Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Представник позивача Панаріна А.О. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути солідарно зі співвідповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2012 по 31.07.2021 у сумі 10046,96 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що співвідповідачі є споживачами послуг, які КП «Водоканал» надає у квартиру [ADDRESS] . 05.07.2018 з відповідачкою [PERSON] було укладено Договір про надання послуг. Позивачем за вказаною адресою за період з 01.07.2012 по 31.07.2021 було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 14989,81 гривень. Співвідповідачами за вказаний період нарахування сплачувались частково в сумі 4942,85 гривні, а тому станом на 01.08.2021 сума заборгованості становить 10046,96 гривень. Співвідповідачі відзиви на позов не подали. Ухвалою від 29.09.2021 відкрите провадження у справі, яка була призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомлення сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Співвідповідачі, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились. Причини неявки суду не повідомили. Заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Враховуючи те, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подали, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади мста Запоріжжя від 29.09.2021 співвідповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] з надання послуг за вказаною адресою відкритий позивачем на ім`я співвідповідачки [PERSON] як на квартиронаймача та особу, яка є споживачем послуг які надає підприємство за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою КП «Водоканал» по особовому рахунку. 05.07.2018 зі співвідповідачкою [PERSON] позивачем укладений Договір про надання послуг. Відповідно до витягу з особового рахунку № [NUMBER] та розрахунку суми нарахувань, оплат та заборгованості за вказаним рахунком позивач за період з 01.07.2012 по 31.07.2021 було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 14989,81 гривень. Співвідповідачами за вказаний період нарахування сплачувались частково - в сумі 4942,85 гривні, а тому станом на 01.08.2021 сума заборгованості становить 10046,96 гривень. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV), який діяв до 30.04.2019, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до статті 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У статті 1 Закону № 1875-IV зазначено, що для цілей цього закону власником є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Аналогічні норми містить стаття 1 Закону № 2189-VIII. Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно зі статтями 13 Закону № 1875-IV, 5 Закону № 2189-VIII позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до статей 67, 68 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до статті 162 ЖК УРСР та частини третьої статті 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно та своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV, пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Свої зобов`язання щодо надання комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення позивач виконує в повному обсязі. Співвідповідачі, у свою чергу, порушили свої зобов`язання та своєчасно не вносили оплату за спожиті комунальні послуги, у зв`язку з чим за період з 01.07.2012 по 31.07.2021 мають заборгованість у сумі 10046,96 гривень. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 2189-VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов необхідно задовольнити повністю. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто зі співвідповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270 гривень в рівних частках - по 756,67 гривень з кожного.

Outcome: approved