Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, вимоги якого мотивує наступним. З відповідачем по справі познайомилася в 2017, а з 2018 проживали разом. В травні 2019 сторони поїхали на сезонні роботи закордон, де позивач дізналася, що вагітна, а тому спільно з відповідачем вирішили, що їй доцільно повернутися в Україну. Повернувшись сторони підтримували зв`язок, однак приїхавши [PERSON] цікавитись її життям перестав. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , а запис про народження дитини здійснено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України на підставі її усної заяви і зазначено « [PERSON] ». Також зазначає, що відповідач працює, на утриманні інших дітей не має. Як наслідок, позивач просить винести рішення яким визнати [PERSON] батьком [PERSON] про що внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини, а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі по 1997, 00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.09.2021 заочне рішення від 29.06.2021 по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Калуський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання батьківства та стягнення аліментів скасовано і призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, а справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог, справу просить розглянути без його участі. Від начальника Калуського міськрайонного відділу ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника управління, при вирішені справи покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . З копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданої Калуським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 11.02.2020 вбачається, що батьком дитини є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.6). Із представленої Калуським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) інформації встановлено, що в архіві зберігається актовий запис №80 від 11.02.2020 про народження [PERSON] . Державну реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.27). Отже, запис про батька у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , зроблено у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою останньої. Згідно свідоцтва про народження прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Частиною 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі ст. 128 СК Україниза відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до постанови Верховного Суду від 05.09.2018 року у справі № 565/657/16-ц (провадження № 61-18627св18), Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Вказані обставини, щодо цінності як доказу у справах, зокрема про встановлення батьківства висновку судово-генетичної експертизи, є загальновідомими. Згідно висновку експерта від 30.11.2021 № СЕ-19/109-21/11063-БД [PERSON] може бути біологічним батьком малолітнього [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] з ймовірністю 99, 9999% (а.с. 116-119). А тому, позов в цій частині слід задовольнити. Відповіднодо ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України: стану здоров`я і матеріального становища одержувача аліментів і платника аліментів: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним молодим чоловіком, має мінливий дохід, неповнолітніх дітей на утриманні немає, а позовні вимоги визнає. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси неповнолітньої дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, виправдання дійсними потребами дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1997, 00 грн., щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved