Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

1.Позиція позивача. У вересні 2021 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач [PERSON] , просить: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 01 вересня 2021 року до закінчення навчання чи до досягнення двадцяти трьох років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою; - судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] перебуває з 17 травня 2002 року. Від даного шлюбу позивач та відповідач мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям припинені з квітня 2021 року. Як зазначила позивач на даний час нею подано позов до суду про розірвання шлюбу. Подружжям була обумовлена сума, яку батько (відповідач) буде надавати добровільно щомісяця на утримання сина. Однак, на теперішній час відповідач не виконує свої батьківських обов`язків по утриманню повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. [PERSON] є студентом 4 курсу денної форми навчання Придніпровського державного металургійного коледжу, термін закінчення навчання 30 червня 2022 року. На підставі того, що син навчається, тому не має можливості працювати і забезпечувати себе самостійно, а позивачу тяжко самотужки утримувати його, забезпечувати усім необхідним, таким чином повнолітній син потребує матеріальної допомоги від батька на період навчання. 2. Позиція відповідача. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи № 208/8365/21 за його відсутності, визнав позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. 3. Позиція третьої особи. Третя особа [PERSON] подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи № 208/8365/21 за його відсутності та без застосування засобів технічної фіксації. 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 29 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом. 30 вересня 2021 року Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку спрощеного позовного провадження. 08 листопада 2021 року відповідачем [PERSON] отримано копію позовної заяви з доданими до неї документами (а.с.25). 08 листопада 2021 року відповідачем [PERSON] через канцелярію суду подано клопотання про відкладення судового засідання (а.с.26). 09 грудня 2021 року через канцелярію суду позивач [PERSON] подала заяву згідно до змісту якої, просить розглянути справу без її участі та без застосування засобів технічної фіксації, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі (а.с.35). 09 грудня 2021 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява згідно до змісту якої визнає позовні вимоги заявлені до нього у повному обсязі, просить проводити розгляд справи без його участі та без застосування засобі технічної фіксації (а.с.36). До судового засідання призначеного на 12 січня 2022 року на офіційну електронну адресу суду від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.37). 5. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 травня 2002 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 112, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.15). [PERSON] , [INFO] є рідним сином позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.16). Відповідно до копії паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 20 липня 2011 року Заводським РВ Дніпродзержинського ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до копії Довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до Довідки від 14 вересня 2021 року вих..№39 [PERSON] є студентом 4 курсу Придніпровського державного металургійного коледжу з 01 вересня 2018 року, форма навчання денна, навчається за рахунок державного бюджету, термін закінчення навчання 30 червня 2022 року (а.с.9). Відповідно до Договору № 17 від 24 вересня 2021 року про надання правничої допомоги адвокатом, адвокатом Бундюк Є.В. надано правничі послуги клієнту [PERSON] , які полягають у складанні позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання (а.с.5). Відповідно до квитанції № 17 від 24 вересня 2021 року за надання правничих послуг адвокатом Бундюк Є.В. по Договору № 17 від 24 вересня 2021 року, позивачем [PERSON] сплачено 1\~100 гривень (а.с.7). У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 6. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства. Частиною першою статті 6 Конвенції, яка з огляду на приписи частини першої\~статті 9 Конституції України,\~статті 10 ЦК України\~є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом\~статті 191 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень\~ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дочку (сина), яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дочки (сина) у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. У своїй постанові від 29.01.2018 по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 Сімейного кодексу). Матеріальне становище повнолітньої дочки (сина), яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Враховуючи надані сторонами докази, беручи до уваги те, що відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги, дослідивши обставини справи, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, мають стягуватися у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить стягувати аліменти з 01 вересня 2021 року. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду дана позовна заява зареєстрована 29 вересня 2021 року. Позовна заява [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання датована - [INFO] (а.с.4). За змістом\~статті 191 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. А тому, позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ [PERSON] «про\~стягнення аліментів\~на утримання\~повнолітнього сина,\~який продовжує\~навчання» підлягає задоволенню частково. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. \~\~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга\~статті 133 ЦПК України). \~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених сум витрат на правничу допомогу позивачем надано: -оригінал квитанції № 17 від 24 вересня 2021 року на суму 1 100 (одна тисяча сто) гривень 00 копійок (а.с.7); -договір про надання правничої допомоги адвокатом № 17 від 24 вересня 2021 року (а.с.5). Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу підтверджено, та сума понесених позивачем витрат у розмірі 1\~100 (одна тисяча сто) гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial