Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

19.11.2021 позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів», в якому просить стягнути з відповідача нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 36 033 грн 50 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач систематично затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.12.2021. 08.12.2021 розгляд справи відкладений на 24.12.2021, у зв`язку з неявкою сторін. 24.12.2021 розгляд справи відкладений на 10.01.2022, у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання 10.01.2022 позивач не з`явився, у поданій через канцелярію суду письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку позову. Представник відповідача, який належним чином сповіщений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань до суду не подав. У встановлений частиною сьомою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) строк представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи довідки №299 від 21.12.2021, виданої бухгалтерією ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів», про заборгованість перед [PERSON] станом на 20.12.2021. У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів» та обіймає посаду електромонтера ОПС загону воєнізованої охорони. У відповідача перед позивачем обліковується заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 85 497,53 грн, що підтверджується розрахунковим листком долученим позивачем до позову, а будь-які його звернення щодо її виплати в порядку досудового врегулювання спору відповідач ігнорує, чим систематично порушує право позивача на отримання заробітної плати. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.09.2020 у справі №750/5973/20 з ПрАТ «ЧеЗаРа» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 19 022 грн 84 коп. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.04.2021 у справі №750/3075/21 з ПрАТ «ЧеЗаРа» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 26 351 грн 93 коп. Як убачається з довідки №299 від 21.12.2021, наданої ПрАТ «ЧеЗаРа», рішенням комісії по трудових спорах з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 14 978 грн 81 коп. Отже, станом на 20.12.2021, у відповідача перед позивачем обліковується заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 25 143 грн 95 коп., що підтверджується довідкою ПрАТ «ЧеЗаРа» №299 від 21.12.2021. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю України (далі за текстом - КЗпП України) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з частиною першою статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено право працівника звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, у разі порушення законодавства про оплату праці. Щодо рішення комісії по трудових спорах суд зазначає наступне. Відповідно до статті 224 КЗпП України комісія по трудових спорах є обов`язковим первинним органом по розгляду трудових спорів, що виникають на підприємствах, в установах, організаціях, за винятком спорів, зазначених у статтях 222, 232 цього Кодексу. Трудовий спір підлягає розглядові в комісії по трудових спорах, якщо працівник самостійно або з участю профспілкової організації, що представляє його інтереси, не врегулював розбіжності при безпосередніх переговорах з власником або уповноваженим ним органом. За прписом частини першої статті 230 КЗпП України, у разі невиконання власником або уповноваженим ним органом рішення комісії по трудових спорах у встановлений строк (стаття 229) працівникові комісією по трудових спорах підприємства, установи, організації видається посвідчення, що має силу виконавчого листа. Як убачається з листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області від 24.12.2021 на ім`я [PERSON] видане посвідчення КТС на суму 14 978,81 грн. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в сумі 25 143 грн 95 коп. (85 497,53 грн - 19 022,84 грн - 14 978,81 грн - 26 351,93 грн). Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial