Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що відповідач є її батьком. 11 липня 2021 року їй виповнилося 18 років. В теперішній час вона навчається заочно в Міжрегіональній Академії управління персоналом на 1 курсі, форма навчання платна, термін навчання з 20 серпня 2021 року до 20 лютого 2023 року. У зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач не надає добровільної допомоги на її утримання у зв`язку з продовженням нею навчання, хоч і має таку можливість, бо працює на Хмельницькій атомній електростанції, його приблизний дохід 40000,00 грн., інших утриманців у нього не має. Вона ніякими пільгами не користується, стипендію не отримує, інших доходів не має. Вартість її навчання у місяць складає 1275,00 грн. Крім того, у зв`язку з навчанням вона витрачає грошові кошти на проїзд до міста навчання, оскільки мешкає в м. Тернівка а навчальний заклад знаходиться в м. Павлоград, на користування мережею Інтернет, на роздрукування рефератів, купівлю канцелярських товарів, навчальних матеріалів, харчування. Крім того, вона перебуває на обліку у міській лікарні і потребує постійного лікування, кошти на яке витрачає її мати. Просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, на весь час її навчання, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до 20 лютого 2023 року але не більше ніж до досягнення 23 років. Пізніше позивач уточнила позовні вимоги, посилаючись на те, що вона відвідувала додаткові зайняття для підготовки до вступу і проходила вступні випробування, у зв`язку з чим витрачала кошти. Вона намагалася попросити у батька матеріальної допомоги, але у зв`язку з його агресивною поведінкою не наважалася. Отже, вважає, що можливе стягнення аліментів за минулий час. Просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) щомісяця, на весь час її навчання, починаючи з 12 липня 2021 року та до 20 лютого 2025 року але не більше ніж до досягнення 23 років. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 1/20 частки його доходів, починаючи з дня подання позову до суду, оскільки позивачка навчається на заочному відділенні, та навчаючись дистанційно має можливість працювати, бо є працездатною. Крім того, обов`язок по утриманню повнолітньої дочки покладається і на другого з батьків, тобто матір позивача. Згідно прейскуранту послуг МАУП вартість заочної форми навчання становить 15300 грн. в рік. Його середній заробіток становить близько 50000,00 грн., а тому стягнення аліментів в розмірі 1/20 частини його заробітку буде достатнім для матеріального забезпечення позивача на період її навчання. Крім того, просить врахувати, що в нього відсутнє будь-яке нерухоме майно, він не має свого житла, зареєстрований в гуртожитку та вимушений винаймати житло для проживання для себе та своїх батьків, які на даний час перебувають на його утриманні та проживають з ним. Також, вимога позивача про стягнення аліментів з часу досягнення повноліття є безпідставною. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених в позові підстав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених в позові підстав. А також, зазначила, що будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх отримати у сторони позивача не має. У судовому засіданні позивач та представник позивача відмовилися від своїх клопотань про витребування доказів по справі, які були заявлені раніше, та відмова прийнята судом. Також, позивач та представник позивача відмовилися від ознайомлення з відзивом на позов, та наполягали на розгляді справи, у зв`язку з чим судом було прийнято рішення про продовження розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, обґрунтування позовних вимог та їх заперечення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 236. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до довідки Міжрегіональної Академії управління персоналом від 01 вересня 2021 року [PERSON] навчається на першому курсі в Міжрегіональній Академії управління персоналом на заочній формі навчання за спеціальністю правоохоронна діяльність, термін навчання з 20 серпня 2021 року до 20 лютого 2025 року. З виписки ПФУ від 31 серпня 2021 року вбачається, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості щодо [PERSON] відсутні. З відомості про доходи вбачається, що в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом на 01 вересня 2021 року інформація про доходи [PERSON] за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2021 року відсутня. Відповідно довідки Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради від 25 серпня 2021 року, [PERSON] , 11 липня 2003 року не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Тернівської міської ради. Згідно довідки Тернівської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 25 серпня 2021 року [PERSON] станом на 25 серпня 2021 року на обліку в Тернівській міській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості та інших центрах зайнятості України не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує. Відповідно до платіжного доручення № ІВ88101063 від 02 вересня 2021 року [PERSON] на користь отримувача ПрАТ «ВНЗ «МАУП» сплатила за навчання [PERSON] - 1275,00 грн. Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівки» Тернівської міської ради від 21 вересня 2021 року, [PERSON] у зв`язку з захворюванням перебуває на диспансерному огляді у сімейного лікаря. Відповідно до довідки Міжрегіональної Академії управління персоналом від 21 вересня 2021 року [PERSON] студентці 1 курсу спеціальності «Правоохоронна діяльність» заочної форми навчання надано дозвіл на вільне відвідування занять зі студентами спеціальності «Право» денної форми навчання відповідно до розкладу. Згідно повідомлення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30 грудня 2021 року [PERSON] , [INFO] , не перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсійних виплат. Відповідно довідки про доходи, виданої 29 грудня 2021 року ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «Хмельницька АЕС» [PERSON] отримав за період з червня 2021 року по листопад 2021 року включно заробітну плату у сумі 353783,58 грн. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно сформованої 01 січня 2022 року, відомості щодо [PERSON] відсутні. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Судом приймається до уваги та обставина, що відповідач працює та отримує заробітну плату, яка за період з червня 2021 року по листопад 2021 року склала 353783,58 грн., тобто щомісячний дохід відповідача складає 58963,93 грн. Крім того, судом враховується те, що мати позивача [PERSON] надає дочці допомогу в добровільному порядку, так відповідно до платіжного доручення № ІВ88101063 від 02 вересня 2021 року [PERSON] на користь отримувача ПрАТ «ВНЗ «МАУП» сплатила за навчання [PERSON] 1275,00 грн. Натомість, відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу надання ним добровільної матеріальної допомоги повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Однак, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що вона на даний час хворіє та має ряд хронічних хвороб, оскільки довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівки» Тернівської міської ради від 21 вересня 2021 року не підтверджено, що [PERSON] у зв`язку з її захворюванням потребує постійного лікування та їй рекомендовано вживання ліків. Суд приймає до уваги доводивідповідача стосовно того, що він не має у власності власного нерухомого майна, у зв`язку з чим витрачає кошти на винаймання житла. Але, судом не беруться до уваги доводи відповідача стосовно того, що на його утриманні перебувають його непрацездатні батьки, оскільки він не надав на підтвердження цього жодного належного та допустимого доказу. Суд вважає за необхідне зазначати, що позивачем не надано суду жодних доказів, того, що остання витрачає кошти на проїзд та постійно відвідує навчальний заклад, оскільки навчається заочно та має дозвіл на вільне відвідування занять зі студентами, яке не є її обов`язком. Окрім того, судом беруться до уваги доводи відповідача, що при навчанні заочно, позивач має можливість і працювати, що не спростовано стороною позивача. Судом не береться до уваги посилання позивача, що вона має право на стягнення аліментів за минулий час, оскільки позивач не надала суду, у відповідності до ч.2 ст. 191 СК України, жодних доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Отже, позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню. Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] від відповідача, досягнення нею 18 років, але її вік є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, оскільки він отримує заробітну плату, що дозволяє йому утримувати себе та свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги те, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» мінімальна заробітна плата з 01 січня 2022 року складає 6500,00 грн., а прожитковий мінімум на працездатну особу складає 2481,00 грн. Окрім того, при визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймаються до уваги та обставини, що відповідач позовні вимоги визнає частково, отримує заробітну плату, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, третім особам відповідач аліменти не сплачує, а тому,з урахуванням матеріального стану сторін, стану здоров`я позивача, у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 17 вересня 2021 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. При цьому, суд зазначає, що розмір аліментів з урахуванням доходу, який отримує відповідач, буде значно перевищувати мінімальну заробітну плату. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial