Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 07 грудня 2021 року на його адресу, як фізичної особи - підприємця, надійшла постанова державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Перцевої Віти Юріївни від 30.11.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, де наразі виконується вказана постанова. Через автоматизовану систему виконавчого провадження він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 67564861. З матеріалів вбачається, що 18.11.2021 було відкрито виконавче провадження № 67564861 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського МНО Гуревічова О.М. від 27.01.2020 №5316 про стягнення з нього заборгованості в сумі 42693,20 грн на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами", якому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 р., якому в свою чергу ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги №195/К від 09.02.2018 р. відступило право вимоги за Кредитним договором №005-16529-291113 від 29.11.2013 р. укладеного з ним. Проте жодних документів та вимог від ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» йому не надходило та жодних відносин з вказаним підприємством він не мав, договорів із жодним з вищевказаних товариств він не укладав та заборгованості перед ними не має. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, вважає за доцільне оскаржити виконавчий напис оскільки вважає його вчинення протиправним та таким, що вчинене всупереч вимог чинного законодавства, чим порушено його законні права та інтереси, у зв`язку з наступним. Виконавчим написом передбачено стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» боргу у сумі 42693,20 грн. за кредитним договором №005-16529-291113 від 29.11.2013 р. Однак вказаного договору він не посвідчував у нотаріуса. Як і не посвідчував жодних договорів з вищевказаними товариствами. Ркірм того приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з*ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості, а також чи не пройшло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Враховуючи викладене, він змушений був звернуться до суду з даним позовом. В судове засіданні позивач не з*явився. Надав заяву про слухання справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Прохав задовольнити позовну заяву . Представник відповідача в судове засідання не з*явився по невідомій суду причині. Про день час слухання справи був належним чином повідомлений. Треті особи - в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 27 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 5316, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором 005-16529-291113 від 29 листопада 2013 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимог за яким перейшло на підставі Договору відступлення права вимоги №195/К від 09.02.2018 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги 20/01/20-1/1 від 20.01.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», код ЄДРПОУ 35017877, та [PERSON] , за період з 08 лютого 2018 року по 23 січня 2020 року включно в розмірі 26 928 грн 08 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 15 615 грн 12 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією. Плата за вчинення виконавчого напису - 150 грн 00 коп. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на корсить Стягувача становить 42 693 грн 20 коп. Постановою від 18 листопада 2021 року державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Тилик О.А., на підставі зазначеного виконавчого напису, відкрито виконавче провадження № 67564861 відносно [PERSON] щодо стягнення на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 42 693 грн 20 коп.. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, та зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При вчинені виконавчого напису нотаріус керувався ст. 34 ч. 1 п. 19, ст. ст. 87, 88, 89 Закону України "Про нотаріат" та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в редакції від 10.12.2014 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". А саме встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України«Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved