Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача понесені додаткові витрати на дитину в сумі 11377,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 23.01.2014 року рішенням суду, а з 14 квітня 2014 року вона отримує аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Вони мають спільну дитину [PERSON] , яка має вади зору і потребує довготривалого обстеження і лікування у лікаря-офтальмолога. Аліменти складають близько 2000 грн., однак зазначених коштів не вистачає, а відповідач не надає фінансової допомоги на лікування доньки. Понесені додаткові витрати на обстеження і лікування доньки [PERSON] , які позивач просить стягнути з відповідача, становлять 11377,00 грн. Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав до суду заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 29 липня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.01.2014 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14.04.2014 року на користь позивачки з відповідача на утримання дітей присуджені аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 26.03.2014 року і до досягнення ними повноліття, але не нижче 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання рішення суду виданий виконавчий лист, який перебуває у державного виконавця. У відповідності з вимогами ст.185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз положень ст.185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини, витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, які свідчать про необхідність додаткових витрат. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Позивач до суду в підтвердження додаткових витрат на обстеження і лікування доньки [PERSON] надала копію довідок Центру офтальмологічної діагностики «ЗІР» від 07.02.2020 року та ТОВ «АЙ-КЬЮ Клінік Харків» від 16.09.2020 року і від 27.08.2021 року про обстеження [PERSON] , копію договору №16837/20, який укладений між [PERSON] та ТОВ «Медичний центр відновлення зору Ай-кью Клінік», про надання медичних послуг [PERSON] , копії накладних від 16.09.2020 року на суму 8900 грн., від 27.08.2021 на суму 10900 грн., від 18.06.2021 року на суму 715 грн., копії чеків ТОВ «АЙ-КЬЮ Клінік Харків» від 16.09.2020 року на суму 290,00 грн. та 1000,00 грн., від 27.08.2021 року на суму 600,00 грн. та 350,00 грн. Таким чином, доведені витрати позивачки на обстеження і лікування доньки [PERSON] на суму 22755 грн. Враховуючи обоюдний обов`язок батьків щодо несення додаткових витрат на дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені додаткові витрати на дитину в сумі 11377 грн., які просить позивачка. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи доведеність позивачем додаткових витрат на дитину і визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати суд стягує відповідно до ст.141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати яких позивач була звільнена.

Outcome: approved