Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

23.12.2021 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. 24.12.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 20.01.2022 року. В обґрунтування заяви посилалася на те, що їй на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 23.07.1996 року, виданого Виконавчим комітетом Гуляйпільської міської Ради депутатів трудящих Гуляйпільського району Запорізької області, належить будинок [ADDRESS] . При видачі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в Свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, записано ім`я « [PERSON] », потім здійснено виправлення на ім`я « [PERSON] », та не вказано на підставі якого документу здійснено виправлення. З приводу виправлення зазначеної помилки вона не може звернутися до Виконавчого комітету Гуляйпільської міської Ради депутатів трудящих Гуляйпільського району Запорізької області, так як він вже не існує. Таким чином, з метою надання можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, існує необхідність встановити юридичний факт, що даний правовстановлюючий документ належить їй. Прохає встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] від 23.07.1996 року, видане Виконавчим комітетом Гуляйпільської міської Ради депутатів трудящих Гуляйпільського району Запорізької області на ім`я « [PERSON] ». В судове засідання заявник не з`явилася, 18.01.2022 року подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради до суду не з`явився, 05.01.2022 року надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення заяви. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області народилася заявник - [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22.07.2002 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.5). 23.07.1996 року Виконавчим комітетом Гуляйпільської міської Ради депутатів трудящих Гуляйпільського району Запорізької області видано на ім`я « [PERSON] » Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] , у Свідоцтві є виправлення імені « [PERSON] » на « [PERSON] » без зазначення на підставі якого документу здійснено виправлення (а.с.7). 15.12.1997 року [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП №011769 на земельну ділянку площею 0,32 га, яка розташована на території м. Гуляйполе Гуляйпільська міська рада, надана для ведення особистого підсобного господарства (а.с.9). Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином судом встановлено, що Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] , видане 23.07.1996 року Виконавчим комітетом Гуляйпільської міської Ради депутатів трудящих Гуляйпільського району Запорізької області на ім`я « [PERSON] », містить помилку, а саме: виправлення імені « [PERSON] » на « [PERSON] », однак не вказано на підставі якого документу здійснено виправлення, і усунути вказаний недолік у досудовому порядку неможливо. Встановити факт належності заявнику Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не має змоги. Встановлення даного юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідно для реалізації права власності на житловий будинок. Факт належності заявнику Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння доведений в судовому засіданні вищевказаними доказами. Відповідно ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, на підставі ст.ст. 315-319 ЦПК України, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved