Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою, в порядку окремого провадження, про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Вона, як спадкоємець після його смерті, звернулась до нотаріуса для одержання свідоцтва про право на спадщину та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявником не додано документального підтвердження факту родинних відносин з померлим, оскільки в документах містяться розбіжності в написанні прізвища та ім`я померлого чоловіка, а також прізвища самої заявниці. У зв`язку з чим вона просила задовольнити заяву та встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме той факт, що заявниця є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Матеріалами справи встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . Проте, постановою приватного нотаріуса їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки заявником не надано документального підтвердження факту родинних відносин між нею та померлим. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] « [PERSON] » 22.04.1988 уклав шлюб з « [PERSON] ». Після укладання шлюбу прізвище подружжя записано російською мовою як: « [PERSON] ». Згідно з паспортом серії [NUMBER] прізвище заявника вказано українською мовою: « [PERSON] ». У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , прізвище, ім`я та по-батькові померлого чоловіка вказано українською мовою: « [PERSON] ». Той факт, що заявник [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною, підтверджується обсягом наданих заявником документів, проаналізованих судом, з яких вбачається наявність між ними близьких родинних стосунків. Сам факт наявності у заявника свідоцтва про його смерть, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дитини, в своїй сукупності слугують підтвердженням факту родинних відносин між померлим та заявницею. Відмінність у зазначенні прізвища подружжя « [PERSON] » та імені померлого чоловіка « [PERSON] », дійсно має місце в документах, що стосуються їх особи (свідоцтво про укладання шлюбу, свідоцтво про смерть та паспорт). З практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах імен під впливом їх російської вимови або під графічним впливом записів російською мовою. З урахуванням зазначеного, ім`я та по-батькові померлого чоловіка заявника у вищевказаних документах, попри розбіжності в написанні, є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення. У зв`язку з вищевикладеним, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав після смерті чоловіка на належне йому за життя майно, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, п. 51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved