Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

28.10.2021 року позивач АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про споживчий кредит. Свій позов мотивує тим, що 30.03.2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір про споживчий кредит, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 62400 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 29.03.2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено відповідно до умов кредитного договору. Банк виконав умови кредитного договору та перерахував кошти на поточний рахунок відповідача за виключенням списаної комісійної винагороди у розмірі 3120 грн.. Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору відповідач зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 1040 грн. та сплачувати проценти на залишок основної суми боргу щомісячно до 3 числа місяця, починаючи з квітня 2021р. Проте відповідач не неналежно виконує свої обов`язки, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Зокрема, востаннє погашення відсотків у повному обсязі було здійснено 12.04.2021р., а наступний платіж, який мав відбутися 03.05.2021р., здійснений відповідачем не в повному обсязі, чергові погашення відсотків відбувалися частково - 01.07.2021р. - 2842 грн., 30.07.2021р. - 3889,51 грн.. Таким чином кількість днів прострочення виконання зобов`язання становить понад 89, що свідчить про настання відкладальної обставини, передбаченої п. 3.9.3 кредитного договору. Станом на 25.10.2021р. сума заборгованості по кредиту є простроченою і становить 67125,78 грн., з яких 57200 - тіло кредиту, 9592.08 - прострочені відсотки, 147.88 - інфляційні втрати та 185.82 - три проценти річних. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просив провести розгляд справи без участі представника позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, хоча про час і місце його проведення був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.03.2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір про споживчий кредит, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 62400 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 29.03.2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено відповідно до умов кредитного договору (а.с.14-19). Банк виконав умови кредитного договору та перерахував кошти на поточний рахунок відповідача за виключенням списаної комісійної винагороди у розмірі 3120 грн.. Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору відповідач зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 1040 грн. та сплачувати проценти на залишок основної суми боргу щомісячно до 3 числа місяця, починаючи з квітня 2021р. Проте відповідач не неналежно виконує свої обов`язки, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Зокрема, востаннє погашення відсотків у повному обсязі було здійснено 12.04.2021р., а наступний платіж, який мав відбутися 03.05.2021р., здійснений відповідачем не в повному обсязі, чергові погашення відсотків відбувалися частково - 01.07.2021р. - 2842 грн., 30.07.2021р. - 3889,51 грн.. Таким чином кількість днів прострочення виконання зобов`язання становить понад 89, що свідчить про настання відкладальної обставини, передбаченої п. 3.9.3 кредитного договору. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.5) станом на 25.10.2021 року заборгованість по кредитному договору відповідача становила 67125,78 грн., з яких 57200 - тіло кредиту, 9592.08 - прострочені відсотки, 147.88 - інфляційні втрати та 185.82 - три проценти річних. Згідно із ст. ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору, за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права АТ «Ощадбанк». У п. 8.1-8.3 передбачена відповідальність сторін, на що відповідач погодився, засвідчивши це власним підписом (а.с. 19). Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги АТ «Ощадбанк» є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 67125.78 грн. Крім того, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved