Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

13.09.2021 року [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові позивач зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . В наступний час в квартирі крім нього зареєстровано [PERSON] , яка з 2016 року не проживає в квартирі, комунальні послуги не сплачує, господарством не займається, її речей в квартирі немає. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 01 листопада 2021 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого розгляду на 19 листопада 2021 року (а.с.22-23) Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 19 листопада 2021 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 09 грудня 2021 року (а.с. 29-30) Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є повідомлення, заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності суду не надала. З огляду на це, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до спадкового договору від 09 жовтня 2010 року [PERSON] після її смерті передала у власність [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] , житловою площею 46,9 кв.м., загальною площею - 26,1 кв.м. (а.с.9-12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 05 березня 2016 року, [PERSON] , [INFO] померла, про що 05 березня 2016 року відділом ДРАЦС Дружківського МУЮ у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 209 (а.с.13). Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 67069764 від 01 вересня 2016 року квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності (1/1 частка) [PERSON] (а.с.14-15). Відповідно до відповіді виконавчого комітету Дружківської міської ради № 7302/160.1242/1-21 від 21 вересня 2021 року відповідач [PERSON] зареєстрована з 09 вересня 2016 року за адресою кв. [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до абз.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо). Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Частиною 6 ст.81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з урахуванням вище встановлених обставин справи вбачається, що відповідач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості потрапити в спірну квартиру, або здійснення спроб вселитись в спірне жиле приміщення, як і не надав доказів утримання або відмови позивача у прийнятті участі відповідача в утриманні спірного жилого приміщення. Враховуючи, що відповідач [PERSON] була відсутня у спірному приміщенні у встановлені законом строки без поважних причин, доказів щодо вчинення ним з боку [PERSON] перешкод у користування житлом ним суду також не надано. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] про визнання [PERSON] , такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved