Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

05.07.2021 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який 21.09.2021 уточнила, до КП «Наше місто» (далі відповідач-1), третя особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визнання наймачем житлового приміщення, зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначала, що з 16.10.1999 по 19.12.2006 позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , із яким вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, а тому в розумінні ст. 64 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК України), вона була членом сім`ї наймача, а наразі є колишнім членом сім`ї наймача. Зазначає, що з 30.05.2001 по теперішній час позивач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , яка належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (далі квартира, житлове приміщення). При цьому, договір найму житлового приміщення було укладено із колишнім чоловіком [PERSON] , який на підставі ордеру від 14.11.1996 № 1307 з 05.10.2000 по 07.03.2010 був відповідальним квартиронаймачем. Особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру теж оформлений на ім`я [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивач зверталась до відповідача-1 із заявою про переоформлення особового рахунку, на що отримала відповідь, відповідно до якої, будинок передано в управління КП «Запоріжремсервіс», а тому відсутні підстави для вирішення питання по суті. Однак, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2017 у справі № 335/12370/17 було визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», а тому відповідач-1 має повноваження на вчинення відповідних дій. Крім того, нею своєчасно сплачуються всі комунальні платежі, хоча договори про надання послуг укладалися ще з її колишнім чоловіком. При цьому, без укладення з нею договору найму житлового приміщення відсутні підстави для переоформлення на її ім`я договорів про надання послуг та особового рахунку. Посилаючись на положення ст.ст. 61, 64, 106 ЖК України, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила суд визнати її наймачем зазначеного житлового приміщення та зобов`язати відповідача-1 укласти договір найму квартири з нею (а.с. 26, 5053). Відповідач-1 в особі представника [PERSON] у відзиві на позовну заяву з позовом не погодилась, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 № 494 «Про вилучення об`єктів житлового та нежитлового фонду, об`єктів благоустрою та обладнання з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі», передано в господарське відання відповідача-1 об`єкти житлового та нежитлового фонду, благоустрою та обладнання, в т.ч. і житловий будинок [ADDRESS] . Посилання позивача на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2017 у справі № 335/12370/17, якою було визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», є безпідставним, оскільки зазначена постанова суду була скасована судом вищої інстанції, з прийняттям рішення про відмову у задоволенні позову, а тому рішення від 01.09.2017 № 520 є чинним. При цьому, відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2019 № 268р «Про укладення (зміну) договорів найму житлових приміщень, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя» уповноважено саме районні адміністрації ЗМР розглядати питання зміни договорів найму житлових приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Отже, позовні вимоги мають бути заявлені саме до власника квартири територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (а.с. 3132). Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району в особі представника [PERSON] позов не визнав, посилаючись у відзиві на позов на те, що згідно з положеннями ст. 106 ЖК України наймачем за раніше укладеним договором найму може бути визнаний лише член сім`ї наймача. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач фактично проживала у вказаній квартирі з 03.05.2001 та по теперішній час, та що вона проживала з [PERSON] однією сім`єю і після розірвання шлюбу. Просила відмовити в задоволенні позову (а.с. 3435). Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи (а.с. 24). 14.09.2021 надійшли відзиви відповідача-1 та третьої особи на позов (а.с. 3132, 3435). 21.09.2021 надійшла відповідь позивача на відзив третьої особи (а.с. 4445), клопотання позивача про залучення співвідповідача (а.с. 4849) та уточнена позовна заява (а.с. 5053). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2021 задоволено клопотання [PERSON] в особі представника адвоката Прядка Д.В. про залучення співвідповідача, внаслідок чого залучено районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району (далі відповідач-2) в якості співвідповідача до участі у цій справі, виключивши її з кола третіх осіб. Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі з підстав, що викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивач також пояснила, що вона розлучилася з [PERSON] , оскільки він застосовував до неї силу. Після розірвання шлюбу вони проживали разом, спільних дітей в них не було. Коли він помер позивач здійснювала його поховання. Спірну квартиру виділяли ще його матері для розширення. Наразі позивач проживає у спірній квартирі, сплачує комунальні послуги. Представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин та враховуючи положення ст. 223 ЦПК України суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача-2 [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, що викладені у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, квартира [ADDRESS] є комунальною власністю, належить територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Наймачем зазначеної квартири був [PERSON] , на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. 33а). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.03.2010 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 13). Як випливає з копії довідки від 29.03.2010, виданої КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 1» [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спільно з нею за вказаною адресою проживав та був зареєстрований [PERSON] з 05.10.2000 та по день смерті [INFO] (а.с. 11). Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 03.12.2019 № 04-26/5-11072, за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради [PERSON] зареєстрована з 03.05.2001 по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). З 16.10.1999 по 19.12.2006 позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується відповідними відбитками штампів у паспорті позивача [NUMBER] , виданого 15.02.2000 Заводським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с. 78). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позивач у справі [PERSON] звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про зміну договору найму. Листом від 24.12.2019 № К-1011, районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району відмовила [PERSON] у зміні договору найму житла квартири [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не є членом сім`ї наймача (а.с. 1415). За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж\~право у\~разі смерті\~наймача або\~втрати ним\~права на\~жиле приміщення\~належить будь-якому\~членові сім`ї\~наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. За змістом частини 1 статті 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина 2 статті 65 ЖК України). Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Отже, у членів сім`ї наймача, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, також і якщо вони перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні (частини першатретя статті 64 ЖК України). Як випливає з матеріалів справи, позивач [PERSON] 16.10.1999 по 19.12.2006 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , постійно проживала з ним по день його смерті [INFO] , а після смерті колишнього чоловіка продовжувала проживати у вказаному житлі, сплачувала за комунальні послуги. Отже, позивач [PERSON] , будучи колишнім членом сім`ї наймача, і після розірвання шлюбу продовжила проживати в займаному жилому приміщенні, а тому має такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї, що прямо передбачено нормою ст. 64 ЖК України, а тому після смерті наймача згідно з чч. 1, 2 ст. 106 ЖК України має право вимагати визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Відповідачем-2, який в порядку змагальності мав доводити свої заперечення проти позову, не було надано будь-яких належних і допустимих доказів того, що позивач після розірвання шлюбу не проживала у вказаному житловому приміщенні та перестала бути колишнім членом сім`ї наймача. Судовим рішенням за позовом наймача за життя останнього або наймодавця чи інших членів сім`ї позивач не визнавалася такою, що була незаконно вселеною, не набула або втратила право користування спірною квартирою, а тому суд вважає, що вона набула право на користування спірним житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 122 ЖК у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення права і обов`язки за договором найму здійснюють члени його родини. Після смерті [PERSON] позивач виконувала усі передбачені договором найму житла обов`язки, також продовжувала виконувати обов`язки щодо квартирної плати, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 1720). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач як колишній член сім`ї наймача житлового приміщення має право у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України, з урахуванням ч. 3 ст. 64 ЖК України, ставити питання про визнання її наймачем спірної квартири, та, відповідно, про зміну договору найму спірної квартири. Разом з тим, позивач не може в повній мірі користуватися жилим приміщенням, так як з нею не укладений договір житлового найму, і їй відповідачами в цьому було відмовлено. Згідно з розпорядженням міського голови м. Запоріжжя № 543 від 02.11.2016 районній адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському (попередня назва району Орджонікідзевський) району доручено розгляд питань щодо зміни договору найму житлового приміщення в будинках та гуртожитках, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя. Отже, саме до компетенції відповідача-2 віднесено вирішення цього питання, та він в порядку виконання зазначеного доручення виносить відповідні розпорядження, на підставі яких житловий орган укладає договір найму з новим наймачем. За таких обставин, відповідача-2 необхідно зобов`язати змінити договір найму спірної квартири, змінивши померлого наймача [PERSON] на нового наймача [PERSON] . Разом із тим, суд вважає необґрунтованими та передчасними позовні вимоги, заявлені до відповідача-1, оскільки позивачем не доведено факт порушення його прав та законних інтересів з боку цього відповідача. В межах розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що саме відповідач-2 має вчинити дії, спрямовані на зміну договору найму по спірній квартирі, оскільки відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2019 № 268р районним адміністраціями ЗМР було доручено розглядати питання зміни договорів найму житлових приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в установленому законом порядку шляхом прийняття відповідного розпорядчого документу та його направлення до відповідача-1, на підставі якого вже вносяться ти чи інші зміни до договору. Тому позовна вимога про зобов`язання відповідача-1 змінити договір найму жилого приміщення є передчасною. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Підсумовуючи викладене, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню шляхом визнання [PERSON] наймачем житлового приміщення загальною площею 19,95 кв.м, корисною площею 19,95 кв.м, житловою площею 12,07 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] . При цьому, порушене право позивача підлягає захисту способом, передбаченим законом, а саме шляхом зобов`язання Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради змінити договір найму квартири [ADDRESS] , змінивши померлого наймача [PERSON] на нового наймача [PERSON] .

Outcome: partial