Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.09.2014 було ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800,00 грн. від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 серпня 2014 року. Вказує, що оскільки на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину, витрати на дитину також збільшилися, то просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 6 грудня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у порядку письмового спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами справи. Відповідач у відзиві від 28 грудня 2021 року позовні вимоги визнав частково, просив стягувати з нього 1 400,00грн. аліментів на утримання сина, мотивуючи тим, що на даний час він ніде не працює за станом здоров`я. крім того, просив не стягувати з нього судовий збір. До матеріалів справи долучив копії трудової книжки та консультаційного висновку спеціаліста. До суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/13557/14-ц від 16 вересня 2014 року стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 серпня 2014 року (а.с. 14-16). Позивачка вказує, що на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину та збільшилися витрати на утримання дитини, вона самостійно не має можливості забезпечити усі потреби дитини. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Відтак, між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання про зміну розміру та способу стягнення аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з таких мотивів та положень закону. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, з дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , з відповідача стягуються аліменти в сумі 800,00 грн. щомісячно, однак на даний час зазначена сума є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки в силу свого віку дитина природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, відновлення здоров`я, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Крім того, слід зазначити, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів, проти чого відповідач не заперечив. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як встановлено з матеріалів справи, як на підставу для зміни розміру та способу стягуваних аліментів позивачка вказує, що з часу присудження аліментів істотно зріс прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Зауважує на тому, що погіршився стан дитини, що потребує більших матеріальних затрат. При цьому, відповідач є працездатною особою, не надав належних та допустимих доказів щодо заборони працювати у зв`язку із захворюванням або своєї непрацездатності, на його утримані немає інших неповнолітніх чи малолітній дітей. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, та слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини в частці у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про зміну розміру та способу стягнення аліментів законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Так, згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 992,40 грн. судового збору, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». При цьому, суд зауважує, що відповідачем не надано належних доказів в підтвердження свого майнового стану. Крім того, відповідач не є особою, яка є звільненою від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial