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ) та призначити законні наслідки цієї відповідальності. Також просив згідно Постанови КМУ від 09.10.2019р. № 870, діючого Положення про Міністерство юстиції України, ч. 1 ст. 1172 ЦК України і ст.ст. 20, 21 Закону України «Про нотаріат» призначити грошову компенсацію завданої шкоди у розмірі 86 158грн. 43коп. із державного бюджету з перерахуванням суми на особовий картковий рахунок в Ощадбанку, а також відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5 000грн. на підставі ч. 1 ст. 23, ст. 1167 ЦК України. Одночасно із позовною заявою, позивачем було подане клопотання про поновлення строку позовної давності. В обґрунтування, позивач посилався на ряд непереборних причин пропуску строку позовної давності, які пов`язані з протиправною поведінкою нотаріусів Панченко Н.В., Скрипки О.М., судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошиної Н.Л., суддів апеляційного суду. Також зазначив, що прийняття КМУ 09.10.2019р. Постанови № 870 стало виключною обставиною, яка дозволила позивачу скористатися допомогою іншого суду ані ж судів Кіровоградщини, оскільки ліквідування колишнього Головного управління юстиції в Кіровоградській області надано право позивачу звернутися саме до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) з позовом про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями підлеглих - нотаріусів Кіровоградщини. 01.12.2021р. до суду надійшов відзив, в якому представник [PERSON] , який діє згідно посадової інструкції провідного спеціаліста відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги ПСМУМЮ (м. Дніпро) (а.с.№117-123), просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування, посилаючись на положення ст. 21 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 96, 1166 ЦК України, зазначив, що ПСМУМЮ (м. Дніпро) не є належним відповідачем у справі, оскільки наділено лише організаційними та контрольними повноваження у сфері нотаріату. А отже відсутні підстави для відшкодування шкоди саме міжрегіональним управлінням. Крім того, 01.12.2021р. від представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.№126-129) та здійснення розгляду справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№134-136). Оскільки клопотання представника відповідача про перехід до загального позовного провадження не підписано, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд вважає необхідним повернути його без розгляду. Що стосується клопотання представника відповідача про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, його слід залишити без задоволення (п. 1 ч. 4 ст. 277 ЦПК України), оскільки представник не наводить жодного обґрунтування необхідності такого переходу. Так, представник відповідача зазначає, що необхідно в повному обсязі дослідити докази, надані позивачем та заслухати обґрунтування сторін щодо правомірності винесення оскаржуваного наказу. Разом з тим, предметом спору в даній справі є відшкодування відповідачем шкоди, а не оскарження наказу. Відповіді на відзив від позивача суду у встановлений в ухвалі про відкриття провадження від 11.11.2021р. строк не надійшло. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін у сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України). Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди та в чому така шкода полягає. Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Верховний Суд України у постанові від 28.01.2015р. у справі № 6-229цс14 висловив правову позицію, яка передбачає, що відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач посилається, що неправомірні дії державних нотаріусів Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В. та Скрипки О.М. призвели до позбавлення його права на отримання спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] та складалося з банківських вкладів, та просить визнати відповідальність Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за заподіяну його підлеглими нотаріусами шкоду та відшкодувати цю шкоду. Відповідно до п. 3 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 1707/5 від 23.06.2011р. (з подальшими змінами) основними завданнями міжрегіонального управління, зокрема є забезпечення роботи нотаріату; протидія легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (щодо нотаріусів, адвокатів, адвокатських бюро та об`єднань, суб`єктів господарювання, що надають юридичні послуги (крім осіб, що надають послуги в рамках трудових відносин). Відповідно до п.п. 4.28 п. 4 Положення Міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу установ нотаріату, перевіряє їх діяльність і вживає заходів до її поліпшення, здійснює керівництво державними нотаріальними конторами та перевірку організації нотаріальної діяльності державних, приватних нотаріусів та уповноважених на це посадових осіб органу місцевого самоврядування (далі - уповноважені особи), контролює дотримання нотаріусами, уповноваженими особами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства, забезпечує роботу комісії з питань застосування санкцій за порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про нотаріат» державні нотаріальні контори створюються і ліквідуються Міністерством юстиції України. Штати державних нотаріальних контор затверджуються територіальними органами Міністерства юстиції України в межах встановленої для державних нотаріальних контор штатної чисельності і фонду заробітної плати. Державна нотаріальна контора є юридичною особою, яка створюється та реєструється у встановленому законом порядку. Статтею 18 Закону України «Про нотаріат» визначено, що контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України та його територіальними органами. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних або недбалих дій державного нотаріуса, відшкодовується в порядку, передбаченому законодавством України. Судом встановлено, що Світловодська міська державна нотаріальна контора Кіровоградської області, зареєстрована, як юридична особа, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДРПОУ 02883943). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області по цивільній справі № 401/4314/14 (провадження № 2-о/401/107/14) був встановлений факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідним племінником [PERSON] . Згідно відмітки на копії рішення, воно набрало законної сили 23.12.2014р. (а.с.№8) та за даними ЄДРСР в апеляційному порядку не оскаржувалось. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області по цивільній справі № 401/1614/15-ц (провадження № 2/401/802/15) був задоволений позов [PERSON] та визнано за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] (а.с.№9-10). Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.11.2015р. рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.08.2015р. скасовано та в задоволенні позову [PERSON] відмовлено (а.с.№11-12). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.05.2016р. №401/652/16-ц (провадження № 2/401/420/16) позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, визнані недійсними свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 21.07.2015р. державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В. на спадщину, що складається з вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться у відділенні № 40 Кіровоградського РУ ПАТ КБ «Приватбанк», а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 17.04.2015р. державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В. на спадщину, що складається з грошових вкладів з належними відсотками та компенсаціями, що зберігаються в відділенні № 47 Придніпровського Регіонального департаменту АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.№13-18). В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено. За даними Єдиного Державного реєстру судових рішень (що оглянуті судом в мережі Інтернет) ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.09.2017р. апеляційна скарга [PERSON] відхилена, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.05.2016р. залишено без змін. 09.04.2014р. позивач звертався до Міністра Юстиції України Петренка П., уповноваженого КМУ з антикорупції Чорновол Т., голови Комітету з люстрації Соболєва Є., до Генеральної прокурори, Податкової служби, Головного управління юстиції в Кіровоградській області із зверненням про приховану корупцію (а.с.№51). Доказів розгляду цього звернення уповноваженими особами та встановлення вини в діях державних нотаріусів Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В. та Скрипки О.М. позивачем суду не надано. 25.04.2016р. позивач звертався до завідуючого державною нотаріальною конторою м. Світловодська Москаленко Н.І., в якій просив: «передати спадкову справу [PERSON] другому нотаріусу, бо Панченко Н.В. проявила себе як «чорний» нотаріус і більш того, саботує рух справи в даний час…» (а.с.№42). 02.09.2016р. позивач звертався до завідуючого державною нотаріальною конторою м. Світловодська Москаленко Н.І. із заявою про «… надання для ознайомлення посадової інструкції по обов`язкам нотаріуса, щоб співставити обов`язкові дії нотаріуса зі списком додаткових дій, що підлягають оплаті клієнтом». Як зазначає позивач у своїй заяві, це прохання пов`язане з розбіжностями в його поглядах та державного нотаріуса на платежі щодо додаткових послуг (а.с.№55). 01.11.2016р. позивач звертався до Світловодської державної нотаріальної контори щодо наданні відповідей на його запити та скоротити суму платежів та надати їх список (а.с.№52) та щодо повідомлення списку недодаткових оплачуваних державною у вигляді зарплати нотаріусів, дій (а.с.№53). Відповідно до п. 5 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 1707/5 від 23.06.2011р. (з подальшими змінами) міжрегіональне управління з метою організації своєї діяльності організовує розгляд звернень громадян з питань, що належать до його компетенції, в тому числі, пов`язаних з роботою підвідомчих органів та установ юстиції, виявляє та усуває причини, що породжують обґрунтовані скарги громадян. Позивачем не надано до суду жодного належного, допустимого та достатнього доказу у розумінні ст.ст. 77, 78, 80 ЦПК України, звернення до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зі скаргами та заявами, що пов`язанні з порушенням державними нотаріусами Панченко Н.О. та Скрипкою О.М. порядку вчинення нотаріальних дій у спадковій справі, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Так само, позивачем не надано доказів встановлення міжрегіональним управлінням в діях нотаріусів протиправності та відсутні як такі, що набрали законної сили вирок або рішення суду, якими було б встановлена незаконність дії або бездіяльність нотаріусів, що призвели до спричинення позивачу шкоди, не встановлено причинний зв`язок між діями нотаріусів та заподіяною позивачу шкодою, вина нотаріусів, тощо). Підводячи підсумок викладеному, суд дійшов висновку про необхідність відмови [PERSON] в задоволенні позову до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання відповідальності за заподіяну шкоду та відшкодування шкоди. Що стосується клопотання позивача про поновлення строків позовної давності, в його задоволенні слід відмовити, оскільки судом під час розгляду справи не встановлено порушення права позивача на відшкодування шкоди, а отже і відсутні підстави для поновлення строку позовної давності. Як зазначає Верховний Суд у постановах Великої Палати (у справі № 204/1979/12 (пункт 71); у справі № 522/1029/18 (пункт 134); у справі № 372/266/15-ц), лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Посилання представника відповідача у відзиві, що Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не є належним відповідачем у справі є помилковим, з огляду на положення п.п. 4.28 п. 4 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 1707/5 від 23.06.2011р., зокрема, що управління здійснює керівництво державними нотаріальними конторами, а отже несе відповідальність за завдання нотаріальними конторами шкоди в порядку ст.ст. 1167, 1172 ЦК України. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням відмови у задоволенні позову, понесені позивачем при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору (а.с.№101) відносяться на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed