Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

30.06.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, які заявою від 22.11.2021 року уточнила та просить стягувати з [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), на користь [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме по [INFO] , мотивуючи тим, що вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однак відповідач не приймає участі в утриманні дітей. Представник позивача в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні не заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Дослідивши матеріали справи, суд з урахуванням матеріального положення відповідача та інших обставин передбачених ст. 182 СК України, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Суд визнає загальновідомими обставини потреби дітей у придбанні речей першої необхідності, продуктів харчування, шкільного приладдя, про що зазначає позивач у позовній заяві, як на підстави своїх вимог, а тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України ці обставини визнаються судом такими, що не потребують доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме по [INFO] . Частиною 1 ст.430 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved