Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

27 вересня 2021 року адвокат Повалій Олена Василівна звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, - Товарна біржа «Нове Століття» про визнання угоди дійсною, та просила суд: визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] укладений 11 листопада 1997 року на товарній біржі «Нове століття» за № 1-181 та зареєстрований в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації записаний в реєстрову книгу під №100П-113-113, сторонами якого були: [PERSON] , який виступив в якості Покупця, та [PERSON] (російською мовою « [PERSON] »), [PERSON] (російською мовою « [PERSON] »), [PERSON] (російською мовою « [PERSON] »), неповнолітня на час укладення договору - [PERSON] (російською мовою « [PERSON] ») 1992 р.н., які виступили в якості Продавців. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . 02 жовтня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який було розірвано 08 жовтня 2013 року. 11 листопада 1997 року було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири загальною площею - 46,40 кв.м., житловою площею - 31,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , сторонами якого були: [PERSON] , який виступив в якості Покупця, та [PERSON] (російською мовою « [PERSON] »), [PERSON] (російською мовою « [PERSON] »), [PERSON] (російською мовою « [PERSON] »), неповнолітня на час укладення договору - [PERSON] (російською мовою « [PERSON] ») 1992 р.н., які виступили в якості Продавців. Вказаний договір купівлі-продажу майна укладений та зареєстрований 11.11.1997 року на товарній біржі «Нове століття» за реєстраційним номером 1-181 за участю малолітньої особи, та представника за довіреністю та зареєстрований в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації записаний в реєстрову книгу під №100П-113-113. На момент укладення подібні договори не підлягали нотаріальному посвідченню, а лише мали бути зареєстровані в БТІ. Враховуючи викладене та зміни які відбулися в законодавстві договір купівлі-продажу на даний час як правовстановлюючий документ не відповідає вимогам діючого законодавства у зв`язку з чим, представник позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 25 жовтня 2021 року відповідачам був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем [PERSON] , що підтверджується поштовим направленням яке повернулось на адресу суду 05 січня 2022 року з відміткою «За закінченням терміну зберігання», та отримана відповідачами [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які надійшли на адресу суду 07 грудня 2021 року. Відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надійшло. Відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Третя особи по справі Товарна біржа «Нове Століття». повідомлялась про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження від 25 жовтня 2021 року. Ухвала не отримана третьою особою, що підтверджується поштовим направленням яке повернулось на адресу суду 11 січня 2022 року з відміткою «За закінченням терміну зберігання», пояснення на позовну заяву від Товарної біржі «Нове століття». до суду не надійшло. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. 11 листопада 1997 року було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна а саме квартири загальною площею - 46,40 кв.м., житловою площею - 31,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , сторонами якого були: [PERSON] , який виступив в якості Покупця, та [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] (російською мовою « [PERSON] »), [PERSON] (російською мовою « [PERSON] »), [PERSON] (російською мовою « [PERSON] »), неповнолітня на час укладення договору - [PERSON] (російською мовою « [PERSON] ») 1992 р.н., які виступили в якості Продавців. Зазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений на виконання біржової угоди, зареєстровано на товарній біржі «Нове століття» 11 листопада 1997 року за № 1-181. За вказаним договором, а саме п.3 домоволодіння продано за 7362,00 грн., які отримані продавцем від покупця до підписання договору (а.с.17). Відповідно до Листа вих.№760 від 15.07.2021 року за підписом начальника КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» Ільченко А., за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на підставі договору купівлі-продажу, укладеного та зареєстрованого 11.11.1997 року на Товарній біржі «Нове століття», реєстраційний номер 1-181 за участю малолітньої особи та представника за довіреністю, та зареєстрований в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації записаний в реєстрову книгу під №100П-113-113. (а.с. 18). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00031306558 від 19 червня 2021 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) 02 жовтня 1997 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції було складено відповідний актовий запис № 1657. Після реєстрації шлюбу, чоловіком змінено прізвище на [PERSON] . (а.с. 14) Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 січня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. (а.с. 15) Предметом судового дослідження в межах позовних вимог є питання дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, який укладено на Товарній біржі. З огляду на предмет судового дослідження, суд вважає за доцільне звернутися до положень діючого законодавства та законодавства, яке діяло на момент укладення угоди, якими врегульовані спірні правовідносини: Відповідно до ст. 47 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної. Суд вказує, що згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1957-ХІІ від 10.12.1991р., угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. При цьому, листом Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року роз`яснено, що угоди, укладені на біржі, не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина. Між тим, на підставі ст.15 Закону України "Про товарну біржу" зазначений Договір нотаріальному посвідченню не підлягав, що в даний час створює перешкоди позивачу у розпорядженні власністю, оскільки, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. У відповідності до ст.15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року біржова угода (правочин) вважається укладеною з моменту її реєстрації на товарній біржі та у цьому разі набирає юридичної сили, тому суд уважає за можливе визнати даний Договір дійсним, оскільки такий був цілком виконаний кожною із сторін, які домовилися щодо усіх його істотних умов, жодна із сторін спеціально не ухилялася від нотаріального посвідчення даного Договору, ні однією із сторін даний Договір не оспорюється та можливість його нотаріального посвідчення втрачена. Встановлення дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, віднесено до компетенції суду. Також, відповідно до п. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «;Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що після здійснення купівлі-продажу квартири, сторони фактично виконали умови угоди: продавці отримали гроші, а позивачка почала фактично користуватись домоволодінням, що підтверджує правомірність та дійсність укладеної угоди. З огляду на встановлені судом факти, суд приходить до висновку, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу квартири, відбулося повне виконання договору. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] викладені у позовній заяві підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved