Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно змісту позову, [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 28 травня 2021 року за №68108 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості в розмірі 40 259 грн. 55 коп. Вимоги позову мотивовані тим, що на підставі виконавчого напису №68108 від 28 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Авансар» заборгованості в розмірі 40 259 грн. 55 коп., приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. відкрито виконавче провадження №67027745 від 05 жовтня 2021 року. Вказаний виконавчий напис позивач вважає таким, що вчинено з порушенням вимог закону, оскільки вказана у ньому сума заборгованості та нарахованих процентів не є безспірною та не визнається позивачем повністю, а право вимоги, на його думку, не підтверджене належними доказами. Також позивач зазначає, що стягувачем не було надіслано на його адресу вимогу про погашення заборгованості, не було повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні. За викладених обставин позивач і звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2021 року вжито заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за спірним виконавчим написом. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, витребувано докази. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його представник адвокат Байдуж Ю.С. надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та вказала? що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник відповідача ТОВ «ФК «Авансар» не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду пояснень про причини неявки, відзив на позовну заяву не надавав. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки. Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Т.В., в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не надала суду пояснень про причини неявки, пояснень щодо позовної заяви не надавала. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача, відповідача, а також третіх осіб на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач та треті особи повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи, відповідач не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Суд, із врахуванням думки представника позивача, викладеній в її письмовій заяві, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. \~Стаття 55\~Конституції України передбачає, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно до\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 68108 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «ФК «Авансар», заборгованості за кредитним договором №200463719 від 22 лютого 2016 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно Розрахунковий Центр»», в розмірі 40 259 грн. 55 коп. Згідно змісту оспорюваного виконавчого напису, 18 травня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Фагор» було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Авансар» право вимоги на підставі Договору факторингу №18/05/2018-3 від 18 травня 2018 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги (Договору факторингу) №3 від 22 травня 2016 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно Розрахунковий Центр» на підставі Договору відступлення права вимоги №1104 від 11 квітня 2016 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №200463719 від 22 лютого 2016 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно Розрахунковий Центр». На підставі вказаного виконавчого напису та заяви представника ТОВ «ФК «Авансар» Гімарі Р.А. від 19 липня 2021 року, 05 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. відкрито виконавче провадження ВП №67027745, в межах якого: 05 жовтня 2021 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; 05 жовтня 2021 року винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 4 025 грн. 96 коп.; 06 жовтня 2021 року винесено постанову про арешт майна боржника; 06 жовтня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно зі\~статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88\~Закону України «Про нотаріат»\~№3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Так, у своїй постанові від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19, Верховний Суд вказує, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 Цивільного кодексу України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. З наявних матеріалів справи неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи було дотримано нотаріусом законодавчо встановлених вимог щодо вчинення виконавчого напису. Також судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення про наявність заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позичальника за кредитним договором [PERSON] щодо відступлення первісним кредитором, ТОВ «Інвестиційно Розрахунковий Центр», права вимоги за кредитним договором №200463719 від 22 лютого 2016 року, а також в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження факту переходу прав кредитора до ТОВ «ФК «Авансар». Відповідачем, ТОВ «ФК «Авансар», не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2021 року про витребування у ТОВ «ФК «Авансар» доказів останнім не виконано. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті\~12\~та статті\~\~81\~Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодних достовірних доказів та підтверджень того, що нотаріусом опорюваний виконавчий напис було вчинено правомірно, з дотриманням встановлених чинним законодавством вимог, не підтверджена безспірність стягуваної заборгованості, водночас відповідач ТОВ «ФК «Авансар», будучи достовірно обізнаним про наявність в провадженні суду даної справи, відзиву, заперечень, доводів щодо позову не надав, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «ФК «Авансар» на його користь судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду із позовною заявою, в розмірі 908 грн. 00 коп., а також судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, в розмірі 454 грн. 00 коп.

Outcome: approved