Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Лікар - психіатр відділення інтенсивної терапії Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Фесенко Дарія Геннадіївна, яка у встановленому законом порядку уповноважена представляти інтереси Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», звернулась до суду із заявою про госпіталізацію хворого [PERSON] до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , поступив на стаціонарне лікування у дану лікарню 17 січня 2022 року о 22 год. 00 хв. з діагнозом: «Шизофренія, загострення». [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Від добровільної госпіталізації та лікування хворий відмовляється, оскільки до свого стану не критичний. Тому лікар просила суд винести рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару. В судовому засіданні лікар Фесенко Д.Г. заяву підтримала. Пояснила, що [PERSON] поступив на лікування в Обласний заклад з надання психіатричної допомоги 17 січня 2022 року. Його лікування можливе лише в умовах стаціонару, оскільки він хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, але добровільно лікуватися відмовляється. Тому лікар заяву просила задовольнити. Особа, щодо якої внесено заяву про госпіталізацію, - [PERSON] , в судовому засіданні проти заяви заперечив. Зазначав, що не бажає приймати лікування, оскільки від ліків його стан погіршується. Після цього [PERSON] , заявивши, що не бажає слухати лікаря, судове засідання залишив. Прокурор Сазонова О.В. в судовому засіданні заяву також підтримала, проти її задоволення не заперечувала. Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши докази у справі, приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , поступив на стаціонарне лікування до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» 17 січня 2022 року о 22 год. 00 хв. за направленням лікаря-психіатра Хорольської міської лікарні з діагнозом: «Шизофренія, загострення». Як вбачається з даних заяви, [PERSON] вперше в поле зору психіатрів потрапив в 2008 році, у зв`язку з ознаками гострого психозу. На той час встановлено діагноз: Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. В подальшому неодноразово був госпіталізований до ПОКПЛ, та в подальшому діагноз був переглянутий на шизофренію. Захворювання придбало епізодичний перебіг, з частими загостреннями, з наявністю в клінічній картині галюцинаторно-параноїдної симптоматики, депресивно-параноїдної симптоматики, ступорозними станами, відмовою від прийому їжі, суїцидальними спробами (нанесення самопорізів, отруєння медикаментами), що не виключає галюцинаторної симптоматики (зі слів матері начебто на той час, розповідав, що начебто " голоси наказали покінчити з собою"). Також під час загострення захворювання мали місце маячні ідеї перевтілень, вважав себе Іісусом Христом , був занадто релігійним, з кимсь перемовлявся (чи з інопланетянами чи то з Богом ), виказував маячні ідеї оволодіння. Неодноразово госпіталізовувався в порядку примусової госпіталізації. Під час загострення хвороби були епізоди психомоторного збудження як напередодні госпіталізації, так і в процесі лікування. Остання виписка із стаціонару у грудні 2021 року. Після виписки до лікаря не звертався. Ввечері 17.01.2022 р. мати викликала поліцію, так як пацієнт після незначного вживання алкоголю повернувся додому, був збуджений, кричав, погрожував вбити матір. З направлення відомо, що зі слів працівників поліції пацієнт вів себе спокійно. А «мама не пускала мене погрітися в будинок щоб погрітися і я розбив вікно щоб залізти у дім». Пацієнт був доставлений до психіатра Бабай Т.В. в Хорольську МЛ. В приймальному відділенні пацієнт заснув, пояснив це тим, що «тепло і зручно». Під час огляду пацієнт був спокійним, орієнтованим, психомоторного збудження не відмічалось. Разом з тим не давав згоду на лікування. За категоричним наполяганням матері та її заявою пацієнт був направлений до КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР». При огляді лікарем-психіатром приймального відділення Молчановою Е.А. пацієнт був збуджений, погрожував розправою, неможливо було оглянути його повною мірою. За рішенням лікаря-психіатра госпіталізований у ВІТ даного закладу в примусовому порядку. 18 січня 2022 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, якою йому встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром. Стадія загострення». Зважаючи на наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (агресивна поведінка по відношенню до матері), комісією зроблений висновок про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів, під час огляду [PERSON] перебував в ліжку. Рухливо дещо повільний. В свідомості. На питання чи знає де знаходиться, повідомив, що так. Стосовно причини госпіталізації, грубо відповів «Откуда я знаю», - відвернувся в інший бік, заплющив очі. В подальшому на будь яке питання не відповідав. Разом з тим охоче приймав їжу з рук медперсоналу. На час огляду активно розладів сприйняття не виявляє. При поясненні щодо примусової госпіталізації залишається негативістичним, не реагує на звернення, лежить з заплющеними очима. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (агресивна поведінка по відношенню до матері). Зазначене підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними направлення на госпіталізацію лікаря-психіатра Хорольської міської лікарні від 17 січня 2022 року Бабай Т.В. ; даними заяви [PERSON] на адресу Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» від 17 січня 2022 року, згідно якої заявник просила направити на примусове лікування [PERSON] у зв`язку погіршенням його стану, а саме психомоторним збудженням. Зазначила, що він погрожував вбивством, розбив вікно. Всю дорогу до лікарні кричав про свої образи та продовжував погрожувати; даними висновку комісії лікарів-психіатрів від 18 січня 2022 року, згідно якого [PERSON] встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром. Стадія загострення». Зважаючи на наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, комісією зроблений висновок про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] , який хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок своєї хвороби виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, що згідно вимог ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є підставою для його примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару. Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (агресивна поведінка по відношенню до матері), відсутність його усвідомленої згоди на госпіталізацію, оскільки за медичним призначенням лікування хворого можливо лише в умовах психіатричного стаціонару, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.9 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання. Судові витрати у справі віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved