Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , про що Мар`їнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 21 травня 2019 року складено відповідний актовий запис №12 та видане свідоцтво про смерть серійний номер [NUMBER] . До дня смерті [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . Разом з [PERSON] був зареєстрований позивач [PERSON] та онук. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. За життя [PERSON] склала заповіт. Але в заповіті є помилки у написанні Прізвища, невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі та заповіті перешкоджає реалізації права щодо визнання права власності. В позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно неможливо. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від позивача, надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, з позовними вимогами згодні. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок А1(1952 р.), прибудова «а1»(1952р), тамбур «а2»(1990р.) (загальною площею 49,9 кв.м в тому числі житловою площею - 27,3 кв.м) , господарські будівлі і споруди: літня кухня «Б1» (1992р.), сарай «В1» (1952 р.) паркан №1 розташовані за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт. В заповіті від 01 лютого 1999 року зареєстровано в реєстрі за №58, складеним державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори під час складання допущені помилки, а саме: замість мого прізвища [PERSON] зазначено [PERSON] і прізвище спадкодавця [PERSON] замість [PERSON]. Окрім того, в заповіті російською мовою з попилкою в імені по батькові зазначено заповідача, а саме [PERSON] . Позивач був зареєстрований разом із [PERSON] на час відкриття спадщини. Оригінали документів були втрачені (знищені) в результаті прямого влучення артснаряду, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] де знаходилися документи, було дуже пошкоджено. Окрім того , потрапити за даною адресою позивач не має можливості внаслідок розташування військових позицій першої лінії оборони Збройних Сил України з будинку [ADDRESS] . Оскільки невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі та заповіті перешкоджає реалізації права щодо визнання права власності , суд має можливість прийти до висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу та заповіту. Крім того, звертаю увагу суду, що встановлення даних фактів мають для мене юридичне значення, оскільки від них залежить реалізація гарантованого Конституцією України та іншими законами права на спадкове майно. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідчено 31.031993 р. державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №542 . Зі свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] вбачається, що я народився [INFO] , про що складено запис акта про народження №10. В графі батько зазначено російською мовою мати - [PERSON] , а в графі батько - [PERSON] . Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу статті 1261 Цивільного кодексу України після смерті [PERSON] , я є спадкоємцем за заповітом і першої черги за законом. Відповідно із статтею 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач був зареєстрований разом із [PERSON] на час відкриття спадщини . Частиною 1 статті 1296 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 Цивільного кодексу України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. З акту №320 проведення обстеження технічного стану житлового будинку від 27 червня 2019 року наданого Військово-цивільною адміністрацією міста Мар`їнка та села Побєда вбачається, що обстеження технічного стану житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який постраждав під час проведення бойових дій в результаті АТО в період з 2014 року по теперішній час не є можливим. Розташування військових позицій першої лінії оборони Збройних Сил України з будинку [ADDRESS] , тому можливість проведення обстеження будинку [ADDRESS] - відсутня. Згідно акту обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) №342 від 9 липня 2019 року наданого Військово-цивільною адміністрацією міста Мар`їнка та села Побєда встановлено, що в результаті прямого влучення артснаряду житловий будинок дуже пошкоджено. В будинку пошкоджені несучі конструкції та міжкімнатні перегородки , вибиті вікна, двері, розбите перекриття. Зруйновані та пошкоджені всі господарські будівлі. 19 серпня 2021 року Комунальним підприємством «Мар`їнське БТІ» було надано довідку №06-651 від 19 серпня 2021 року. В довідці зазначено, що право власності на на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідчено 31.031993 р. державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №542 . Отже, прізвище власника у правовстановлюючому документі як і в заповісті замість [PERSON] зазначено [PERSON] . Так, згідно зі статтею 187 Цивільного кодексу складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Фізично земельна ділянка і будинок (будівля, споруда) ідентифікуються як окремі речі, які в сукупності є однією річчю. Адже будинок (будівлю, споруду) неможливо використовувати без земельної ділянки, і навпаки - земельна ділянка втрачає своє функціональне призначення при зміні (знищенні) того чи іншого об`єкта нерухомості, розміщеного на ній. З копії договору укладеного між [PERSON] , яка діяла від імені колгоспа імені Шевченка та [PERSON] вбачається, що спадкодавець придбала житловий будинок з надвірними побудовами. Інформації про наявність у спадкодавця документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] в мене немає. Однак виходячи з положень вище вказаного, вважаю, що в теперішній час я можу просити суд визнати право власності на земельну ділянку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначенів документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі та заповіті перешкоджає реалізації права щодо визнання права власності , на мою думку, суд має можливість прийти до висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу та заповіту. Крім того, звертаю увагу суду, що встановлення даних фактів мають для мене юридичне значення, оскільки від них залежить реалізація гарантованого Конституцією України та іншими законами права на спадкове майно. В позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно неможливо . Таким чином, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved