Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

26 серпня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 01 червня 2020 року позивачем було перераховано на поточний картковий рахунок відповідача № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 95279 гривень. Позивач вважає отримання відповідачем таких коштів безпідставним, оскільки за наслідками проведеної 01 червня 2020 року в Київському відділенні №5 АТ «Універсал Банк» планової ревізії готівкових коштів та інших цінностей, які знаходяться в операційній касі, сховищі відділення та обліковуються на балансових і позабалансових рахунках, виявлено недостачу готівки в сумі 1435748 гривень. За твердженнями позивача така недостача виникла через шахрайські дії невідомої особи, яка 01 червня 2020 року подзвонила на телефон Київського відділення №5 АТ «Універсал Банк», представилась співробітником підрозділу ІТ-підтримки банку, назвала прізвище одного із співробітників банку та повідомила про необхідність здійснення тестування програмного забезпечення за допомогою касира відділення. Дзвінок було переведено на старшого касира-оператора [PERSON] , яка почала отримувати від зазначеної невстановленої особи вказівки та, будучи впевненою, що працює у програмі в «тестовому режимі», виконувати їх. Таким чином було проведено 30 некоректних (помилкових) операцій на поповнення карткових рахунків клієнтів «Monobank» на загальну суму 1435748 гривень. Серед таких клієнтів виявилась і відповідач, якій на поточний рахунок № [NUMBER] (платіжна картка [NUMBER] ) переведено грошові кошти двома платежами в загальному розмірі 95279 гривень. За викладеними вище обставинами наразі розпочато кримінальне провадження, досудове розслідування якого триває. Відтак, посилаючись на відсутність між сторонами договірних правовідносин, на виконання яких відповідачу позивачем могло б бути здійснено правомірно перерахування наведеної вище суми, саме перерахування коштів на рахунок відповідача здійснено внаслідок помилкових дій касира, введеної в обману невідомим шахраєм, позивач у даному кондикційному позові просив стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму в розмірі 95279 гривень. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадженні у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від сторони позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримання позовних вимог, відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач правом на подання відзиву не скористалась. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України провести судове засідання за відсутності сторін та здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач з 27 березня 2018 року є клієнтом Акціонерного товариства «Універсал Банк», користується послугою «Monobank», в зв`язку із чим позивачем відкрито на ім`я відповідача рахунок № [NUMBER] . Дані обставини підтверджуються копією анкети-заяви до договору про надання банківських послуг «Monobank». В період з 01 по 02 червня 2020 року комісією у складі посадових осіб позивача проведено ревізію готівкових коштів та інших цінностей, які знаходяться в операційній касі, сховищі та обліковуються на балансових і позабалансових рахунках в Київському відділенні №5 Акціонерного товариства «Універсал Банк». За наслідками такої ревізії складено акт ревізії цінностей операційної каси від 01 червня 2020 року, відповідно до якого виявлено недостачу готівкових коштів у гривні в загальному розмірі 1435748 гривень. Викладене підтверджується копією відповідного акту, копією видаткового касового ордеру. 30 червня 2020 року комісією посадових осіб позивача на підставі розпорядження голови правління позивача №15-Р від 02 червня 2020 року проведено службове розслідування за вищевказаним виявленим фактом недостачі грошових коштів, за наслідками чого складено відповідний акт. Згідно висновків у такому акті 01 червня 2020 року недостача готівкових коштів в касі Київського відділення №5 в сумі 1435748 гривень виникла внаслідок шахрайських дій невстановленого чоловіка, які були реалізовані з причини допущених грубих порушень ВНД та посадових інструкцій старшим касиром-операціоністом [PERSON] та директором Київського відділення №5 Башинською С.В. Запропоновано, окрім іншого, вжити заходів щодо судового стягнення з винних зазначених осіб суми недостачі, звернутись до правоохоронних органів з приводу вчиненого кримінального правопорушення. В тексті акту наводиться перелік здійснених внаслідок шахрайських дій операцій із зазначенням дати, часу, суми перерахованих коштів, а також номерів карток, на які такі кошти були перераховані, що зумовило виникнення недостачі на загальну суму 1435748 гривень. Наведені обставини підтверджуються копіями письмових пояснень [PERSON] , розпорядження та акту за результатами проведеного службового розслідування. 02 червня 2020 року Голосіївським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві було порушено кримінальне провадження №12020100010003259 за ст.190 ч.4 КК України за вищевказаним фактом заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами, що підтверджується копією витягу з ЄРДР. Відповідно до копії виписки по особовому рахунку № [NUMBER] на ім`я відповідача 01 червня 2020 року на такий рахунок було перераховано грошові кошти двома траншами - 29879 гривень та 65400 гривень, що підтверджується також і копіями заяв про переказ готівки. Разом з тим, жоден із вказаних документів не містить посилань на повний номер картки, на яку було переховано такі кошти. Не містять матеріалами цивільної справи докази видачі відповідачу картки з певних номером, який би збігався з одним із тих, що вказані в акті від 30 червня 2020 року за результатами проведеного службового розслідування, саме яким визначено із прив`язкою до номерів карток, а не рахунків, перелік здійснених внаслідок шахрайських дій операцій з перерахування коштів, що призвели до отримання недостачі. 31 липня 2020 року позивачем на адресу відповідача направлено письмову вимогу про повернення безпідставно отриманих коштів, докази виконання якої в матеріалах справи відсутні. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України. Так, відповідно до ст.124 Конституції України, ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом положень ст.41 Конституції України, ст.ст.177, 179, 190, 192, 316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно - гроші), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Положеннями ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків та у порядку, встановленому законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ст.1213 ЦК України Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Нормою ст.1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Нормою ст.16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених вище норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність належних підстав для задоволення позову. Правова позиція суду, покладена в основу такого результату розгляду справи ґрунтується на наступному. Так норми ст.ст.1212-1215 ЦК України визначають такий позадоговірний спосіб захисту права власності як кондикція. Кондикційний позов - вимога повернення безпідставно набутого або збереженого особою у себе майна за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) або якщо правова підстава згодом відпала. Таким чином кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала або відбулась її трансформація (наприклад, договір, на підставі якого відбулось набуття майна, в подальшому було визнано недійсним; одна особа передала іншій кошти в якості авансу на виконання попереднього договору, однак основний договір в майбутньому так і не було укладено тощо). Відтак, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав існуючий договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст.1212 ЦК України, тобто норма даної статті підлягає застосуванню, коли одна сторона безпідставно утримує майно іншої сторони та при цьому в неї відсутнє відповідне договірне зобов`язання з повернення цього майна. У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Наведена правова позиція суду по даній справі відповідає правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 02 жовтня 2013 року по справі №6-88цс13, від 24 вересня 2014 року по справі №6-122цс14, від 18 листопада 2015 року по справі №6-582цс15, від 02 березня 2016 року у справі №6-3090цс15, від 04 жовтня 2017 року по справі №6-1216цс17, правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 10 жовтня 2018 по справі №757/6937/17-ц, від 20 березня 2019 по справі №634/727/16-ц, від 07 серпня 2019 по справі №752/5986/16-ц, а також правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 23 травня 2018 по справі №629/4628/16-ц, від 13 лютого 2019 по справі №320/5877/17, від 31 січня 2020 року по справі №161/17945/18, від 16 червня 2020 року по справі №910/22513/17, від 14 грудня 2021 року по справі №643/21744/19. Стосовно обставин спірних правовідносини сторін по даній цивільній справі, то з наявних матеріалів справи між сторонами дійсно не вбачається наявність таких договірних правовідносин, в рамках яких могло б відбутись перерахування коштів позивачем на користь відповідача за обставин, викладених позивачем у позові та у актах позивача про ревізію цінностей операційної каси, про результати проведеного службового розслідування. Разом з тим однією з обов`язкових підстав для задоволення даного кондикційного позову є належне доведення позивачем заявленого факту збереження відповідачем за рахунок позивача без достатньої правової підстави майна позивача, а саме перерахуванням за викладених у вказаних актах обставин грошових коштів в розмірі 95279 гривень саме на рахунок/картку відповідача. Доводячи дану обставину, позивач надає суду копію акту про результати проведеного службового розслідування, а також виписку з особового рахунку відповідача, копії заяв на переказ готівки. Відповідно до останніх двох документів (виписка, копії заяв) вбачається, що на рахунок відповідача дійсно 01 червня 2020 року двома переказами було перераховано кошти в загальному розмірі 95279 гривень. В той же час, з жодного з матеріалів справи неможливо встановити, що такі кошти були перераховані саме з рахунку позивача, а не іншої особи, також зазначений у виписці номер особового рахунку відповідача не збігається із таким, що вказаний у її Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг «Monobank», будь-які доказі зміни цього рахунку відсутні. І головне, акт за результатами проведення службового розслідування від 30 червня 2020 року, на даних якого щодо неправомірного перерахування коштів в розмірі суми недостачі базуються твердження позивача про перерахування коштів внаслідок шахрайських дій в тому числі на користь відповідача, містить відомості про проведені операції з перерахування коштів із зазначенням дати, суми перерахування, а також лише номерів карток отримувачів коштів, а не номерів рахунків. При цьому матеріали цивільної справи не містять жодного доказу, який би дозволяв суду встановити факт видачі відповідачу банківської картки із певним номером та порівняти його із номерами карток, зазначених в акті акт за результатами проведення службового розслідування від 30 червня 2020 року. Відтак, з матеріалів справи неможливо встановити, що кошти, вказані у акті за результатами проведення службового розслідування, були перераховані саме на картку відповідача. Таким чином, з вищевикладеного суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог з підстав їх недоведеності. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: dismissed