Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просив зменшити розмір аліментів, які стягнуті з нього на користь [PERSON] за судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/4447/20 на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з ј частки на 1/6 частини заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з дня ухвалення судового рішення до повноліття дитини. Мотивуючи свої вимоги тим, що про існування судового наказу йому стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень. Зазначає, що судовий наказ винесено без нього, не враховано його позицію та важливі обставини, що мають значення для розгляду справи. Після розірвання шлюбу відповідачка та їх спільна дитина проживають безоплатно у належній йому квартирі, яку він міг би здавати в оренду, та отримувати дохід у розмірі 4000-5000 грн. в місяць. Крім того, він має від іншого шлюбу малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який має захворювання та потребує спеціального індивідуального догляду. Також у нього самого наявні проблеми зі здоров`ям, що підтверджується клінічним журналом. Від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що позивач проживає в Республіці Португалія. Мінімальна заробітна плата в Португалії в 2020 році становила 750 євро. Позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували місце роботи останнього та рівень доходів його та його сімї. В матеріалах справи також відсутні дані про те, що позивач є єдиним годувальником в родині чи непрацездатною особою за станом здоров`я. Вона з донькою проживають в двох. ЇЇ заробітна плата в середньому на місяць складає 4882,70 грн. Дитина знаходиться на її утриманні. Що стосується медичної документації про стан здоров`я позивача та його дитини від другого шлюбу, вважає, що дані документи свідчать про ситуативні звернення останнього для надання медичної допомоги та не свідчать про те, що позивач систематично витрачає кошти на лікування та реабілітацію. З приводу хвороби дитини від іншого шлюбу, зазначає, що позивачем не надано документів про фактичні витрати, понесенні останнім. Ухвалою суду від 04.12.2020, позовну заяву прийнято до розгляд, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.03.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Позивач у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, заяв про відкладення судового розгляду не подавав, правом на подання відповіді на відзив не скористався. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі наявних матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач зазначає, що з відповідачем він перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 28 вересня 2020 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано Судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 вересня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в своєму позові зазначає, що відповідачка з донькою проживають в квартирі [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності, яку б він міг би здавати в оренду та отримувати додаткові доходи. Відповідачкою твердження щодо проживання у квартирі, яка належить позивачу на праві власності не оспорюється. Твердження позивача про те, що у разі передачі вказаної квартири в оренду, він би мав додатковий щомісячний дохід у розмірі 4000-5000 грн., судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження права приватної особистої власності на квартиру позивачем не надано. З свідоцтва про народження № 2 від 2018 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України з Посольства України в Португалії від 17.01.2018 за вих. № 14, [PERSON] зареєстрований громадянином України. Відповідно до медичної довідки від 07.07.2020, [PERSON] , [INFO] має захворювання та потребує спеціального індивідуального догляду. Позивач в своєму позові зазначає, що він має проблеми зі здоров`ям, на підтвердження зазначеного суду надано клінічний журнал лікаря від 11.09.2020. Відповідачка в своєму відзиві вказує, що позивачем не надано доказів щодо систематичного витрачання ним коштів на лікування та придбання медичних препаратів. Згідно довідки про доходи АТ «Пасажирська компанія «Українська залізниця» від 28.01.2021, за вих. № 2, [PERSON] отримує заробітну плату, яка в період з липня 2020 року по грудень 2020 року становить 35727,03 грн. Відповідно до довідки Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 50 імені Г.Л. Дівіної від 05.02.2021 за вих. № 01-23/45, [PERSON] , [INFO] є ученицею 5-Б класу, виховується матір`ю [PERSON] . Батько дитини з сім`єю не проживає, не бере участі у вихованні доньки, не відвідує школу, не спілкується з учителями, не відвідує батьківські збори. Відповідачка в своєму відзиві зазначає, що нею щомісячно витрачаються грошові кошти на: сплату комунальних послуг 800,00 грн.; придбання харчування 2500,00 грн.; придбання канцтоварів, підручників та інших навчальних матеріалів 350,00 грн.; транспортні витрати 300,00 грн.; поповнення мобільного рахунку 85 грн.; придбання дитині одягу та взуття 500-1000 грн.. На підтвердження зазначеного надано копії квитанцій. Твердження відповідачки про те, що мінімальна заробітна плата в Португалії, де фактично проживає позивач, становить 750 євро (що еквівалентно становить 25343,00 грн.), судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 4\~ст.273 ЦПК України\~передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Посилання позивача про погіршення його стану здоров`я, судом не береться до уваги, оскільки позивачем не надано доказів перебування останнього на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні, понесення витрат на придбання медикаментів, тощо. Наданий позивачем на підтвердження погіршення стану його здоров`я клінічний журнал (консультативний висновок) станом на 11 вересня 2020 року не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано доказів саме зміни стану його здоров`я у період після видачі судом судового наказу про стягнення аліментів. В той же час, посилання позивача на зміну його сімейного стану є доведеними, оскільки на його утриманні перебуває неповнолітня дитина від нового шлюбу. З урахуванням наведених обставин, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2020 року, з 1/4 частини з усіх видів заробітку до 1/5 частини з усіх видів заробітку. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, вставленому Кабінетом Міністрів України

Outcome: partial