Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

24 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свій позов тим, що 16.02.2010 року рішенням Київського районного суду м.Полтави з нього були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј усіх видів заробітку. 07.09.2021 року Київським районним судом м.Полтави було видано судовий наказ на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку. На даний час з нього стягують 50% заробітку на аліменти, сума щомісячних утримувань становить більше 7 000 грн., постійної роботи він не має, а тому сплативши аліменти йому не вистачає коштів на харчування та оплату комунальних послуг. В зв`язку з чим просив суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з ј частини на 1/6 частину усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А також змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з ј частини на 1/6 частину усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 23.12.2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Антофій М.О. надано суду Відзив на позовну заяву (в порядку ст.ст.43, 178, 191 ЦПК України), в якому в задоволенні позову просив відмовити. В судове засідання [PERSON] не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Його адвокат Яресько Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Антофій М.О. щодо задоволення позову заперечував в повному обсязі, просив відмовити за безпідставністю. Враховуючи згоду учасників справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися. Суд, заслухавши адвокатів Яресько Н.Ф. та Антофій М.О., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 16.02.2010 року рішенням Київського районного суду м.Полтави з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2009 року (а.с.5). Крім того, судом встановлено, що 07.09.2021 року Київським районним судом м.Полтави стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 06.09.2021 року (а.с.6). Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Аналізуючи норму ст.192 СК України можна дійти до висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для збільшення або зменшення розміру аліментів. Зміна сімейного стану є самостійною та незалежною від зміни матеріального стану підставою для розміру аліментів. Зміна ж сімейного стану позивача [PERSON] , а саме народження [INFO] [PERSON] та подальше стягнення аліментів на цю дитину, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. В судовому засіданні представником позивача адвокатом Яресько Н.В. не було надано письмових доказів, які б підтверджували погіршення майнового стану [PERSON] . Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів станом на 17.12.2021 р., що склалася перед [PERSON] , що підтверджується довідкою-розрахунком, виданою Київським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), яка становить 93 164 грн. 50 коп. (а.с.49-50). Враховуючи вище викладене, а також те, що позивачем не було надано жодних доказів про зміну його матеріального стану в зв`язку з народженням другої дитини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів. На підставі ст.ст.180,182,192 СК України та

Outcome: dismissed