Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

В серпні 2021 року КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову вказано, що з 01 липня 2009 року між [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та КП БМР «Білоцерківтепломережа» було укладено Договір про надання послуг централізованого опалення та підігріву води. Згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідачі станом на 01 липня 2021 року мають заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 27 164,81 грн., з яких: заборгованість, що склалась станом на 01 квітня 2011 року в розмірі 2746,29 грн., за період з 01 квітня 2011 року по 01 червня 2013 року в розмірі 3 386,28 грн. та з 01 червня 2013 року по 01 серпня 2015 року 4 772,84 грн. була стягнута за рішенням суду від 30 серпня 2011 року, 09.07.2014 року, 17 грудня 2015 року, але сплачена частково. Заборгованість, що утворилась за період з 01 серпня 2015 року по 01 липня 2021 року у розмірі 25 621,70 грн. необхідно стягнути за рішенням суду, так як добровільно відповідачі борг не погашають. Зазначали, що квартира [ADDRESS] , по якій нарахована вищевказана заборгованість за послуги, належить на прав спільної часткової власності відповідачам [PERSON] - 1/4 частина, [PERSON] - 1/4 частина, [PERSON] - 1/4 частина та [PERSON] - 1/4 частина, що підтверджується інформаційною довідкою. Боржникам було надіслано попередження про наявність заборгованості з вимогою сплатити, однак лист із повідомленням був повернутий із причиною повернення «за закінченням терміну зберігання». Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 25 621,70 грн. за централізоване опалення на свою користь в дольовому порядку, а саме з кожного по 1 329,62 грн. та три відсотки річних у розмірі 1 899,73 грн., в дольовому порядку з кожного по 474,93 грн. та судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2 270, 00 грн. в дольовому порядку з кожного по 567,50 грн. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено судове засідання на 22 листопада 2021 року. В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачів, розгляд справи призначений на 22 листопада 2021 року, відкладено на 19 січня 2022 року. Представник позивача [PERSON] 22 листопада 2021 року звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати за відсутності представника позивача. Позовні вимоги просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судові засідання 22 листопада 2021 року та 19 січня 2022 року відповідачі не з`явилися. Відповідно до рекомендованого повідомлення (а.с.43), відповідач [PERSON] отримала ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї. Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які були направленні відповідачам 20.09.2021 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з ухвалою про відкриття провадження у справі та 26.11.2021 з судовою повісткою про виклик до суду, повернулися на адресу суду не врученні, з відміткою відділення АТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання». Згідно даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, що надійшли на адресу суду 13 вересня 2021 року та 15 вересня 2021 року, відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] 11.08.2021 знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01 липня 2009 року між [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та КП БМР «Білоцерківтепломережа» було укладено Договір про надання послуг централізованого опалення та підігріву води, відповідно до п.1 якого виконавець зобов`язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги з встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.9 Договору - розрахунковим періодом є календарний місяць. оплата послуг здійснюється споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настав за розрахунковим. За несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені за кожен день прострочки платежу (п.12 Договору). Споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги - згідно умов договору (п.20 Договору). Відповідно до розрахункової відомості суми основного боргу, 3 % річних та інфляційних нарахувань за спожиті послуги теплопостачання з 01.08.2015 по 01.07.2021, власник особового рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , має заборгованість за спожиті послуги теплопостачання в сумі 27 164,81 грн. Позивачем нараховано 3 % річних на суму боргу у розмірі 1 899,73 грн. та інфляційні нарахування на суму 5 318,49 грн. Згідно розрахункового листа абонента [PERSON] , заборгованість останньої за опалення станом на 01.07.2021 становить 25 621,70 грн. Позивачем на адресу відповідачів направлялась претензія з вимогою в добровільному порядку провести оплату заборгованості протягом місяця з дати одержання претензії, проте лист повернувся не врученим з відміткою відділення АТ «Укрпошта» причина повернення: «за закінченням терміну зберігання». З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах, кожному по 1/4 частки. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року за № 2189-VIII регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.6 вказаного Закону - учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: в тому числі послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п.3 ч.2 ст.6 Закону). Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. в свою чергу п. 5 частини 2 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.67,68 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) квартири зобов`язаний щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Стаття 64 ЖК України визначає, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила). Згідно з пунктами 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пунктів 20, 21 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Відповідно до умов договору відповідачу [PERSON] надавались рахунки до сплати за спожиті житлово-комунальні послуги, які розраховувались на підставі тарифів, узгоджених сторонами (додаток №1 до договору) та Правил. Однак власники квартири у порушення умов договору та вимог чинного законодавства несвоєчасно і не в повному обсязі здійснювали оплату за надані позивачем та спожиті відповідачами житлово-комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01 липня 2021 року виникла прострочена заборгованість перед позивачем у сумі 25 621,70 грн., що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У позовній заяві позивач вказав, що, окрім повернення боргу за надані ним послуги, відповідачі мають сплатити позивачеві три проценти річних й інфляційні втрати та надав розрахунок, згідно з яким нарахував три проценти річних й інфляційні втрати за період прострочення. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (пункт 45)). Відповідно до ч.2 статті 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). З огляду на те, що відповідачі, як встановлено судом, прострочили виконання грошового зобов`язання, вони на вимогу позивача повинні сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми Згідно з вимогами статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, і знайшли підтвердження. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідачів зобов`язання перед позивачем не виконано, відповідачі в односторонньому порядку відмовляються виконувати взяті на себе зобов`язання щодо сплати заборгованості, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. За таких обставин, суд вважає з необхідне стягнути із відповідачів солідарно на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2 270, 00 грн.

Outcome: approved