Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2018 року, від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя їх не склалося, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди та плани на життя, спільне господарство не ведуть, матеріальних претензій один до одного не мають. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно з червня 2019 року, тому переконаний, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб. Ухвалою судді\~Залізничного районного\~суду м.\~Львова від\~24.11.2021\~р.прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, про що повідомлено учасників справи. Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача, який подав письмову заяву, у якій просить позов задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, подала письмову заяву, в якій не заперечує проти заявлених позовних вимог, просить позов задовольнити. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено\~судом та\~доведено матеріалами\~справи,\~сторони зареєстрували\~шлюб 24\~жовтня 2018\~року Галицьким\~районним у\~місті Львові\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Львівській\~області, актовий запис № 598, в якому спільних дітей не мають. Також встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, припинили сімейні стосунки з червня 2019 року. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, позиції позивача та відповідача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, тому перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved