Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, свого батька, в якому просив стягнути на його користь аліменти на своє утримання у зв`язку з навчанням, в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно до закінчення навчання. В обґрунтування позову зазначив, що навчається в Київському університеті імені Бориса Грінченка (далі - Університет) на денній формі навчання факультет "Права та міжнародних відносин" і повністю знаходиться на утриманні своєї матері. Для продовження та здобуття освіти потребує значних матеріальних витрат і допомоги, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом, оскільки в добровільному порядку її забезпечувати відповідач відмовляється. Ухвалою від 10.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, з 01.09.2021 навчається в Університеті м. Києва на денній формі. Строк навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Рішенням суду від 03.03.2016 відповідач був позбавлений батьківських прав відносно свого сина [PERSON] . Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України). Конвенція ООН про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків. Домовленості щодо свого утримання на період навчання позивач з відповідачем не досягли. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Як слідує з матеріалів справи, позивач продовжує здобуття освіти і, крім навчання, яке є палатним, потребує витрат на проживання, харчування та особисті потреби, йому не виповнилось 23 років та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, або будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду надано не було. Наявність будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи не існує. Суд наголошує, що обов`язок по утриманню сина, піклування про його фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одну матір. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, не надає добровільно позивачу матеріальну допомогу на продовження здобуття освіти, суд вважає, що він може сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів Вадима; з огляду на визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір стандартного прожиткового мінімуму на одну особу (з 01.01.2022 - 2 393 грн.); наявність в нього певних обмежень для самостійного заробітку в період навчання (денна форма навчання) та відсутність інших джерел фінансування, окрім матеріальної допомоги з боку батьків, - суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, тобто 1/4 частки від усіх видів заробітку, доходів, щомісячно. Це відповідатиме інтересам повнолітнього сина та матеріальному становищу і стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який навчається, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне його утримання. Відповідач не надав жодних заперечень проти позову, в тому числі і будь-яких відомостей щодо його заробітку і матеріального становища. Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 07.12.2021. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved