Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Караман Наталія Юріївна, звернулася в суд із заявою, де заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви представник заявниці посилається на те, що 14.12.2014 на тимчасово окупованій території (м. Донецьк Донецької області) у заявниці з чоловіком, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі (з 06.12.2008, про що в книзі реєстрації актів про одруження Донецького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області зроблено актовий запис № 1399 від 06.12.2008, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] ) народився син [PERSON] . Про факт народження «відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку» 05.01.2015 було видано «свідоцтво про народження» серії [NUMBER] . Вказує, що на даний час [PERSON] разом з сином перемістилися з тимчасово окупованої території, що стверджується довідкою від 25.11.2021 № 2106-5000414680 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою Департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради. Представник заявниці зауважує, що з 17.03.2015 та на сьогодні м. Донецьк є тимчасово окупованою територією згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Як зазначає представник заявниці, видане незаконними органами, що функціонують на території м. Донецьк, свідоцтво не засвідчує у встановленому порядку факту народження дитини (прізвища, ім`я по батькові, дати народження, місця народження), родинних зв`язків між дитиною та батьками. Це створює перешкоди у реалізації батьківських прав і у подальшому реалізації правового статус громадянина України новонародженою дитиною (отримання відповідних соціальних послуг, виплат). Наголошує, що проведення повторної реєстрації факту народження, у відповідності з українським законодавством органами реєстрації цивільного стану є неможливим, оскільки відповідно до п. 2 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Однак, медичні документи були вилучені незаконними органами влади на території м. Донецьк. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою (п. 2 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні). На підставі наведеного, представник заявниці просить суд встановити факт народження дитини [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження м. Донецьк, матір [PERSON] , дата народження [INFO] , громадянка України, місце проживання: [ADDRESS] , батько [PERSON] , на підставі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 1399 від 06.12.2008, дата народження [INFO] , громадянин України, місце проживання: [ADDRESS] . Представник заявниці у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву, згідно з якою просить розглянути справу без її участі, зазначивши, що заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON] , [INFO] , громадянка України, є уродженкою м. Донецьк, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданим 19.06.2009 Ленінським РВ УМВС України у місті Донецьку. 06.12.2008 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 06.12.2008 зроблено відповідний актовий запис за № 1399, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.12.2008. З копії «свідоцтва про народження» серії [NUMBER] , виданого 05.01.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління у місті Донецьку, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , є уродженцем м. Донецьк, Донецька область, Україна, про що 05.01.2015 складено відповідний актовий запис № 5, його батьком значиться [PERSON] , громадянин України, матір`ю [PERSON] , громадянка України, місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління у місті Донецьку. Довідкою від 25.11.2021 № 2106-5000414680 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою Департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради, стверджується, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на даний час її фактичним місцем проживання є: [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно з ч. 1 ст. 144 СК України на батьків покладено обов`язок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Встановлення даного факту заявниці необхідно для проведення державної реєстрації народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). При цьому заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку, а встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує і не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Cyprus v. Turkey» від 12.05.2014 та «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia» від 23.02.2016) зроблено висновок, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. За наведених обставин, суд вважає, що заява про встановлення факту народження дитини є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved