Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого діда. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем померлого, однак при зверненні до нотаріальної контори, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск встановленого законом строку звернення для спадкування. Учасники процесу в судове засідання не прибули. Представники сторін і третьої особи надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2012 року (а.с. 55). Позивачка є онукою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.12.1952 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.07.1976 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.03.1983 року і свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18.07.2003 року (а.с. 16 на звороті, 19, 17, 18). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 05.04.2021 року № 359/02-31 державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Шевченко Ю.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після померлого [PERSON] у зв`язку з тим, що не встановлено факту прийняття спадщини та сплив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач у заяві не зазначив жодної поважної, об`єктивної, непереборної, істотної причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. Доводи позивача щодо поважності пропуску строку через думку про те, що її матір (дочка померлого) подала заяву про прийняття спадщини, суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не є поважними для поновлення строку для подання заяви для прийняття спадщини. Отже, такий факт абсолютно не впливав на об`єктивну можливість вчинення позивачем передбачених законом дій для прийняття спадщини. Одночасно, слід звернути увагу на той факт, що нотаріус встановив, що відсутній факт прийняття позивачем спадщини після померлого діда. Як наслідок, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 - 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, - позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Отже, під час розгляду справи в судовому засіданні, досліджуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, судом не встановлено існування поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущено позивачем без поважних причин, а тому і немає підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. До того ж, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові, судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed