Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до КП «Водоканал» про ухилення від укладання договору, який було уточнено позивачем заявою від 13.10.2021 року, в якому просить суд визнати дії КП «Водоканал» незаконними, в частині ухилення від укладення договору, зобов`язати КП «Водоканал» укласти договір з ним, де безпосередньою стороною укладення договору буде саме [PERSON] , зобов`язати відповідача розглянути протокол розбіжностей від 05.11.2020 року і, в установлений законом строк, або погодитись, або надати законодавчо обґрунтовані заперечення щодо кожного пункту протоколу розбіжностей, стягнути з КП «Водоканал» на його користь завдану моральну (немайнову) шкоду у розмірі 225 000 грн. 00 коп., звільнити його від сплати судового збору, судові витрати покласти на відповідача у сумі 3 751 грн. 11 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він мешкає в багатоповерховому будинку за адресою: [ADDRESS] . Як споживач житлово-комунальних послуг він має беззаперечне право на отримання послуг з централізованого холодного водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідно до статуту метою та предметом діяльності КП «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню міста питної води та забезпечення водовідведення. З метою укласти договір 21.06.2019 року він усно звернувся до відділення КП «Водоканал» за адресою: м. Запоріжжя, пров. Тихий, буд. 6, однак працівниками відповідача було відмовлено в укладенні договору. 13.11.2019 року КП «Водоканал» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до нього, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача борг по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, посилаючись на те, що відповідач несвоєчасно вносить оплату за спожиту воду і надані послуги водовідведення, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2020 року у цивільній справі № 333/6551/19 встановлено, що [PERSON] не скористався своїм правом і не звернувся до КП «Водоканал» для переоформлення особового рахунку та поруч з цим визнано [PERSON] споживачем послуг з централізованого холодного водопостачання та централізованого водовідведення. З метою своєчасного отримання якісних послуг з централізованого холодного водопостачання та централізованого водовідведення та дотриманням вимог чинного законодавства, скориставшись своїм правом звертатися з пропозицією укладення договору, він звернувся в КП «Водоканал» із заявою (вх. № 12240 від 31.08.2020 року) розглянути та погодити запропонований ним проект договору про надання послуг з централізованого водопостачання холодної та гарячої води і водовідведення, на яку отримав 07.10.2020 року відповідь (вих. № 5865/20/08 від 30.09.2020 року), в якій КП «Водоканал» висловлює незгоду та повертає примірники складеного ним проекту договору про надання послуг з централізованого водопостачання холодної та гарячої води і водовідведення, а натомість надає і пропонує розглянути проект договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення. Розглянувши вказаний проект договору, підготовленого у редакції КП «Водоканал», він звернувся із заявою (вх. № 15787 від 05.11.2020 року) в якій просив розглянути протокол розбіжностей та внести відповідні корективи, або узгодити протокол розбіжностей підписом. До протоколу розбіжностей, складеного у зразковій відповідності вимогам сучасного діловодства, він додав обґрунтування запропонованих змін протоколом розбіжностей, які обов`язково мають бути враховані, оскільки проект договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, підготовленого у редакції КП «Водоканал», не відповідає чинному законодавству та має за мету порушення його прав і свобод. 01.12.2020 року він отримав безпідставну відмову (вих. № 7027/20/08 від 25.11.2020 року) прийняти запропоновані протоколом розбіжностей зміни, оскільки, на думку КП «Водоканал», буде змінена форма та суттєві умови типового договору. Таким чином КП «Водоканал» припинив будь-які подальші перемовини щодо укладання договору і намагається змусити позивача погодитись з умовами договору, які істотно порушують його права і свободи. Таким чином, він звернувся до КП «Водоканал» з пропозицією укласти договір, тобто є безпосередньо стороною договору. Натомість КП «Водоканал» запропонував йому розглянути і підписати проект договору, в якому він взагалі не є стороною договору. Другим пунктом протоколу розбіжностей, він намагається відкоригувати фактичну кількість суб`єктів користування послугою. Проектом договору, в редакції КП «Водоканал», суб`єктом користування послуги вказано одну людину, проте зазначено загальну кількість суб`єктів користування послугою - 5 осіб. Третім пунктом протоколу розбіжностей він пропонує внести зміни в п. 3 договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, підготовленого у редакції КП «Водоканал», з метою узгодити обсяг послуг, який задовольнить особисті потреби споживачів в частині гарантованого Державою права придбання або одержання продукції в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я та життєдіяльності. Пунктом чотири протоколу розбіжностей він запропонував змінити п. 5.2 договору відповідно загальнодержавній грошовій формі розрахунків споживачів за придбану продукцію. П`ятим пунктом протоколу розбіжностей він коригує щомісячну плату відповідно замовленому обсягу послуг, який задовольняє особисті потреби споживачів. Шостим пунктом протоколу розбіжностей позивач пропонує враховувати, що він як суб`єкт користування послуг має статус дитини війни та відповідно до абз. 7 ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на 25-відсоткову знижку при платі за користування комунальними послугами. Сьомим пунктом протоколу розбіжностей він пропонує не обмежувати оплату послуг виключно готівкою, а за бажанням споживача приймати і безготівкові розрахунки з оплати отриманих послуг через банківські або інші фінансові установи. Пунктом вісім, чотирнадцять, п`ятнадцять, сімнадцять протоколу розбіжностей він пропонує змінити відповідні пункти договору, в яких йдеться про нарахування штрафів та пені за несвоєчасне внесення платежів. Пунктом дев`ять протоколу розбіжностей він пропонує до переліку порушень, за наявності яких КП «Водоканал» зобов`язується провести перерахунок розміру плати, додати порушення умов договору. Пунктом десять протоколу розбіжностей він пропонує додати право споживача отримати відшкодування моральної шкоди. Пунктом одинадцять він пропонує до переліку порушень, за наявності яких споживач має право на зменшення розміру плати, додати порушення умов договору. Пунктом дванадцять він пропонує додати наявний пункт в типовому договорі про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який КП «Водоканал», з незрозумілих причин, вирішив в одноосібному порядку вилучити з договору. Пунктом тринадцять він пропонує відповідачу не відхилятись від умов типового договору. Запропоновані ним до п. 16.3 договору зміни відповідають умовам типового договору, затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Пунктами шістнадцять і дев`ятнадцять протоколу розбіжностей він намагається конкретизувати, що виконавцем є КП «Водоканал», а не якась міфічна організація. Пунктом вісімнадцять він пропонує виплачувати компенсацію споживачу за кожну добу ненадання послуги в розмірі 10000 відсотків від місячної плати за послугу, оскільки КП «Водоканал» завбачливо залишив незаповненою графу розміру виплат компенсації споживачу у відсотках від місячної плати за послугу. Пунктом двадцять він пропонує видалити з договору пункти 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, оскільки такі умови не передбачені типовим договором, затвердженим постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, належно не обґрунтовані керівництвом КП «Водоканал». Свідоме порушення його цивільного права на свободу договору принижує честь і гідність, оскільки працівники відповідача, використовуючи монопольне становище, намагаються змусити його прийняти заздалегідь незаконні умови договору. Незаконні дії КП «Водоканал» викреслили його за межі цивілізованого суспільства, призвели до невідворотних наслідків у вигляді безсонних ночей, похмурих думок, загостреного відчуття невизначеності та безпорадності, які негативно впливають на його емоційно психологічний стан і завдають жахливих душевних страждань, фактично перетворивши безтурботне, побудоване на демократичних засадах, життя в суцільне пекло. Намагання КП «Водоканал» заволодіти коштами позивача, нараховуючи плату за житлово-комунальні послуги, яка суттєво перевищує фактичний обсяг споживання, викликає непереборне роздратування, що вщент руйнує душевну рівновагу як невід`ємну складову якісного існування. З урахуванням характеру правопорушення, на думку позивача, розумно та справедливо визначити розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 225 000 грн. 00 коп. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2021 року відкрито провадження по даній цивільній справі, постановлено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, всіх письмових та електронних доказів, а також встановлено строки для подання позивачем відповіді на відзив, а відповідачем - заперечень. 16.11.2021 року до канцелярії суду від Комунального підприємства «Водоканал» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин, в тому числі шляхом зобов`язання особи до укладення відповідних договорів. На КП «Водоканал, ані нормами Закону, ані положеннями Статуту не покладене здійснення публічно-владних управлінських функцій, а тому відповідач не відноситься до суб`єкта владних повноважень, а отже і обґрунтування позовних вимог нормами КАС України є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. КП «Водоканал» надає відповідні комунальні послуги навіть при відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг. Отже, в квартиру [ADDRESS] , де зареєстрований та проживає позивач, КП «Водоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, тобто є виконавцем послуг, а [PERSON] , який отримує комунальні послуги є споживачем даних послуг. Згідно з інформацією, наявної в КП «Водоканал», за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок на ім`я [PERSON] , кількість зареєстрованих мешканців становить 5 осіб. Оскільки в квартирі позивача не встановлений засіб обліку води, нарахування здійснюється за питомими нормами споживання питної води, затвердженими Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради на п`ять зареєстрованих осіб. Нарахування за водовідведення від постачання гарячої води здійснюється відповідно до інформації, наданої КОНЦЕРНОМ «МТМ», про обсяги спожитої гарячої води. При цьому споживач має право встановити індивідуальний засіб обліку води. Жодних заяв та підтверджуючих документів щодо не проживання за вищевказаною адресою зареєстрованих осіб на адресу КП «Водоканал» не надходило, до матеріалів справи відповідних доказів не надано. Звернення позивача до КП «Водоканал» в усній формі з приводу укладення договору про надання послуг 21.06.2019 року не підтверджено доказами, тому, не заслуговує на увагу. 31.08.2020 року [PERSON] письмово звернувся до КП «Водоканал» із завою за вх. № 12240 про розгляд та погодження його проекту договору про надання послуг з централізованого водопостачання холодної та гарячої води і водовідведення. На вказану заяву КП «Водоканал» направив відповідь за вих. № 5865/20/08 від 30.09.2020 року, в якій [PERSON] було роз`яснено, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Так, Постановою КМУ від 05.07.2019 року № 690 було затверджено Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. За нормами чинного на час звернення [PERSON] Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (ст. 14) за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги: 1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); 2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); 3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. [PERSON] не було надано КП «Водоканал» рішення співвласників багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) щодо обраної моделі організації договірних відносин. Водночас наданий проект договору не відповідав типовій формі. Отже, наданий позивачем проект договору про надання послуг з централізованого водопостачання холодної та гарячої води і водовідведення не відповідав вимогам діючого законодавства щодо укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Тому, для укладення індивідуальних договорів з мешканцями багатоквартирного будинку у відповідність до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», [PERSON] пропонували ініціювати проведення зборів та надати протокол за визначеною формою з визначенням співвласниками форми взаємовідносин з КП «Водоканал». Разом з тим, КП «Водоканал» підготував проект договору на підставі типової форми, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, яка була і є чинною на теперішній час, та пропонували підписати даний проект і повернути один екземпляр договору на адресу КП «Водоканал». Однак, у відповідь на лист КП «Водоканал» та запропонований проект договору про надання комунальних послуг, [PERSON] направив лист разом з протоколом розбіжностей, який надійшов до КП «Водоканал» 31.08.2020 року за вх. № 12240. Протокол розбіжностей, який пропонував розглянути [PERSON] КП «Водоканал» змінював форму та суттєві умови типового договору, а тому не міг бути підписаний КП «Водоканал» та був повернутий разом з відповіддю та відповідними роз`ясненнями [PERSON] 25.11.2020 року за вих. № 7027/20/08. Так, особовий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] , при цьому позивач не звертався до КП «Водоканал» із заявами про переоформлення особового рахунку. Загальний обсяг послуги з постачання холодної до квартири, який запропонував позивач в протоколі розбіжностей, не відповідав вимогам чинного законодавства. Розмір щомісячної плати, запропонований позивачем, також не відповідає чинному законодавству. Виплата пільги на оплату житлово-комунальних послуг проводиться громадянам структурними підрозділами з питань соціального захисту населення щомісяця у грошовій формі. Пункти 13, 16.6, 17.1, 19.2 договору, направленого КП «Водоканал» [PERSON] , відповідали нормам Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (ст. ст. 7, 26 Закону). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не забороняється зазначати в умовах договору відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Пункт 14, пункт 15.3. договору, наданий в редакції КП «Водоканал», повністю відповідав нормам правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та типовому договору. Пунктом 20 протоколу розбіжностей позивач пропонував виключити п.п. 33-42 договору, проте, типовий договір, що затверджений Постановою КМУ № 630, має розділ «інші умови», і пункти 33-42 були викладені КП «Водоканал» виключно згідно з нормами чинного законодавства. Таким чином, запропонований Комунальним підприємством «Водоканал» договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення в цілому відповідав типовому договору, що затверджений Постановою КМУ № 630 та нормам чинного законодавства. Наданий протокол розбіжностей змінював форму та істотні умови договору, а зміни, які пропонував [PERSON] , не відповідали нормам чинного законодавства. Отже, жодними діями КП «Водоканал» не принижував честь і гідність [PERSON] та не порушував його права, оскільки діяв виключно в межах чинного законодавства. КП «Водоканал» надавав позивачу послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення навіть без укладення письмового договору, що підтверджено і в рішенні Комунарського районного суд від 14.07.2020 року по цивільній справі № 333/6551/19. Також позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому такої шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі, яка становить саме 225 000 грн. 00 коп. Крім того, будь-яких доказів, щодо порушення КП «Водоканал» чинного законодавства та прав позивача, які саме спричинили вищезазначену шкоду, також надано не було. Позивачем в обґрунтування підстав для стягнення судових витрат з відповідача на його користь не надано обґрунтованих даних того, яким чином заявник оцінював вартість за складання позовної заяви та заяви про отримання процесуальних документів. Витрати та розмір цих витрат, які позивач начебто поніс, є необґрунтованими, недоведеним та не підтверджені належними доказами. 29.11.2021 року до канцелярії суду від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що з огляду на його беззаперечне право в доступі до суду, посилання відповідача на спосіб захисту та нормативне обґрунтування не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Предмет позовної заяви не містить вимог примусового укладення особою договору, а стосується виключно визнання КП «Водоканал» [PERSON] як сторони укладення договору та подальшого обговорення умов договору. Позивач у разі використання послуги має беззаперечне право звернутися з пропозицією укладення договору як сторона укладення договору. Від відповідача він отримав на своє ім`я рекомендований лист, якій містив проект договору і пропозицію підписати договір за іншу особу. Ствердження КП «Водоканал», що наданий проект договору у редакції відповідача за змістом відповідає вимогам законодавства є спірними, оскільки відповідь на протокол розбіжностей не мала правового обґрунтування щодо кожного пункту протоколу, а містила досить сумнівне узагальнення. КП «Водоканал» в обраному способі захисту хибно вважає, що укладати договір має право виключно власник квартири, який звернувся з заявою про переоформлення особистого рахунку. Відповідач відмовляється надавати послуги відповідно положень типового договору, затвердженого Постановою КМУ від 27.07.2005 року № 630, на підставі відсутності договору між [PERSON] та КП «Водоканал». Відповідач нав`язує умови одержання послуги, які ставлять позивача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами послуги та не надають йому однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. Відновлення права споживача на укладення договору не може бути визнано як спосіб цивільно-правової відповідальності, оскільки не має компенсаційного і майнового характеру щодо відшкодування завданої моральної шкоди. Процесуальні дії необхідні для розгляду справи виконувались та були вчинені особисто позивачем. При визначенні майнового розміру судових витрат він керувався фактичними витратами особистого часу та рекомендованою Радою адвокатів Харківської області винагородою за вчинення процесуальних дій. 13.12.2021 року до канцелярії суду від КП «Водоканал» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі, а також зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту може бути підставою для відмови у позові. Щодо посилання КП «Водоканал» на правовий висновок, викладений у Постанові ВС по цивільній справі № 577/3125/15-ц, зазначає, що відносини, наявні у даній справі подібні до відносин з цивільною справою № 333/4511/21, що розглядається, оскільки предметом позову в обох випадках було зобов`язання укласти договір. [PERSON] не змінював в порядку ст. 49 ЦПК України предмет позову на визнання КП «Водоканал» його як сторони укладення договору. Будь-яких інших заяв по суті, або клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, від учасників справи не надходило. Відповідно до ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно з п. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 31.08.2020 року [PERSON] звернувся до КП «Водоканал» із заявою розглянути та погодитись із запропонованим ним проектом договору про надання послуг з централізованого водопостачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно з листом КП «Водоканал» вих. № 5865/20/08 від 30.09.2020 року, КП «Водоканал» розглянуло заяву [PERSON] від 31.08.2020 року (вх. № 12240) і надало відповідь про те, що виконавець комунальних послуг не може відступати від змісту типового договору, але сторони можуть його конкретизувати. Для укладення індивідуальних договорів з мешканцями багатоквартирного будинку у відповідність до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», запропоновано ініціювати проведення зборів та надати протокол за визначеною формою з визначенням співвласниками форми взаємовідносин з КП «Водоканал». У зв`язку з тим, що наданий позивачем проект договору про надання послуг з централізованого водопостачання холодної та гарячої води і водовідведення не відповідав вимогам діючого законодавства щодо укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, тому його повернуто без підпису. Також КП «Водоканал» підготував проект договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення на підставі типової форми, затвердженої постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 і запропонував розглянувши вказаний проект договору. 05.11.2020 року [PERSON] звернувся до КП «Водоканал» із заявою, в якій просив розглянути протокол розбіжностей та внести відповідні корективи, або узгодити протокол розбіжностей підписом. Згідно з листом КП «Водоканал» вих. № 7027/20/08 від 25.11.2020 року, КП «Водоканал» розглянуло заяву [PERSON] від 05.11.2020 року (вх. № 15789) і надало відповідь про те, що протокол розбіжностей, який пропонував розглянути [PERSON] , змінює форму та суттєві умови типового договору, а тому не може бути підписаний КП «Водоканал». Свобода договору, закріплена у статтях 6 та 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладанні договору, при виборі контрагентів та при погодження умов, не є безмежною. У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов`язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. З 1 травня 2019 року в повному обсязі введено в дію Закон України від 09.11.2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги». З цієї дати визнано таким, що втратив чинність Закон України від 24.06.2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з вказаним Законом визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг, нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання цих послуг, передбачено різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, а також визначено особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку, змінено підходи до формування тарифів на комунальні послуги та нарахування плати споживачам, запроваджено відповідальність за неналежне виконання договору як для виконавців комунальних послуг, так і для споживачів цих послуг. Практична реалізація нововведень, передбачених Законом, можлива за умови укладення договорів про надання комунальних послуг за правилами та особливостями, визначеними Законом (тобто, нових договорів про надання комунальних послуг). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Разом з тим, Закону України № 2189-VIII передбачає особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку. Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. Згідно з частиною сьомою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до вимог частини третьої цієї статті з урахуванням таких особливостей, а саме: виконавець забезпечує відповідність кількісних та якісних характеристик послуги встановленим нормативам на межі централізованих інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; до плати виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором не включається плата за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги; технічне обслуговування, поточний та капітальний ремонти внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, здійснюються співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт особами за рахунок співвласників. У матеріалах справи відсутні докази щодо наявності або відсутності рішення співвласники багатоквартирного будинку, яким було обрано одну з моделей організації договірних відносин з виконавцем відповідної комунальної послуги. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Отже, під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їхньому задоволенні. Суду не надано права змінювати визначений позивачем у позові спосіб захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Серед способів захисту, передбачених статтею 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин, в тому числі шляхом зобов`язання особи до укладення відповідних договорів. У спорі, що виник при укладанні або зміні договору, необхідно доводити правомірність кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору. У справі позивач звернувсь з позовними вимогами про установлення правовідносин, в тому числі шляхом зобов`язання особи до укладення відповідного договору. Разом з тим виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (ст. ст. 3, 6, 12-15, 20 ЦК України) можна дійти висновку про те, що в разі відмови виконавця комунальної послуги чи споживача укласти договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної та гарячої води і водовідведення, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії. Такий правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі № 577/3125/15-ц. З матеріалів справи вбачається, що позивач заявив вимоги про зобов`язання відповідача укласти договір, вимог про визнання договору укладеним на відповідних умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії, не заявляв, а отже відсутні законні підстави для задоволення таких позовних вимог, оскільки обраний позивачем спосіб захисту свого права не відповідає закону. Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача розглянути протокол розбіжностей від 05.11.2020 року і, в установлений законом строк, або погодитись, або надати законодавчо обґрунтовані заперечення щодо кожного пункту протоколу розбіжностей, суд виходить з такого. Згідно з листом КП «Водоканал» вих. № 7027/20/08 від 25.11.2020 року, КП «Водоканал» розглянуло заяву [PERSON] від 05.11.2020 року (вх. № 15789) і надало відповідь про те, що протокол розбіжностей, який пропонував розглянути [PERSON] , змінює форму та суттєві умови типового договору, а тому не може бути підписаний КП «Водоканал». Тобто, КП «Водоканал» розглянуло заяву [PERSON] щодо протоколу розбіжностей і надало відповідну відповідь. Що ж стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, то матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що саме унаслідок неправомірних дій працівників КП «Водоканал» [PERSON] завдано моральну шкоду. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed