Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: У листопаді 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що у шлюбі із відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач, який проживає окремо, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Самостійно забезпечити належний рівень розвитку дитини позивач не спроможна, а тому просить вирішити в судовому порядку питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Рух справи в суді. Позовна заява подана до суду 09 листопада 2021 року. Суддею [PERSON] 17 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 17.01.2022 на 14.00 годину. Відповідно до вимог ст.33 ЦПК України проведено повторний автоматичний розподіл вищевказаної справи у зв`язку із звільненням із посади судді [PERSON] у зв`язку із відставкою та вказану справу передано для розгляду судді Денисюк Т.В. Ухвалою судді Денисюк Т.В. від 17.01.2022 прийнято справу до свого провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ковелю РС Ковельського МРУЮ сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.06.2013. Сторонами не заперечується факт окремого проживання та проживання дитини з позивачем. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до частини 1, частини 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитину. Відповідно до статті 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, обставини, визначені статтею 182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства. Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривня, з 1 грудня - 2833 гривні. Враховуючи вік дитини, стан її здоров`я, матеріальне становище, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дітей, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів 2000 гривень. Визначений розмір аліментів не є надмірним, ає об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти необхідно присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 09 листопада 2021 року. В силу пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Судовий збір необхідно стягнути з відповідача в доход держави.

Outcome: approved