Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, розміром 13,24 га, що знаходиться на території Панфілівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 002950, який виданий Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області 27.09.2005 року. Вказана земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) загальною площею 13,24 га. Позивач вважає, що має право на успадкування 7/8 частини земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, а на 1/8 частину земельної ділянки відповідач у справі, оскільки є непрацездатною донькою померлого. У визначений законом строк позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та нотаріусом відкрито спадкову справу. Після шестимісячного строку вона звернулася до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, але їй було відмовлено у зав`язку з тим, що в заповіті дата народження заповідача вказана 10.07.1926 року, а згідно свідоцтва про народження [PERSON] та свідоцтва про смерть дата народження зазначена [INFO] . Просить визнати за собою в порядку спадкування за заповітом право власності на 7/8 частини земельної ділянки загальною площею 13.24 га, кадастровий номер 2325585700:01:013:0003, яка розташована на території Панфілівської сільської ради Чернігівського району (нині Ільїнського старостинського округу Чернігівської селищної ради Бердянського району) Запорізької області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 002950 від 27.09.2005 року, виданого на підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації № 167 від 15.06.2004 року і належала [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача заявою позов підтримав, просить задовольнити, провести розгляд справи без його та позивача участі (а.с.61). Відповідач заявою не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи просить провести без її участі (а.с.60). У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, і, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 14.05.2018 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14.04.2018 року (а.с. 11, 12). За життя [PERSON] 20.12.2006 року заповів позивачці земельну ділянку, що знаходиться на території Панфіловської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 002950, виданого Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області 27.09.2005 року (а.с. 50). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 13.24 га, кадастровий номер 2325585700:01:013:0003, яка розташована на території Панфілівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, яка відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 002950 від 27.09.2005 року виданого на підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації № 167 від 15.06.2004 року передана [PERSON] (а.с.14). Позивач звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу та подала заяву про прийняття спадщини (а.с. 49). Із заявою про прийняття спадщини також звернулася і відповідач у справі (а.с.33). Із спадкової справи вбачається, що окрім сторін є ще спадкоємці за законом: [PERSON] син спадкоємця та [PERSON] донька спадкодавця, яка померла раніше від спадкодавця, 22.07.2018 року (а.с.49). [PERSON] \~із заявою\~про прийняття\~спадщини не\~звертався,\~а спадкоємці\~ [PERSON] \~права на\~спадкування обов`язкової частки\~не мають,\~позаяк вона\~розповсюджується на\~чітко визначене\~ст.\~1241\~ЦК України\~коло осіб.\~ \~ \~ Приватним нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позаяк у заповіті дата народження заповідача вказана 10.07.1926 року, а у свідоцтві про народження та смерть [PERSON] дата його народження зазначена як [INFO] (а.с.57). Відповідно до вимог ст. 1217 Цивільного Кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог\~ст.\~1218\~Цивільного кодексу\~України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1241 ЦК України\~малолітні,\~неповнолітні,\~повнолітні непрацездатні\~діти спадкодавця,\~непрацездатна вдова\~(вдівець)\~та непрацездатні\~батьки успадкують,\~незалежно від\~змісту заповіту,\~половину частки,\~яка належала\~б кожному\~з них\~у разі\~спадкування за\~законом (обов`язкова\~частка). Відповідно до вимог ст. 1261 Цивільного кодексу\~України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі\~ст.\~1268\~ЦПК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 Цивільного Кодексу України). Згідно вимог ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, встановленому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З врахуванням наведеного, суд вважає, що доводи позивача доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Outcome: approved