Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 липня 2013 року у розмірі 12 218 грн. 10 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] підписала заяву № б/н від 26 липня 2013 року з метою отримання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого у подальшому було збільшено до 8 000 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 18 жовтня 2021 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 12 218 грн. 10 коп., з яких: 9 887 грн. 20 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2 330 грн. 90 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою Кузнецовського міського суду від 30 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи призначено на 23 грудня 2021 року. У судове засідання 23 грудня 2021 року сторони не з`явились, розгляд справи відкладено на 06 січня 2021 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У клопотанні зазначено, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку визначеному ЦПК України, причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків. 26 липня 2013 року відповідач підписала Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Тип картки, яку бажає оформити [PERSON] та бажаний кредитний ліміт у анкеті-заяві не зазначений. До вказаної анкети-заяви позивач додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» 24 листопада 2016 року [PERSON] встановлено кредитний ліміт 8 000 грн. 00 коп., 04 листопада 2020 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн. 00 коп. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 18 жовтня 2021 року у відповідача виникла заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» в загальній сумі 12 218 грн. 10 коп., з яких: 9 887 грн. 20 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2 330 грн. 90 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У анкеті-заяві, яку підписала 26 липня 2013 року [PERSON] ставка за користування кредитом, умови та порядок її зміни, порядок обчислення та розміри відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів), не зазначені. Позивач, обгрунтовуючи вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом, крім розрахунку кредитної заборгованості станом на 18 жовтня 2021 року, посилається на копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг та копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карток які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. Проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитним коштами саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26 липня 2013 року шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Такий висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. За таких обставин суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з [PERSON] 9 887 грн. 20 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial