Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 01.08.2017 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі РАГСУ м. Ужгород, про що було зроблено відповідний запис за № 519. Від шлюбу в подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що кожен із подружжя має різні погляди на сімейне життя, між ними відсутня повага та взаєморозуміння. З відповідачем спільного господарства не ведуть та разом не проживають з 01.08.2020 року. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, тому просила строк на примирення їм не надавати. На підставі викладеного позивач просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу, укладеного між нею та\~\~ [PERSON] . Ухвалою судді від 07.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не повідомив суд про причини неявки. За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч.2\~ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про що було зроблено відповідний запис за № 519 та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] . Позивачка зазначає, що шлюбні стосунки фактично припинені з 2020 року. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Від шлюбу в подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] ( згідно з копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] ) Як вбачається з матеріалів справи стороною відповідача не подано до суду жодних заперечень, відзиву тощо по суті позову, такий не з`явився в судове засідання та не повідомив суд про причину неявки. Згідно зі\~ст. 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст.\~24, ст.\~25 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу\~згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзиву на позов не подав. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знаходить. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі\~ст. 105 СК України\~шлюб слід розірвати. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved