Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

16.08.2021 р. [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Женева», в якому просить суд визнати виконавчий напис №7913 від 22.11.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А. А. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева» заборгованості у розмірі 66004,72 гривень таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис №7913, яким стягнено з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева» заборгованості у розмірі 66004,72 гривень. 06.03.2020 р. приватним виконавцем Проценком Д.Ю. відкрито виконавче провадження №61185860 з виконання цього виконавчого напису. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначена сума заборгованості є спірною. Крім того, станом на 22.11.2019 року нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, кредитний договір не був посвідчений нотаріально, що суперечить вимогам діючого законодавства. Ухвалою Комунарського районного суду від 17.08.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позов не надійшов. Приватний нотаріус Гамзатова А. А. в судове засідання не з`явилась, не надіслала на ухвалу суду завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Сторони, треті особи не з`явились в судове засідання та не направили своїх представників. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис №7913, яким стягнено з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева» заборгованості у розмірі 66004,72 гривень за кредитним договором 91061/0005ХSGF від 22.04.2013 р. укладеним з Публічним акціонерним товариством «Платінум банк»за період з 22.03.2018 року по 04.11.2019 року. Сума заборгованості складається: 9000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 112,11 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 15647,87 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 376,81 грн. - строкова заборгованість за комісією; 40217,93 грн. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. (а.с.8). Відповідачем, третьою особою: приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. документів, на підстави яких вчинено виконавчий напис не надано. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] отримував письмову вимогу про усунення порушень. Суду не надано доказів того, що для вчинення виконавчого напису стягувачем було подано оригінал чи нотаріально посвідчена копія. Також не надано доказів на підтвердження суми заборгованості. Так, вказана суму заборгованості повинна бути підтвердженою документом, складеним у відповідності формі та змісту банківського рахунку з відображенням на ньому руху коштів. Повинно бути відображено з якого часу, відповідно до графіку платежів, позивач не виконував свої зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, із зазначенням помісячного нарахування заборгованості і відповідно суми відсотків. Отже, наведені фактичні обставини свідчать, що розмір заборгованості вказаний в оспорюваному виконавчому написі не є безспірним. За таких обставин виконавчий напис №7913 від 22.11.2019 року є незаконним та слід його визнати таким, що не підлягає виконанню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в сумі 908 грн., за подання позову та 454 грн. за заяву про забезпечення позову, то відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. та 454 грн. відповідно.

Outcome: approved