Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулася [PERSON] з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Росвен інвест „Україна", в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. і зареєстрований в реєстрі за № 33515 про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Росвен інвест „Україна" заборгованості з [PERSON] за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.10.2021 приватним нотаріусом Бригіда В.О. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 33515 про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Росвен інвест „Україна" заборгованості з [PERSON] за кредитним договором в розмірі 19304,70 грн. На підставі вказаного виконавчого напису 04.11.2021 приватним виконавцем Білим І.М. було відкрито виконавче провадження № 67377864. Вказує, що вона не отримувала вимоги про повернення коштів, яка є обов`язковою, по стягненню коштів пройшла позовна давність як по тілу кредиту так і частково по процентах, жодного повідомлення про зміну кредитора, так само як і повідомлення про порушення зобов`язання, чи вимоги вона не отримувала. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив належним чином права нового кредитора у зобов`язання та підстави їх виникнення, та відповідно про наявність спору про права нового кредитора вимагати суму боргу. А тому, вважає, що виконавчий напис № 33515, виданий 07.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Бригіда В.О суперечить вимогам чинного законодавства та виконанню не підлягає. Ухвалою від 02.12.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. 02.12.2021 було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, якою постановлено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 07.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 33515 про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Росвен інвест „Україна" заборгованості з [PERSON] за кредитним договором. 28.12.2021 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. надійшло клопотання про слухання справи у його відсутності. Разом з тим, надав копію виконавчого напису № 33515, а також документи, на підставі яких його було вчинено. 10.01.2022 від позивачки надійшло клопотання про доручення документів: виконавчого напису, Договір про надання споживчого кредиту, заяву про вчинення виконавчого напису, повідомлення пр. вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачка не отримувала вимоги про повернення коштів, яка є обов`язковою, по стягненню коштів пройшла позовна давність як по тілу кредиту так і частково по процентах, жодного повідомлення про зміну кредитора так само як і повідомлення про порушення зобов`язання чи вимоги вона не отримувала. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив належним чином права нового кредитора у зобов`язання та підстави їх виникнення, та відповідно про наявність спору про права нового кредитора вимагати суму боргу. А тому, вважає, що виконавчий напис № 33515, виданий 07.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Бригіда В.О суперечить вимогам чинного законодавства та виконанню не підлягає. Як вбачається із виконавчого напису № 33515, виданий 07.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Бригідою В.О. такий був виданий з приводу стягнення з [PERSON] на користь ПАТ „ОТП Банк", правонаступником якого є ТОВ „Ровен інвест Україна" заборгованість у розмірі 19304,70 грн. за кредитним договором № 1000063754 від 20.07.2011 (а/с 7). На підставі виконавчого напису № 33515, виданого 07.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ „ОТП Банк", правонаступником якого є ТОВ „Ровен інвест Україна", заборгованості у розмірі 19304,70 грн. 04.11.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. було відкрито виконавче провадження № 67377864 (а/с 13). Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право вчинити виконавчий напис лише в разі безспірності заборгованості таза умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Пунктами 3.1, 3.2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно із пунктом 3.5 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Позивач заперечує щодо наявності у неї заборгованості перед стягувачем, посилаючись на сплив позовної давності. У спірному виконавчому написі нотаріус вказує, що боргові зобов`язання у позивача виникли за кредитним договором № 1000063754 від 20.07.2011, строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення проводиться за період з 20.09.2018 по 20.09.2021. Проте, що строк платежу настав не підтверджується жодними документами. Засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості відповідачем у матеріалах справи відсутня, також відсутні докази того, що така виписка була надана нотаріусу. За таких обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною, відповідно вчиняти виконавчий напис. Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 визначено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Наведене свідчить про надання відповідачем неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п. 2 ч. 1ст. 49 Закону України «Про нотаріат»та п. 1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно якого на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Отже, при вчиненні спірного виконавчого напису щодо стягнення боргу за вказаний період, приватним нотаріусом не враховано положення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Зокрема того, що з дня виникнення права вимоги для такого стягнення минуло більше трьох років. Ні відповідачем, ні приватним нотаріусом не надано суду доказів встановлення іншого строку давності, в межах якого вчинено виконавчий напис. Отже, наведені обставини вказують на порушення приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо можливості вчинення виконавчого напису за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а також п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Крім того, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у зв`язку з їх обґрунтованістю та доведеністю. Враховуючи наведене та

Outcome: approved