Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Вказала, що відповідно до листа Відділу реєстрації місця проживання від 12.07.2021 року № 1283/9 у вказаному жилому приміщенні зареєстрований громадянин [PERSON] ( відповідач), який фактично в будинку не проживає, особистих речей його не має, витрат на утримання житлового приміщення не несе. Реєстрація відповідача позбавляє її можливості у здійсненні права користування та розпорядження власним майном та створює матеріальні незручності. Вона як власник даного житлового приміщення не може користуватися наданими їй законом правами, а саме: в зв`язку з реєстрацією відповідача несе тягар утримання будинку, сплачуючи зайві комунальні послуги, та не може отримати пільги по сплаті комунальних послуг( субсидію). В телефонному режимі відповідач повідомляє, що він не має часу знятись з реєстрації. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстрації, чим чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні її власністю на власний розсуд. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 08.09.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Неборачко І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2704 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.09.2021 року позивач є власником житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . (а.с. 8-11 ). Згідно довідки № 1964 від 26.10.2021 року виданої Органом самоорганізації населення - Спілка голів окружних будинкових, вуличних комітетів, вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з 08 вересня 2021 року, але постійно з нею зареєстрований знайомий [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але дійсно не проживає за даною адресою з 08 вересня 2021 року коли купили будинок, що стверджується актами сусідів про не проживання особи за місцем реєстрації від 06.04.2021 року та 26.10.2021 року . ( а.с.13-15). Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.317,319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно зі ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. На підставі викладеного та

Outcome: approved