Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А., АТ «Альфа-Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. було вчинено виконавчий напис за №5989 про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 38592,39 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №5989 від 29.11.2019 року. Разом із тим, як вказує позивачка, згідно із довідкою АТ «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») станом на 13.02.2020 року заборгованість [PERSON] відсутня. В травні 2020 року [PERSON] отримала від приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника та виконавчий напис нотаріуса. Позивачка вказує, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було перевірено факт існування заборгованості та її безспірності, не враховано пропуск трирічного строку позовної давності. Нотаріус не пересвідчився, що боржнику направлялася вимога стягувача про стягнення заборгованості. З огляду на викладене, вважає виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням приспів ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», тому просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки адвокат Петров В.С. надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу у його відсутність (а.с.55). Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надав. 16.08.2021 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» надав матеріали на часткове виконання суду про витребування доказів, вказав, що всі документи, які слугували підставою для звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, знаходяться в приватного нотаріуса та приватного виконавця, інших заяв чи клопотань по суті справи суду не надав (а.с.63-64). Треті особи - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А., АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в тому числі, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, заяв чи клопотань по справі суду не надали. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 22.10.2013 року між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» був укладений кредитний договір 630040336. Відповідно до Додатку до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 22.10.2013 року сума кредиту встановлена 75 000 грн. (а.с.65, 66-67). 29.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.було вчинено виконавчий напис за №5989 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 630040336 від 22.10.2013 року, який було укладено між АТ «Альфа Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1АБ\\ВЕСТА від 28.01.2019 року є ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість у розмірі 38592,39 грн. (а.с.9). 17.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за №60888715 по примусовому виконанню виконавчого напису №5989 від 29.11.2019 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» (а.с.7). 23.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.13). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стяґувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак, відповідач ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., не надали суду належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості за кредитом, а також відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, який зазначений у написі, є безспірним. Відповідач доказів надання приватному нотаріусу документів, визначених Переліком та необхідних для вчинення виконавчого напису суду не надав. Отже, відсутні докази, що подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи відповідали вимогам, які пред`являються вище приведеним Переліком. Згідно із довідкою АТ «Альфа-Банк», вих. №78522-23.1 від 15.09.2020 року, позичальник [PERSON] заборгованості за кредитним договором №630040336 від 22.10.2013 року перед АТ «Альфа-Банк» не має у зв`язку з відступленням права вимоги до ТОВ «ФК «Веста» на підставі Договору факторингу від 28.01.2019 року (а.с.14). Як вбачається з довідки (Виписки з особового рахунку № [NUMBER] ) сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» складає 38 592,39 грн., яка за своєю суттю не є випискою з рахунку боржника, що свідчить про те, що заборгованість не є безспірною(а.с.81). Крім того, умовами кредитного договору передбачено строк дії договору - 2 роки з можливістю перевипуску картки за умови дотримання клієнтом умов договору. Оскільки виконавчий напис вчинено 29.11.2019 року, це означає, що він зроблений тоді, коли з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Отже, за виконавчим написом №5989, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.,стягнення заборгованості здійснено поза межами строку позовної давності. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вищевказану правову позицію було також підтримано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 29.11.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Враховуючи положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він повинен був перевірити правомірність вимог стягувача за вимогами в повному обсязі в тому числі і строки давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині. В зв`язку з зазначеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи - треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А., АТ «Альфа-Банк», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

Outcome: approved