Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідачів\~Страхової Компанія\~Арсенал Страхування,\~ [PERSON] про\~стягнення страхового\~відшкодування,\~матеріальної та\~моральної шкоди,\~спричиненої внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди в\~якому просить\~суд стягнути\~з відповідачів\~на його\~користь солідарно\~майнову шкоду\~в сумі\~3\~189,52\~грн. відповідача № 2 [PERSON] [INFO] моральної шкоди в сумі 10\~000.00 грн. та судові витрати в сумі 8\~375, 61 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 травня 2021 року об 11-13 годин по вулиці Героїв АТО , напроти будинку 30Г, що в Металургійному районі м . Кривого Рогу водій [PERSON] , [INFO] , керуючи транспортним засобом ТоyotaRAV4 номерний знак [NUMBER] , не вибрала безпечну швидкість руху ,щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не дотрималась безпечної дистанції в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем. «FordPuma» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження , чим спричинено матеріальні збитки. Вказаними діями [PERSON] порушила вимоги п.п.2.3б,12.1,13.1 Правил дорожнього руху України. За даним фактом 17.05.2021 року поліцейським взводу №2 роти №2 батальону №1 Полку ПП в м. Кривий Ріг в Дніпропетровській області сержантом поліції Дейнеко І.А. щодо [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 338304 за ст.124 КУпАП. 03.08.2021 року [PERSON] на свій картковий рахунок отримав від СК Арсенал Страхування страхове відшкодування у розмірі 2\~958,79 грн.(дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень 79 копійок) за майнову шкоду ,заподіяну йому в ДТП від 17.05.2021 року з провини власника автомобіля «ТоyotaRAV4» номерний знак [NUMBER] . Однак, у відповідності до «Висновку судового авто-товарознавчого дослідження № 90/21по визначенню матеріального збитку від 31 травня 2021 року, складеного атестованим судовим експертом товарознавцем Рейнюком О.В.: сума матеріального збитку ,спричиненого з технічної точки зору, власнику автомобіля марки «FordPuma»номерний знак F4 1697 складає 6\~148,31 грн.(шість тисяч сто сорок вісім гривень 31 копійок) Таким чином позивач вважає, що страховик СК Арсенал Страхування має доплатити на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 3189,52 грн, в рахунок відшкодування оціненої майнової шкоди або доплатити суму майнової шкоди яку не доплатив СК Арсенал Страхування саме відповідач № 2 Тобто [PERSON] . Крім того, просив стягнути з останньої моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 грн Відповідачі добровільно не бажають відшкодувати понесені позивачем витрати, тому останій вимушений звернутись з вказаним позовом до суду. Рух по справі Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалами суду від 01 листопада 2021 року та від 08 грудня 2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та відсутності підстав для винесення заочного рішення. Аргументи учасників справи Сторони в судове засідання не з`явились. Відзив на позовну заяву відповідач [PERSON] не надала. В судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, за зареєстрованим місце проживання (перебування) та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник Відповідача Приватного акціонерного товариства «Стахова компанія «Арсенал страхування» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскільки виплата страхового відшкодування здійснювалась за особистий рахунковий рахунок Позивача, в порядку, передбаченому п.36.2 ст.36 Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», сума, що відповідає розміру оціненої шкоди була зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (589,52 грн.). При цьому, Позивачем не надано доказів на підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Крім того, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Як передбачено п.5 Полісу №АР/5098626, розмір франшизи становить 2600,00 грн. Таким чином, Страховиком було прийняте правомірне рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 2958,79 грн., повністю виконав вимоги щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, тому вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того зазначив, що законом не передбачено солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, тому такі позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Разом із тим, представник Відповідача №1 зазначив, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є завищеним, понесення таких витрат не підтверджено належними доказами, а тому, у випадку задоволення позову, вартість таких витрат підлягає зменшенню на 99%. Представник позивача [PERSON] надав відповідь на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно до висновку судового авто-товарознавчого дослідження №90/21 по визначенню матеріального збитку від 31.05.2021 року, який включає в себе вартість відновлювального ремонту, сума складає 6148,31 грн., в яку враховано також зазначену шкоду з урахуванням ПДВ. Різниця між відшкодованою сумою та заподіяною шкодою з урахуванням відновлювального ремонту складає 3189,52 грн., які згідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повинен відшкодувати страхова компанія Арсенал Страхування. Представник Відповідача №1 в свою чергу надав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що заперечує щодо аргументів, викладених в відповіді на відзив Позивача з наступних підстав. Як вбачається зі змісту позову фактично, більша частина заявлених до стягнення зі Страховика позовних вимог становить франшизу 2600 грн., яка Страховиком за жодних підстав не відшкодовується. Таким чином, Страховиком виключно на підставі норм спеціального Закону здійснено визначення розміру страхового відшкодування та його виплату у встановленому Законом порядку, атому у задоволенні позову має бути відмовлено. Крім того, представник відповідача ПрАТ СК "Арсенал Страхування" просить не приймати до уваги відповідь на відзив, оскільки останній подано з порушенням встановлених ЦПК строків. Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з твердженнями ПрАТ СК "Арсенал Страхування" в частині порушення стороною позивача строків подання відповіді на відзив з наступних мотивів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав відзив на позовну заяву 02.11.2021 року, представник позивача 01.11.2021 року подав заяву про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з відзивом та підготовки відповіді на нього, однак відповідь на відзив подано до суду лише 06 грудня 2021 року , клопотань про поновлення процесуального строку на подання відповіді на відзив не представлено. В той же час, ухвалою про відкриття провадження встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи за участі сторін не надходило. Фактичні обставини справи, встановлені судами 17 травня 2021 року об 11-13 годин по вулиці Героїв АТО , напроти будинку 30Г що в Металургійному районі м . Кривого Рогу водій [PERSON] . [INFO] ,керуючи транспортним засобом ТоyotaRAV4 номерний знак [NUMBER] , не вибрала безпечну швидкість руху ,щоб мати змогу постійно контролювати його рух,не дотрималась безпечної дистанції в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем «FordPuma» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження , чим спричинено матеріальні збитки. Вказаними діями [PERSON] порушила вимоги п.п.2.3б,12.1,13.1 Правил дорожнього руху України. За даним фактом 17.05.2021 року поліцейським взводу №2 роти №2 батальону №1 Полку ПП в м. Кривий Ріг в Дніпропетровській області сержантом поліції Дейнеко І.А. щодо [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 338304 за ст.124 КУпАП. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09.06.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 210/2780/21 [PERSON] 27.04.1972 р/н визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення ,передбаченого ст.124 КУпАП та щодо останньої судом накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.( триста сорок гривень) (а.с.8). Власником автомобіля «FordPuma» номерний знак [NUMBER] - є [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого 09.06.2021 року поліцією Польщі (а.с.6). 17.05.2021 року [PERSON] направив до СК Арсенал Страхування заяву про настання страхового випадку та виплату на його користь страхового відшкодування ,внаслідок пошкодження в ДТП від 17.05.2021 року належного йому автомобіля «FordPuma» номерний знак [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до «Висновку судового авто-товарознавчого дослідження № 90/21по визначенню матеріального збитку від 31 травня 2021 року, складеного атестованим судовим експертом товарознавцем Рейнюком О.В.: сума матеріального збитку , спричиненого з технічної точки зору, власнику автомобіля марки «FordPuma»номерний знак F4 1697 складає 6\~148,31 грн.(шість тисяч сто сорок вісім гривень 31 копійок)(а.с.10-29). З пункту 1.5. Дослідження судовим експертом визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «FordPuma» номерний знак [NUMBER] складає 6\~148,31 грн.(шість тисяч сто сорок вісім гривень 31 копійок) (а.с.18). Згдіно з квитанції №114767 від 17.05.2021р. на користь експерта товарознавця Рейнюк О.В за проведення дослідження пошкодженого транспортного засобу позивачем сплачено 2000,00грн. (а.с.39). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною 1 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Приписами статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Щодо вимог до Страхової Компанія Арсенал Страхування, [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Приписами частини 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Пунктами 1.4, 1.7 статті 1 цього Закону визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 частини 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено те, що, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У своїй постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 Верховний Суд вказав на те, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Судом встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09.06.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 210/2780/21 [PERSON] [INFO] , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення ,передбаченого ст.124 КУпАП та щодо останньої судом накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Крім того, вказаною постановою суду встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, який сторонами у справі не оспорюються, а тому окремому встановленню та доказуванню не підлягає. Відповідно до вимог частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19), підстав відступати від яких суд не вбачає. Як вбачається з відзиву Приватного акціонерного товариства «Стахова компанія «Арсенал страхування» розмір страхового відшкодування, належного позивачу зменшено на: франшизу (2600грн.) та суму ПДВ 589,52 грн., у зв"язку з чим [PERSON] виплачено: 2958 гривні 79 копійки = 6148,31 грн. (розмір збитків згідно висновку експерта) - 2600,00 грн (франшиза) - 20% ПДВ. Згідно з вимогами частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних у передбачених цим Кодексом випадках. Суд погоджується з доводами Відповідача ПрАТ «Стахова компанія «Арсенал страхування» про те, що страхова компанія правомірно виключила розмір франшизи з загальної суми страхового відшкодування, оскільки за змістом статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Як вбачається з матеріалів справи , полісом №АР/509862/01 обов"язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.12.2020р. розмір франшизи становить 2600,00грн. За таких обставин, оскільки позов пред"явлено солідарно і до винуватця ДТП - [PERSON] , розмір франшизи - 2600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , оскільки відповідач ПрАТ "СК "Арсенал страхування" правомірно виключила цю суму зі страхового відшкодування. Суд також погоджується з доводами ПрАТ «Стахова компанія «Арсенал страхування» щодо відсутності підстав для відшкодування ПДВ, виходячи з наступного. Відповідно до приписів статей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За змістом вказаної норми у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком. У постанові від 19 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 523/5890/15-ц (провадження № 61-18781св18) висловив такі правові висновки: всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з цим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягає до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі, ПДВ не нараховується, окремим рядком не виділяється і страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, що мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. Системний аналіз положень закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, ст.ст.1166, 1187, 1194 ЦК України дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Відповідно до «Висновку судового авто-товарознавчого дослідження № 90/21по визначенню матеріального збитку від 31 травня 2021 року, складеного атестованим судовим експертом товарознавцем Рейнюком О.В.: сума матеріального збитку , спричиненого з технічної точки зору, власнику автомобіля марки «FordPuma» номерний знак [NUMBER] складає 6\~148,31 грн. Таким чином, у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 2958 гривні 79 копійки, за вирахуванням ПДВ у розмірі 589,52 грн., та розміру франшизи - 2600,00грн . Однак, отримавши відзив на позовну заяву, позивач не скористався правом подання доказів відремонтування пошкодженого траспортного засобу на підприємстві, що є платником ПДВ, а так само і не надано доказів понесення таких витрат, у зв"язку з чим підстав для стягнення з Відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» коштів у розмірі 589,52 грн. (сума ПДВ) не вбачається. Позивач документально не підтвердив розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО) з урахуванням ПДВ, тому не вбачається підстав і для стягнення розміру ПДВ з другого відповідача - [PERSON] . Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди. Позивач вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень мотивує тим, що в результаті пошкодження належного йому автомобіля «FordPuma» номерний знак [NUMBER] була спричинена моральна шкода, оскільки це перший автомобіль який він купив, тому він відчув стрес та певне переживання. На улагодження усіх проблем , які виникли у [PERSON] внаслідок ДТП,- було витрачено дуже багато часу, який треба оцінювати значно дорожче, ніж гроші. Отже, спричинена [PERSON] моральна шкода полягає у емоційному стресі, дискомфорті, схвильованості та безпорадності,у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, моральними переживаннями ,у зв`язку із пошкодженням власного майна. В той же час, вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи з наступного. У відповідності до статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті Однак на думку суду зазначена Позивачем сума є завищеною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, не ґрунтується на засадах розумності та справедливості, а тому розмір її відшкодування слід визначити у розмірі\~3000,00\~гривень. Визначаючи саме такий розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких позивач зазнав та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б завданням та засадам цивільного судочинства, визначеним статтею 2 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги доведені належними, допустимими та достатніми доказами, через що підлягають частковому задоволенню. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. Щодо судових витрат Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позовні вимоги підлягають повному задоволенню, то з відповідача підлягає стягненню повний розмір сплаченого позивачем судового збору. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною (постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі 755/9215/15-ц). Як вбачається із матеріалів справи спільно із позовною заявою до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 24 травня 2021 року , укладений між адвокатом Висоцьким Олександром Олександровичем та [PERSON] (а.с. 43). В якості доказів оплати надано квитанцію №358651про проведення оплати від 24 травня 2021 року на загальну суму 5400 грн. (а.с. 40). Однак, суд не погоджується з твердженням позивача в уточненій позовній заяві в частині оплати адвокату за представництво інтересів позивача у судовому засіданні, оскільки розгляд справи, відповідно до ухвали суду від 20 вересня 2021 року, проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, позов задоволено частково, тому розмір відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає коригуванню з урахуванням пропорційності задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, враховуючи заявлені до відшкодування витрати на правову допомогу, які не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому вимога позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому стягненню із відповідачів на користь позивача [PERSON] , а саме в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень), що відповідає обсягу наданих адвокатами послуг згідно з представлених доказів виконаних робіт, а також пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial