Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

У липні\~2020\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~вищевказаним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 14.06.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», найменування якого було змінено на Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було підписано комплексний договір про надання банківський послуг № 26256053391104-КР, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 300\~000,00 грн. строком на 12 місяців, з процентною ставкою, встановленою згідно з умовами встановленими тарифами банку. В подальшому ліміт кредитування було збільшено до 450\~000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Відповідач умови договору належним чином не виконала, внаслідок чого у останньої утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 23.06.2020 року становить 540 961 грн. 29 коп. та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 449 656 грн. 45 коп., заборгованості за простроченими відсотками 91 304 грн. 84 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 540\~961 грн. 29 коп. та судовий збір. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року цивільна справа перебувала в провадженні судді Яковлева Д.О. Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи, ухвалою судді від 14 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді від 02.07.2020 року відмовлено в задоволенні заяви представника АТ «Банк Кредит Дніпро» про забезпечення позову. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи. Ухвалою судді від 01 квітня 2021 року цивільна справа прийнята до свого провадження та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу буз їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідачу надсилалась ухвала по справі, однак нею не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.190, ст. 272 ЦПК України, відповідач є такою, що належним чином повідомлена про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалася, про причини неявки суду не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що 14.06.2017 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», найменування якого в подальшому було змінено на Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено комплексний договір про надання банківських послуг № 26256053391104-КР, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300\~000,00 грн. строком на 12 місяців з наступною пролонгацією на кожні 12 місяців, з процентною ставкою, встановленою згідно з умовами встановленими тарифами банку. В подальшому ліміт кредитування було збільшено до 450 000,00 грн. Отже, між сторонами був укладений кредитний договір, який передбачає надання позичальнику коштів у вигляді кредитного ліміту зі строком кредитування 12 місяців з моменту підписання договору, а відповідач у свою чергу взяв на себе зобов`язання повернути позивачу кредит та відсотки за користування кредитними коштами (у разі виходу з пільгового періоду). Судом також встановлено, що відповідач належним чином не виконав умови укладеного кредитного договору, не вносив обов`язкові платежі протягом платіжного періоду, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість перед АТ «Банк Кредит Дніпро», яка станом на 23.06.2020 року становить 540\~961,29 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 449\~656,45 грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 91\~304,84 грн. Вищевказані суми боргу підтверджуються розрахунком заборгованості за договором про встановлення кредитного ліміту № 26256053391104-КР від 14.06.2017 року. Вирішуючи питання про обґрунтованість даних сум боргу та наявність правових підстав для їх стягнення, суд виходить з такого. Відповідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: право вимагати дострокового повернення всієї суми позики, сплата неустойки, штрафів. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З аналізу наведених норм слідує висновок, що боржник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором, а у разі порушення ним грошового зобов`язання та не повернення позикодавцю суми позики або її частини, може нести цивільну відповідальність у вигляді сплати неустойки, відшкодування збитків, а також дострокового повернення всієї суми позики (кредиту). Отже, з урахуванням того, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору, внаслідок чого допущено прострочення платежів та виникла заборгованість, суд вважає, що заборгованості за тілом кредиту в розмірі 449\~656,45 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 91\~304,84 грн., а всього 540 961 грн. 29 коп. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Таким чином, за результатами розгляду спору суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами у розмірі 540 961 грн. 29 коп. Згідно з вимогами ч ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 8114,42 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved