Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі-МТСБУ) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В позовній заяві представник позивача Кочетков О.О. (який діє відповідно до довіреності №41-01/36 від28.12.2020 року) вказав, що 21.04.2019 року на автошляху Одеса-Чорноморськ Овідіопольського району Одеської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «ВАЗ 2107», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] та « TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.06.2019 року винним у зазначеній ДТП визнано відповідача та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 22.04.2019 року [PERSON] повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування був визначений відповідно до звіту №26-04/19 від 29.05.2019 року про оцінку автомобіля «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] . 16.08.2019 року на підставі наказу №8275 від 16.08.2019 року позивачем було здійснено регламентну виплату на користь [PERSON] в розмірі 38572,10 грн., що вбачається з платіжного доручення №967202 від 01.07.2019 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 800,00 грн. Тобто, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ становить 39372,10 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Разом з цим, за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (ст.ст. 614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника (презумпція заподіювача шкоди) коли не позивач повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди, а навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2019 року на автошляху Одеса-Чорноморськ Овідіопольського району Одеської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «ВАЗ 2107», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] та «TOYOTA CARINA», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26/06/2019 року винним у зазначеній ДТП визнано [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності (а.с.9). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт дорожньо-транспортної пригоди, обставини її вчинення а також винуватість відповідача [PERSON] у цій ДТП є доведеними обставинами і доказуванню в цій цивільній справі не підлягають. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , застрахована у МТСБУ, яке виплатило страхове відшкодування йому, як власнику автомобіля «TOYOTA CARINA», державний номерний знак [NUMBER] , в сумі 38572,10 грн, що вбачається з платіжного доручення №1151721 від 16.08.2019 року (а.с.31). Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 800,00 грн., відповідно до платіжного доручення №967202 від 01.07.2019 року (а.с.32). Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 40.3. ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до п.п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 вказаного Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків в порядку регресу в розмірі 39372,10 грн. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідач не надав суду відзив та доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, позов підлягає задоволенню. В матеріалах справи наявне платіжне доручення №1030231 від 14.06.2021 року, яким підтверджується сплата судового збору у розмірі 2270,00 грн (а.с.1). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved