Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

12 листопада 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва в порядку окремого провадження надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області. Вимоги заяви мотивовані тим, що 12 вересня 1978 року відносно неї була заповнена трудова книжка російською мовою, де її дошлюбне прізвище « [PERSON] » написано як « [PERSON] ». Просила суд встановити факт належності їй трудової книжки, оскільки така різниця в написанні прізвища створює їй перешкоди для підтвердження трудового стажу для нарахування пенсії. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/23194/21 між суддями від 15 листопада 2021 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 18 листопада 2021 року 08 грудня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання заявника. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 13 січня 2022 року. У судовому засіданні 13 січня 2022 року представник заявника підтримав вимоги, викладені в заяві в повному обсязі, просив суд задовольнити його заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотним повідомлення, наявним в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи суду не подавав. Заслухавши думку представника заявника, суд ухвалив розглядати справи у відсутність представника заінтересованої особи. Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши представника заявника, суд встановив такі обставини. Згідно пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як роз`яснено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 195 року № 35 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, затверджено Положення Кабінету Міністрів України від 4 червня 1994 року № 353 «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження», у якому затверджено зразок бланка паспорта громадянина України. Паспорт громадянина України - документ, що підтверджує особу і громадянство України його власника. Видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що, у разі, коли в трудовій книжці містяться неправильні або неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, зокрема, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У пункті 26 Порядку передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. З наведеної норми вбачається, що додаткові дані для підтвердження трудового стажу вимагаються лише у випадках, коли трудова книжка відсутня, або в ній відсутній запис, або записи про періоди роботи є неправильними або неточними. Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 25 серпня 1961 року Олександрівським с/ЗАГС Білозерського району Херсонської області здійснено актовий запис № 25 про народження [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Олександрівка, Білозерського району, Херсонської області (а.с. 10). Відповідно до атестату про середню освіту, він виданий [PERSON] , яка народилась у 1961 році в с. Олександрівка, Білозерського району, Херсонської області (а.с. 25). 12 вересня 1978 року на заявницю була заповнена трудова книжка серії [NUMBER] на заявницю, де анкетні дані були заповнені російською мовою, а саме: « [PERSON] , [INFO] » (а.с. 12-19). Згідно із свідоцтвом про щлюб від 24 вересня 1983 року серії [NUMBER] заявниця уклала шлюб із [PERSON] та після шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] » (а.с. 11). Трудова книжка заявниці серії [NUMBER] , яка заповнена російською мовою 12 вересня 1978 року в графі «фамилия» містить біля прізвище « [PERSON] » допис через дефіс « [PERSON] ». Згідно із копією паспорта заявниці [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Олександрівка, Білозерського району, Херсонської області, 24 вересня 1983 року уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 7-8). 12 жовтня 2021 року рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було відмовлено [PERSON] у проведенні перерахунку пенсії , оскільки ПІБ, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ПІБ особи за паспортом або свідоцтвом про народження (а.с. 4). Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 7 жовтня 2021 року № 056/1115-n/2 прізвище « [PERSON] » - українського походження. Воно утворене семантичним способом від апелятива [PERSON]- назва особи за родом діяльності. Російський запис цього прізвища [PERSON] зумовлений застосуванням принципу етимологічного співвіднесення споріднених основ при міжмовному творенні цього прізвища й утворення за аналогією до продуктивної словотвірної моделі назв осіб за родом діяльності: в українській мові за допомогою суфікса -ар (-яр), а в російській мові - арь (-ярь). Субнормативний український запис цього прізвища [PERSON] виник при відтворенні української форми прізвища з його російського запису [PERSON] . Отже, український запис прізвища [PERSON] (свідоцтво про народження, записи [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , атестат про середню освіту запис [PERSON] ) та російський запис [PERSON] у трудовій книжці є ідентичними. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. При цьому, суд враховує, що заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність захисту прав заявника шляхом встановлення факту належності заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , яка заповнена російською мовою 12 вересня 1978 року. В даному випадку рішення суду не замінює собою документ, який виданий роботодавцем, а лише підтверджує належність такого документу фізичній особі, що у подальшому надасть заявнику можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать йому відповідно до положень статті 46 Конституції України. На підставі викладеного,

Outcome: approved