Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 14 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис № 367, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14 листопада 2008 року серії [NUMBER] . Позов обґрунтовано тим, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з початку 2014 року, дружина разом з сином проживають у [ADDRESS] , тобто на території, яка тимчасово не підконтрольна державі Україна. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який з часу фактичного припинення шлюбних відносин проживає разом з дружиною. Спір про визначення місця проживання дитини на дату подачі даного позову відсутній. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки у них різні погляди на життя, між ними зникло почуття любові та поваги, спільне господарство не ведеться, подальше примирення з відповідачем не розглядається. Спору про розділ майна, що є спільною сумісною власністю, на час подачі позову у них не виникає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує (а.с.19, 24). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с.17-18, 21-22), причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 367, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 14.11.2008 року (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.11.2021 року (а.с.7). Фактично сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство сторони не ведуть, мешкають окремо, мають неповнолітнього сина, який проживає з відповідачем. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права". Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач не проживають сім`єю, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та проживають окремо. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved