Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 12.03.2021 року за реєстровим № 7121 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості, та стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. видано виконавчий напис № 7121 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 56 557,70 грн. Виконавчий напис було пред`явлено для виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., якою 20.04.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65210801. Позивач вважає, що виконавчий напис являється протиправним, таким що винесений з порушенням вимог чинного законодавства та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Зазначено, що позивач не отримував письмової вимоги про наявність заборгованості у розмірі 56 557,70 грн. або в іншому розмірі, позивачем не визнається розмір такої заборгованості, оскільки останній позбавлений будь якої інформації з боку ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» щодо кредитних зобов`язань, що не може свідчити про безспірність суми заборгованості заявленої до стягнення. Також вказано, що нотаріусом не було перевірено надіслання вимоги та її отримання позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису, не перевірено те, чи пропущено ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» строк позовної давності та не встановлено дату здійснення останньої оплати по кредиту, чим не виконано норми ст. 8 Закону України «Про нотаріат». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2021 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання. 01 жовтня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою задоволено заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженні № 65210801 за виконавчим написом від 12.03.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрованого в реєстрі за № 7121, що перебуває на виконанні уприватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошенко В.Л. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була отримана відповідачем 22.11.2021 року, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7121, за яким з позивача [PERSON] звернено стягнення за Кредитним договором № 932569266 від 24 лютого 2020, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 82 від 11.06.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ідентифікаційний код ЄДРПОУ 42254696 (далі - виконавчий напис). За виконавчим написом стягнуто заборгованість за період з 29.01.2021 року по 27.02.2021 року, сума заборгованості становить 55 357,70,91 грн., що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 19 999,80 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 35 357,90 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто 1 200,00 грн. Загальна сума до стягнення становить 56 557 грн. 70 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 20.04.2021 року відкрите виконавче провадження (ВП № 65210801) з примусового виконання спірного виконавчого напису. 12 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. в рамках виконавчого провадження № 65210801 з примусового виконання виконавчого напису № 7121 від 12.03.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] заборгованості винесено постанову про арешт коштів боржника. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 12.03.2021 року убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувалася ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 12.03.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. у редакції від 29.11.2001 року передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» договір № 932569266 від 24.02.2020 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. При вирішенні спору суд також враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц, відповідно якої для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надавати серед інших документів оригінал нотаріально посвідченого договору, згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому, враховуючи предмет спору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 908,00 грн. за подання позову та у розмірі 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що загалом складає 1 362,00 грн. В частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позов поданий представником позивача [PERSON] - адвокатом Фещенко І.С., на підтвердження повноважень якого надано ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1134584 та свідоцтво про право занаття адвокатською діяльністю серії КВ № 000862 від 24.02.2020 року, видане на ім`я Фещенка І.С. Згідно положень ч. ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду між [PERSON] та адвокатом Фещенко І.С. було укладено Договір № 01062021 про надання правничої (правової) допомоги від 01.06.2021 року. Відповідно до п. 1.1 Договору, Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити правничу (правову) допомогу у порядку та строки обумовлені Сторонами. Крім цього, між адвокатом Фещенко І.С. та Гордійчуком Д.О. було укладено Додаткову угоду № 1 від 05.09.2021 року до Договору № 01062021 про надання правничої (правової) допомоги. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди, сторони погодили, що у зв`язку з необхідністю представництва інтересів Клієнта в судах та органах щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, Адвокат зобов`язується надати правову допомогу Клієнту в такому вигляді та обсязі: ознайомлення та аналіз матеріалів справи; формування та визначення правової позиції; збирання доказів та матеріалів для підготовки позовної заяви; вивчення та аналіз аналогічної судової практики подібних спорів; підготовка та подання позовної заяви у справі; підготовка та подання відповіді на відзив у справі; представництво на судових засіданнях, подання заяв, клопотань та пояснень. Згідно положень п. п. 2, 3 Додаткової угоди, сторони погодили, що за надання правової допомоги в обсязі, передбаченому п. 1 цією Додатковою угодою № 1, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар в розмірі 5 000,00 гривень в готівковій формі після прийняття рішення по справі за поданим позовом. Сума гонорару, зазначена у пункті 2 даного договору, сплачується клієнтом після винесення рішення судом по суті. Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами частини 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача суду не подавались будь які заяви чи клопотання щодо не співмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу та/або про зменшення вищевказаних витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З урахуванням викладеного, надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Outcome: approved