Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

02.07.2020 року позивач звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму 149664,00 грн. простроченого грошового зобов`язання за договором безвідсоткової позики на поліпшення житлових умов №155/45 від 17.09.2019 року (в ДП «НАЕК «Енергоатом» реєстраційний номер договору: 121-08-19-08546 від 20.09.2019), 2940,00 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 458,99 грн. інфляційних втрат, 606,58 грн. три проценти річних, 2305,04 грн. судового збору. В обґрунтування позивних вимог, сторона позивача зазначає, що 17.09.2019 року Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» та [PERSON] уклали договір безвідсоткової позики на поліпшення житлових умов №155/45, в ДП «НАЕК «Енергоатом» реєстраційний номер договору: 121-08-19-08546 від 20.09.2019. 10.01.2020 року на виконання умов договору №155/45 позивач надав відповідачу позику в розмірі, передбаченому цим договором, що підтверджується платіжним дорученням №497 віл 10.01.2020 року на суму 200000,00 грн. 10.04.2020 року є останнім днем 3-місячного строку, по закінченні якого відповідач повинен був виконати зобов`язання з придбання у власність житлового приміщення у місті Енергодарі і зобов`язання з надання документів, які підтверджують цільове використання позики за договором №155/45, а саме: довідки про розмір житлової площі та склад сім`ї і документи, які підтверджують його право власності на житло. Відповідач не виконав своєчасно зобов`язання, визначене абзацом 1 пункту 3.4 договору №155/45, тобто не надав позивачу документи, які підтверджують цільове використання ним позики за цим договором. 15.04.2020 року відповідач оплатив частину (19000,00 грн.) з залишку суми несплаченої позики. 16.04.2020 року відповідачу під підпис була вручена вимога, про необхідність виконання ним зобов`язання за договором. 16.04.2020 року відповідач оплатив частину (11000,00 грн.) з залишку суми несплаченої позики. 30.04.2020 року з заробітної плати відповідача за квітень 2020 року було здійснено утримання частини позики в розмірі 3334,00 грн. Таким чином протягом місяця після закінчення 3-місячного строку відповідач не повернув позивачу частину позики (186322,00 грн.), а сплатив лише її частину (33334,00 грн.), відповідно залишок неповернутої своєчасно частини позики в сумі 152988,00 грн. є простроченим грошовим зобов`язанням відповідача. 31.05.2020 року з заробітної плати відповідача за травень 2020 року було здійснено утримання частини позики в розмірі 3334,00 грн., і відповідно на вищевказану суму було зменшене прострочене грошове зобов`язання відповідача, сума якого становить 149664,00 грн. За прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №155/45 на суму 152998,00 грн. (період прострочення з 11.05.2020 року по 30.05.2020 року) відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (1337,69 грн.), інфляційні втрати (458,99 грн.) і три проценти річних від вищевказаної суми простроченого платежу (250,82 грн.). За прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №155/45 на суму 149664,00 грн. (період прострочення з 01.06.2020 року по 29.06.2020 року) відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (1602,95 грн.), і три проценти річних від вищевказаної суми простроченого платежу (355,76 грн.). Ухвалою суду від 08.07.2020 року відкрите загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.29). 26.10.2020 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 6720,44 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 758,32 грн. інфляційних втрат, 1551,52 грн. три проценти річних, 2102,00 грн. судового збору та надав клопотання про повернення судового збору в розмірі 203,04 грн.(а.с.36-45). Ухвалою суду від 26.10.2020 року прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог по справі та підготовче судове засідання було відкладено (а.с.48). Ухвалою суду від 19.01.2021 року позивачу було повернено суму переплаченого судового збору (а.с.55). Ухвалою суду від 22.07.2021 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.71). Представник позивача ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Відповідач [PERSON] надав заяву про проведення судового засідання без його участі, зменшенні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.76). За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). 01.08.2019 року рішенням адміністрації та цехового комітету ВП ЗАЕС вирішено надати [PERSON] позику у розмірі 200000,00 грн. (протокол №17 від 01.08.2019 року) (а.с. 12). 17.09.2019 року між Відокремленим підрозділом «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі заступника генерального директора з персоналу Попова Олексія Вікторовича та [PERSON] був укладений Договір безвідсоткової позики на поліпшення житлових умов №155/45-121-08-19-08546 від 20.09.2019 року (далі Договір) (а.с. 12-15). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до п. 2.2 Договору, позика видається в безготівковій формі шляхом перерахування коштів до банківської установи на особистий рахунок позичальника (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 10.01.2020 року на виконання умов Договору, позивач надав відповідачу позику в розмірі 200000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №497 від 10.01.2020 року (а.с. 17). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 2.1 Договору, позика надається строком на 60 місяців (а.с.13). Відповідно до пункту 3.4 Договору, позичальник зобов`язаний протягом 3-х місяців з моменту отримання позики придбати у власність житлове приміщення у м.Енергодарі та надати у ВСР УСП ВП ЗАЕС довідку про розмір житлової площі та склад сім`ї та документи, підтверджуючі право власності на житло. Позичальник зобов`язаний у 30-денний строк з дати укладання договору купівлі-продажу житла, але не пізніше, ніж через три місці після тримання позики, укласти іпотечний договір, предметом якого є житло, яке придбане з використанням безвідсоткової позики. У випадку, якщо позичальник впродовж 3-х місяців з моменту отримання позики не надав у ВСР УСП ВП ЗАЕС довідку про розмір житлової площі та склад сім`ї, документи, підтверджуючі право власності на житло, позика вважається використаною не за цільовим призначенням. В цьому випадку позичальник зобов`язаний протягом місяця, з моменту закінчення 3-місячного строку, повернути позикодавцю частину позики, яка залишилася несплаченою (а.с. 13). В порушення умов Договору відповідач не виконав своєчасно зобов`язання, тобто не надав позивачу документи, які підтверджують цільове використання ним позики за цим договором. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику рівними частинами шляхом здійснення позикодавцем щомісячних утримань із заробітної платні позичальника починаючи з місяця, наступного за місцем отримання позики. Розмір щомісячного погашення позики складає 3334,00 грн. (а.с.13). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до довідки №28 про стан розрахунків між ВП ЗАЕС та [PERSON] за договором безвідсоткової позики на поліпшення житлових умов, станом на 10.04.2020 року залишок суми несплаченої позики становить 186332,00 грн. (а.с. 19). 16.04.2020 року відповідачу був вручений лист № 87-25/8189 від 15.04.2020 року про необхідність виконання ним зобов`язання за договором щодо повернення позивачу частини позики в сумі 167332,00 грн. (а.с. 18). Відповідно до довідки №29 про стан розрахунків між ВП ЗАЕС та [PERSON] за договором безвідсоткової позики на поліпшення житлових умов, станом на 10.05.2020 року залишок суми несплаченої позики становить 152998,00 грн. (а.с. 20). Відповідно до довідки №30 про стан розрахунків між ВП ЗАЕС та [PERSON] за договором безвідсоткової позики на поліпшення житлових умов, станом на 03.06.2020 року залишок суми несплаченої позики становить 149664,00 грн. (а.с. 21). 26.10.2020 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої в серпні і вересні 2020 року відповідач сплатив суму простроченого грошового зобов`язання за договором №155/45 у повному обсязі та позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 6720,44 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 758,32 грн. інфляційних витрат, 1551,52 грн. три проценти річних, 2102,00 грн. судового збору (а.с. 36-38). За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, та визнання відповідачем позовних вимог, суд вбачає підстави для задоволення позову. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення. Згідно платіжного доручення №8106 від 26.06.2020 року позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 2305,04 грн. (а.с. 1). Ухвалою суду від 19.01.2021 року позивачу було повернено суму переплаченого судового збору у розмірі 203,04 грн. (а.с. 55). В зв`язку з цим, в порядку ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн. З урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved