Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

18 січня 2022року заявник звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , що застосовує до неї психологічне насильство. В заяві зазначає, що заінтересована особа доводиться їй сином, який проживає разом з нею в квартирі [ADDRESS] , де він створив умови, що унеможливлюють проживання під одним дахом. [PERSON] постійно контролює її місцезнаходження, у зв`язку з чим постійно телефонує їй та цікавиться, де та з ким вона знаходиться, коли прийде додому; з`являється до неї на роботу, де годинами стоїть навпроти вікна робочого кабінету та дивиться на неї. Син без її дозволу бере її мобільний телефон та читає її переписку з іншими особами, видаляє на власний розсуд певні повідомлення, намагається повністю контролювати життя своєї матері. [PERSON] , який не має самостійних джерел доходів і перебуває на повному утриманні заявника, постійно вимагає у неї грошові кошти, а в разі відмови веде себе агресивно, лихословить та погрожує їй. Така поведінка брата зумовила стан постійного напруження заявниці та очікування чергового конфлікту, відбилася на її психологічному стані, за якого їй страшно повертатися до житла, тому останній місяць вона проживає у знайомих. Вжиті щодо кривдника органами Національної поліції заходи впливу, а саме: винесення термінового заборонного припису від 09.12.2021 року, позитивних наслідків не принесли. Перебуваючи під забороною контактувати з потерпілою в будь-який спосіб, кривдник постійно телефонував їй з вимогою повернутися додому. Наведені обставини всиляють в заявницю страх, свідчать про триваючий та системний характер протиправних дій [PERSON] , тому з метою захисту її прав та інтересів та в інтересах запобігання продовженню означеної поведінки заявник просить про видачу обмежувального припису тривалістю шість місяців, згідно з яким накласти заборону [PERSON] на перебування в місці проживання [PERSON] , а саме: в квартирі [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори, контактування з використанням інших засобів зв`язку з [PERSON] як особисто, так і через третіх осіб. В судовому засіданні заявник підтримала викладені у зверненні до суду вимоги. Представник [PERSON] просить про ухвалення рішення на користь доводів заяви. Заінтересована особа, не заперечуючи проти викладених в заяві доводів, заявляє, що мати дещо перебільшує, описуючи його поведінкові прояви. Такий контроль з його боку зумовлений інтересами матері та підпорядкований меті її огородження від шкідливих контактів. З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наданими заявником доказами, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Процесуальні питання, що пов`язані з видачею і продовженням обмежувального припису, внормовані главою 13 Розділу ІУ ЦПК України. Зокрема, право подання заяви про видачу обмежувального припису особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", - встановлено пунктом 1 частини 1 ст. 350-2 ЦПК України. Право постраждалої особи обрати такий спосіб захисту, як видача обмежувального припису, встановлено статтею 26 вказаного Закону. За змістом ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", яка містить визначення термінів, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству (статття 3 Закону). Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється і на близьких родичів, якими є заявник та заінтересована особа. Судом встановлено, що учасники справи є матір`ю та сином. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, як випливає зі змісту ч. 3 ст. 26 Закону. Вирішуючи заяву на користь [PERSON] , суд виходить з наданих нею фактичних про систематичність вчинення психологічного насильства з боку [PERSON] під час спільного проживання в одному житлі. Означений висновок ґрунтується на доказах вжиття щодо заінтересованої особи заходів впливу співробітниками підрозділів Національної поліції, якими застосований терміновий заборонний припис щодо кривдника (а. с. 9). Наведені дані свідчать про високий рівень ризиків продовження вчинення протиправних дій [PERSON] , вжиття попереджувальних заходів, а також адміністративних стягнень щодо якого виявилося неефективним. Однією з засад діяльності, спрямованої на запобігання та протидію домашньому насильству, є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд (ст. 4 Закону). Основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є, зокрема: запобігання домашньому насильству. З урахуванням викладеного суд вважає, що вжиття заходів, про застосування яких клопочеться заявник, є домірним для відвернення доведених ризиків випробовування нею насильства з боку брата в подальшому. Разом з тим суд, враховуючи особу кривдника, його молодий вік та здатність зробити переоцінку цінностей та стати на шлях виправлення, вважає за можливе скоротити тривалість застосування до нього вказаних обмежень до чотирьох місяців, що, на думку суду, не завадить реалізації цілей вказаних заходів. Видаючи означений припис, суд у відповідності до ч. 6 ст. 26 Закону знаходить за необхідне проінформувати про це уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Outcome: partial