Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5 550 грн, що становить Ѕ суми, сплаченої позивачем за навчання дочки в ТОВ «IT.ШАГ». Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей. Наразі, у провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває справа про розірвання шлюбу між ними. 23 грудня 2020 року Солом`янським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з відповідача на його користь аліментів на малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного на кожну дитину. Крім того, згідно з пунктом 1.3. договору щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 14 липня 2020 року місцем проживання дітей є місце проживання батька. При цьому, позивач зазначає, що між ним та ТОВ «ІТ.ШАГ» укладено договір № 051018047 від 03 жовтня 2020 року про надання послуги з навчання [PERSON] у відповідності до програми та навчального плану «Малої Комп`ютерної Академії ШАГ», загальна вартість навчання за 5 років становить 111 000 грн, тобто по 11 100 грн за кожен семестр навчання, та ним було сплачено повну суму вартості навчання за перший семестр навчального 2020-2021 року у сумі 11 100 грн. З урахуванням викладеного вище вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги дітям, однак зобов`язана брати участь у додаткових витратах на дитину у рівній мірі з позивачем, оскільки щомісячно отримує заробітну плату, пенсію по втраті годувальника та соціальну допомогу як інваліду ІІІ групи з дитинства, є фізично здоровою людиною, інших утриманців немає, а тому просить суд стягнути із відповідача на його користь додаткові витрати на дитину, що становить половину від загальної суми додаткових витрат (11 100 грн) у сумі 5 550 грн. 29 грудня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 січня 2021 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25 січня 2021 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від 05 січня 2021 року, засобами поштового зв`язку, до суду надійшла довідка про розмір отриманої [PERSON] державної соціальної допомоги як інваліду з дитинства ІІІ групи за період з серпня 2020 року по січень 2021 року, яка становить 10 386 грн. 16 лютого 2021 року на виконання зазначеної ухвали до суду надійшли відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 01 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року відносно [PERSON] , та довідка про розмір пенсії [PERSON] за період з серпня 2020 року по січень 2021 року, яка становить 10 386 грн. 01 червня 2021 року до суду подано письмові пояснення відповідачем, з яких вбачається, що остання заперечує проти задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів, що таке навчання дочки пов`язано з розвитком здібностей дитини і яких саме. Саме по собі додаткове навчання в ТОВ «ІТ.ШАГ» не свідчить про наявність у дитини тих здібностей, розвиток яких потребує додаткових витрат. Крім того, не надано доказів перерахування позиваем коштів в сумі 11 100 грн саме на рахунок ТОВ «ІТ.ШАГ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд установив, що сторони мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08 вересня 2009 року (а. с. 7). 23 грудня 2020 року Солом`янським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 03 грудня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а. с. 15). Дитина проживає разом з батьком (позивачем) та знаходиться на її утриманні, що не заперечується відповідачем та підтверджується договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 14 липня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О. В. та зареєстровано в реєстрі за № 388. Зокрема, відповідно до пункту 1.3. вказаного договору місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання батька (а. с. 9-12). У позовній заяві позивач зазначає, що останній несе додаткові витрати на дитину щодо її навчання, що підтверджується договором від 03 жовтня 2020 року № 051018047, укладеним між позивачем та ТОВ «ІТ.ШАГ», предметом якого відповідно до пункту 1.1. є надання послуги з навчання [PERSON] у відповідності до програми та навчального плану «Малої Комп`ютерної Академії ШАГ» (а. с. 17-21). З додатку № 1 до договору від 03 листопада 2019 року вбачається, що вартість І семестру навчання становить 11 100 грн (а. с. 22). Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частин першої та другої статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Суд при розгляді позову виходить з того, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Такі висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20, від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19. Позивачем зазначено, що у зв`язку із навчанням дочки за навчальною програмою та навчальним планом «Малої Комп`ютерної Академії ШАГ», ним сплачено вартість навчання за І семестр у розмірі 11 100 грн. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачем не доведено, що навчання за вказаною програмою необхідне для розвитку здібностей дитини, не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність навчання дитини у ТОВ «ІТ.ШАГ». Крім того, не надано доказів на підтвердження того, що між ним та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання дочки, тобто заклад було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем. Твердження позивача про те, що відповідач протягом всього часу не надала жодної матеріальної допомоги, є необгрунтованими, оскільки наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов, проте позивачем не доведено, що відповідач не утримує дитину, враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає, що понесені позивачем витрати не викликані особливими обставинами, передбаченими частиною першою статті 185 СК України, оскільки позивачем не доведено, що зазначені ним витрати, обумовлені розвитком здібностей дитини, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача та відмову в їх задоволенні. З огляду на те, що суд відмовляє у позові, тому на підставі статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed