Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

29 вересня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення. Вимоги позову мотивовано тим, що 10 червня 2021 року позивачем на прилюдних торгах ДП «Сетам» було придбано частину (53/600) житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Придбання вказаного майна було здійснено для перепродажу з метою заробітку. У подальшому, з позивачем зв`язались співвласники вказаного будинку. В ході спілкування позивач повідомив, що планує продавати вказану частку житлового будинку та запропонувала їм її викупити, на що останні відмовились та повідомили, що їх це не цікавить, та що не дадуть позивачеві можливість користуватись своєю часткою власності. Позивачем неодноразово було здійснено звернення до відповідача з пропозицією, щодо спільного користування спільним нерухомим майном, однак, остання відмовлялась і взагалі ігнорує всі пропозиції та вимоги позивача. З приводу вчинення відповідачем перешкод у користуванні часткою будинковолодіння, позивач зверталась із заявою до органів Національної поліції. З підстав наведених вище, позивач звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 08 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 20). У встановлений судом строк від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 14 серпня 2021 року за позивачем [PERSON] на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, посвідченого 14 серпня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, Яровою Я.М., належить 53/600 частки житлово будинку, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 159,7 кв.м., житловою 118,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 6). Відомості, щодо інших співвласників вказаного вище житлового будинку, матеріали цивільної справи не містять. Із відповіді відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області від 21 вересня 2021 року на адресу [PERSON] вбачається, що вказаним відділом було проведено перевірку звернення про недопущення до частини будинку за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстровано 28 серпня 2021 року. При розгляді встановлено, що відносини, які виникли між заявником та гр. [PERSON] належать до цивільно-правових і вирішуються в суді. Також роз`яснено положення ст. 15 та 16 ЦК України (а.с. 3). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Застосовуючи положення статті 391 ЦК, суд виходить з того, що відповідно до положень вказаної статті позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Як вже встановлено судом, що позивач з 14 серпня 2021 року являється власником 53/600 частки житлово будинку, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 159,7 кв.м., житловою 118,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження доводів позовної заяви, що відповідачем чиняться перешкоди у користуванні та проживанні в будинком, позивач посилається на відповідь відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області від 21 вересня 2021 року. Проте, сама по собі вказана вище відповідь не дає суду підстав дійти висновку, що відповідачем порушується право власності позивача, зокрема, чиняться перешкоди у користуванні та проживанні в будинком, який йому належить на праві спільної часткової власності, адже з її змісту вбачається лише про звернення позивача із заявою до органів Національної поліції та роз`яснення останнім про норми Цивільного кодексу. Будь-які інші докази, які підтверджували доводи позовної заяви, матеріали справи не містять. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 76 ЦК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). За наведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки обставини викладені в позовній заяві не підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із відмовою в задоволенні позову, судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed