Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернувся в банк із заявою б/н від 16 січня 2019 року. При підписанні даної заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 16 січня 2019 року, відповідач отримав картку типу Преміальна картка World Black Edition (з кредитним лімітом до 200000 грн.). В порушення умов вказаного договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 15 листопада 2020 року допустив заборгованість у сумі 250732,20 грн., яка складається заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 229155,73 грн., та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 21576,47 грн. Оскільки у добровільному порядку повернути вказану суму коштів відповідач не бажає, позивач, посилаючись на своє право, як кредитодавця, вимагати на власний розсуд від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість в загальному розмірі 229155,73 грн., а також стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3437,34 грн. Згідно з ухвалою суду від 18 січня 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки він суд не повідомив. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 січня 2019 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до даних довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 16 січня 2019 року [PERSON] згідно кредитного договору б/н отримав кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до січня 2022 року. Згідно даних довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] , 18 листопада 2019 року останньому було встановлено кредитний ліміт в сумі 190 000 грн., який 15 червня 2020 року було зменшено до 0,00. З виписки по особовому рахунку [PERSON] станом на 15 листопада 2020 року вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 15 листопада 2020 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 250732,20 грн., із яких: заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 229155,73 грн., та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 21576,47 грн. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість у розмірі 229155,73 грн. Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування кредитом. Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач не спростував обставин щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає надані позивачем в обґрунтуванням позовних вимог докази достовірними. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 229155,73 грн. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3437,34 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved