Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 7648,47 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.08.2020\~року в м. Олешки Херсонської області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Вина відповідача у спричиненні пошкоджень підтверджується постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.03.2018 року.\~Вартість відновлювального\~ремонту автомобіля\~складає 7\~648,47\~грн.,\~яку позивач\~просить стягнути\~з відповідача,\~оскільки відомості\~про страхову\~компанію відсутні. Представником позивача подано до суду листа за яким він просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Повістка про виклик повернулася до суду з відміткою відділення зв`язку, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Зазначене відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученням судової повістки про виклик. Відповідач про поважність причин не з`явлення суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив. 15 серпня 2020 року о 17.15 год. в м. Олешки Херсонської області по вул. Пролетарській,\~101/2\~ [PERSON] ,\~керуючи транспортним\~засобом «Iveco»\~номерний знак\~« [NUMBER] »,\~заїхавши у\~подвір`я\~здійснив рух\~заднім ходом\~в місці\~з обмеженою\~оглядовістю та\~недостатньою видимістю\~для забезпечення\~безпеки рух,\~не звернувся\~за допомогою\~учасників руху\~та здійснив\~наїзд на\~транспортний засіб\~«Hyundai\~Matrix»\~номерний знак\~« [NUMBER] »,\~що стояв,\~в результаті\~чого вищевказані\~транспортні засоби\~отримали механічні\~пошкодження.\~Своїми діями\~ [PERSON] порушив\~п.п.\~10.9,\~10.10\~ПДР України,\~за що\~відповідальність передбачена\~ст.\~124\~КУпАП. Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.03.2018 року по справі № 664/2170/20 [PERSON] визнано винним у вказаній ДТП. Постанова набрала законної сили 13.10.2020 року. Внаслідок ДТП\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження\~з матеріальними збитками. За результатами проведеної експертизи від 19 лютого 2021 року № 30 був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем «Hyundai Matrix» номерний знак « [NUMBER] » у результаті ДТП. Також за результатами проведеної експертизи було встановлено розмір відновлюваного ремонту котрий складає 7648,47 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідальність за шкоду несе безпоседньо винуватець ДТП особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Суд приходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди доведений позивачем належними доказами, а саме Висновком № 30 від 19 лютого 2021 року, відповідно до якого було встановлено розмір відновлюваного ремонту котрий складає 7648,47 грн. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат на відповідача. Суд вважає, що витрати позивача щодо вартості самої експертизи в сумі 2000,00 грн., є доведеними та підтверджуються рахунком-фактурою № 14 від 12.02.2021 р. та квитанцією № 26 від 15.02.2021 р. Відповідно до ст. 133, 139, 141 ЦПК України судові витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь Державної судової адміністрації України, оскільки його не було сплачено позивачем.

Outcome: approved