Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

30.09.2021 позивач [PERSON] звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просить суд визнати виконавчий напис від 05.04.2021 року №89789, вчинений Головкіною Яною Вікторівною - приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області щодо звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , ід. код [NUMBER] , на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованість у розмірі 9 144,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , ід. код [NUMBER] , безпідставно стягнуті кошти в сумі 10 558,40 грн. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , ід. код [NUMBER] , судові витрати в розмірі 3000,00 грн. за надання правової допомоги. Звільнити позивача від сплати судового збору поклавши його сплату на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №89789 щодо звернення стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» заборгованості в розмірі 9144 грн. 00 коп. 14.05.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда О.С. на підставі виконавчого напису, відкрив виконавче провадження № 65441291 і виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, про що позивач, в порушення Закону України «Про виконавче провадження» не був повідомлений належним чином. Крім того, з позивача на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. на виконання виконавчого напису №89789 від 05.04.2021, із заробітної плати позивача [PERSON] за вересень 2021 року, утримано кошти в сумі 10558,40 грн., а саме неіснуюча заборгованість - 9144,00 грн., виконавчий збір - 914,40 грн., які підлягають поверненню позивачу у разі задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. Позивач стверджує, що він ніяких кредитних договорів з ТОВ «Качай Гроші» не укладав та не брав кредиту у вказаній установі. Якщо у нього і були кредити, то в інших фінансових установах, за які він сплачував кошти. Вважає, що вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. виконавчий напис №89789 від 05.04.2021 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованості у розмірі 9144,00 грн. з порушенням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо обов`язковості переліку певних документів та факту безспірності заборгованості, гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо безспірності документів на підставі яких здійснюється стягнення,. На підставі викладеного просить суд задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою, розгляд справи призначено на 03.11.2021 року о 10 год. 00 хв., сторонам по справі встановлено строк для подання відповідних заяв по суті. Витребувано у Головкіної Яни Вікторівни - приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області (вул. Київська, буд. 115, м. Обухів, Київська область) належним чином завірені копії документів та матеріалів на підставі, яких вчинявся виконавчий напис від 05.04.2021 року № 89789 та належним чином завірену копію вказаного виконавчого напису щодо звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованості в розмірі 9 144,00 грн. (а.с.23-26). 02.11.2021 року на адресу суду від відповідача ТОВ «Качай Гроші» надійшов відзив на позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що позов [PERSON] є необґрунтованим та безпідставним. Зазначає, що 11.12.2019 року між ТОВ «Качай Гроші» та позивачем був укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-547556. Договір був укладений дистанційно, в електронній формі. Посилався на те, що всі істотні умови договору були надані позичальнику до моменту підписання договору з товариством у вигляді оферти та паспорту кредиту, які серед іншого містять чітку інформацію про строку позики, дату повернення позики, плату за користування позикою і умови їх нарахування та окрім того містять всі істотні умови передбачені законодавством України. Жодних змін умов договору товариство не здійснювало. ТОВ «Качай гроші» були належним чином виконані зобов`язанні за кредитом, а саме надано в кредит грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. Крім того зазначив, що станом на дату складання виконавчого напису внаслідок неналежного виконання зобов`язання, а саме прострочення внесення платежів за кредитним договором у позивача, утворилась заборгованість у розмірі 9144,00 грн. разом з витратами щодо проведення примусового стягнення. Також посилався на те, що ТОВ «Качай гроші» не може бути відповідачем у справі саме з питання скасування виконавчого напису №89789 від 05.04.2021, який вчинений приватним нотаріусом Головкіною Я.В. на підставі заяви ТОВ «Качай гроші» та наданих йому документів, і тільки він визначав їх достатність та обґрунтованість, відповідність закону, до того ж відповідач вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису виконав вимоги чинного законодавства України. Просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити До відзиву відповідач додав копію договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-547556 від 11.12.2019 року; оферта (пропозиція укласти договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 11.12.2019 року; паспорт споживчого кредиту. В судовому засіданні 03.11.2021 року встановлено, що витребувані судом у нотаріуса документи не надійшли, зворотнє повідомлення не повернулось. Розгляд справи відкладено на 18.11.2021 року о 14 год. 00 хв. 18.11.2021 року сторони у судове засідання не з`явилися вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В зв`язку з неявкою сторін у судове засідання розгляд справи відкладено на 16.12.2021 року о 09 год. 00 хв. В судове засідання 16.12.2021 року позивач та представник позивача адвокат Юрченко С.Л. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та в установленому законом порядку, натомість представник позивача надав суду клопотання, яким просить витребувати в приватного виконавця виконавчого округу виконавчого Полтавської області Райди Олександра Сергійовича (юридична адреса: [ADDRESS]) належним чином завірені копії документів виконавчого провадження №65441294 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. зареєстрованим в реєстрі за № 89789 від 05.04.2021 року щодо звернення стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Качай гроші» у розмірі 9144,00 грн. Просить розгляд справи та поданого клопотання проводити без його участі та участі позивача. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» в судове засідання не з`явився він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда О.С. в судове засідання не з`явилися вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Ухвалою суду від 16.12.2021 року витребувано в приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича (юридична адреса: [ADDRESS]) належним чином завірені копії документів виконавчого провадження №65441294 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. зареєстрованим в реєстрі за № 89789 від 05.04.2021 року щодо звернення стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Качай гроші» у розмірі 9144,00 грн. Судове засідання у справі відкладено на 18 січня 2022 року о 13 годині 30 хвилин (а.с.75-77). 30.12.2021 року на виконання ухвали суду від 16.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. надано належним чином завірені документи по виконавчому провадженню №65441294 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. зареєстрованим в реєстрі за № 89789 від 05.04.2021 року щодо звернення стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Качай гроші» у розмірі 9144,00 грн. (а.с.82-87). 18.01.2022 року позивач та його представник у судове засідання не з`явилися вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість від представника позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач ТОВ «Качай Гроші» будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився. Від нього не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи. Треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда О.С. в судове засідання не з`явилися вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №89789 щодо звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» заборгованості в розмірі 9144 грн. 00 коп. за кредитним договором 547556 від 11.12.2019 року, який укладено між [PERSON] та ТОВ «Качай Гроші». Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.01.2020 по 23.03.2021. Сума заборгованості складає: 9144,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 3000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 4200,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1944,00 грн. (а.с.83). 16.04.2021 року ТОВ «Качай Гроші» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. з заявою про примусове виконання рішення, щодо примусового виконання виконавчого напису №89789 від 05.04.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» заборгованості у розмірі 9144,00 грн. (а.с.87). 14.05.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. відкрито виконавче провадження (№65441291) з примусового виконання виконавчого напису №89789 від 05.04.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» заборгованості у розмірі 9144,00 грн. (а.с. 13). До матеріалів справи позивачем додано роздруківку АТ КБ «ПриватБанк» з карткового рахунку [PERSON] , з якої вбачається, що 08.09.2021 року з рахунку було списано 10558,40 грн.- вимога про сплату боргу (виконавчий напис 89789 від 05.04.2021 року) (а.с.14,15). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість скарг суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі №6-141цс14. Як зазначено позивачем, він взагалі немає ніяких кредитних зобов`язань перед ТОВ «Качай Гроші», тобто позивач стверджує, що кредиту він не брав та кредитних договорів з вказаною організацією не укладав. Вказані обставини свідчать, про те що між сторонами в Договорі існує спір щодо факту наявності заборгованості за вищевказаним кредитним зобов`язанням, тому не вбачається ознак його безспірності. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Разом з цим, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 ,яка Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року була залишена без змін, постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», з моменту її прийняття. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої палати Верховного суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (12-5гс21) Як вбачається з належної в матеріалах справи копії кредитного договору № 00-547556 від 11.12.2019 року укладеного між позивачем та ТОВ «Качай Гроші» ( а.с.84-86), останній нотаріально не посвідчений. Таким чином, вчиняючи 05.04.2021 року виконавчий напис № 89789 про стягнення Боржника [PERSON] , [INFO] на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованості у розмірі 9144,00 грн, приватний нотаріус Головкіна Я.В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо посилання відповідача на те, що ТОВ «Качай гроші» не може бути відповідачем у справі саме з питання скасування виконавчого напису №89789 від 05.04.2021, який вчинений приватним нотаріусом Головкіною Я.В. на підставі заяви ТОВ «Качай гроші» та наданих йому документів, і тільки він визначав їх достатність та обґрунтованість, відповідність закону, варто зазначити наступне. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Викладене узгоджується із висновком викладеному у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 року у справі № 200/3452/17. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те що відповідачем не додано відповідних доказів, які б підтверджували безспірність заборгованості позивача, відсутність доказів про направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень договору та виконання боржником своїх зобов`язань у добровільному порядку, а також те, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. не виконано ухвали суду від 11.10.2021 року в частині витребування документів, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. та зареєстрований в реєстрі за №89789 від 05.04.2021 року, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням норм законодавства для здійснення даного виду нотаріальних дій. Окрім того, предметом спору є також вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів на підставі ст.1212 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї; якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Так, під час судового розгляду встановлено, що виконавчий напис від 05.04.2021 року №89789, вчинений Головкіною Яною Вікторівною - приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області щодо звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованість у розмірі 9 144,00 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню. Тобто правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні, у зв`язку з чим, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України. Разом з цим, позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача на свою користь безпідставно набутих коштів в сумі 10 558,40 грн., які були відраховані з його карткового рахунку, що підтверджується даними відповідної виписки (а.с.14,15). При цьому, як вже зазначалось вище, сума боргу за яким видавався виконавчий напис становить 9144,00 грн., а 914,00 грн. є основною винагородою приватного виконавця. Оскільки суд прийшов до висновку, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, то й стягнення на його підставі грошових кошів з позивача на корись відповідача є протиправним, а тому позовні вимоги в означеній частині підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує, що вказана безпідставно набута сума не підпадає під перелік випадків, коли безпідставно набуте не підлягає поверненню відповідно до вимог ст.1215 ЦК України. Отже з відповідача на користь позивача належить стягнути безпідставно набуту суму в розмірі 9144,00 грн. Грошові кошти, які були утримані з позивача як витрати виконавчого провадження, стягнуті не на користь відповідача та не є безпідставно набутими, оскільки підставою їх набуття є чинні постанова приватного виконавця у виконавчому провадженні №65441294 (а.с.13). Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій. За викладених обставин, відсутні підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 914,00 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. позивачем надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №1415; договір про надання правової допомоги №б/н від 20.09.2021, укладений з Адвокатське бюро «Сергія Юрченко»; ордер серії ПТ №215956 про надання правової допомоги від 20.09.2021; квитанцію №б/н від 20.09.2021 про прийняття коштів від [PERSON] за представництво інтересів в суді в розмірі 3000,00 грн. (а.с.3-5, 17). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати позивача [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 3000 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. за надання правової допомоги в даній цивільній справі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а позовні вимоги [PERSON] задоволено, тому з Товариства з обмеженою відповідальність «Качай Гроші» належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial