Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач та відповідач з 2011 року по 2013 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] , але відповідач, незважаючи на те, що визнавав дитину своєю, офіційно зареєструвати себе батьком народженої дитини відмовився, і вона зареєструвала його на своє прізвище,по батькові в свідоцтві про народження сина записано з її слів. Деякій час відповідач брав участь у вихованні сина, надавав матеріальну допомогу, а потім їхні відносини припинилися, і з сином він також припинив спілкування. Тому позивач просить визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши батьком дитини відповідача по справі [PERSON] , і стягнути з останнього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів. Також просила стягнути на її користь судові витрати. Процесуальні дії у справі. 06.08.2021 позовна заява надійшла до суду. 20.08.2021 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 20.08.2021 позовна заява залишена без руху. 24.11.2021 надійшла уточнена позовна заява. 30.11.2021 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В підготовче засідання учасники справи не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Від третьої особи також надійшло клопотання про розгляд справи без представника відділу ДРАЦС. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності учасників, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження якого матір`ю записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] /а.с.6/. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 30 квітня 2013 року, відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері) /а.с.7/. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з права батька (матері), які не перебувають у шлюбі між собою, визнати своє батьківство у відношенні народженої дитини, та з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх дітей. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. За приписами ст.128 СК України, за відсутністю заяв, право на подання яких встановлено ст.126 СК України, батьківство дитини може бути визнане за рішенням суду; підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з частиною третьою цієї статті, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст.135 СК України (частина 4 ст.128 СК України). Статтею 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з постановою Верховного Суду України від 16.05.2018, прийнятою у справі № 591/6441/14-ц, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Згідно приписів ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно ст.183 СК України визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, згідно з положеннями ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Висновок суду. На підставі вищезазначеного, в зв`язку з повним визнанням відповідачем позовних вимог, суд вважає, що батьківство [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] , може бути визнано в судовому порядку, а отже позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також суд вважає, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний надавати допомогу на утримання сина до досягнення ним повноліття. Запропонований позивачем розмір аліментів є достатнім і не порушує прав та інтересів інших осіб, який до того ж, відповідач визнав. За таких підстав, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, понесені ним витрати за вимогу про визнання батьківства підлягають стягненню з відповідача. Водночас, враховуючи, що позивач від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів звільнений, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved