Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 01 грудня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем уклали шлюб 21 травня 2005 року, який зареєстрований Шумбарською сільською радою Шумського району Тернопільської області. [INFO] від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] . Позивач у позові зазначає, що фактично між ним та відповідачем [PERSON] припинилися сімейні відносини, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, перестали вести спільне господарство. Причиною припинення шлюбних стосунків між ним та відповідачем стала подружня зрада, внасдідок чого останній не може надалі довіряти дружині. Впродовж останніх двох років сторони проживають окремо один від одного. Їх син проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. Вказує, що у них різні погляди на подальше життя, шлюб між подружжям існує формально. За таких обставин збереження шлюбу між ним та відповідачем [PERSON] суперечить його інтересам, а також інтересам їх сина, а тому просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Сідорова І.А. позовні вимоги підтримала повністю із підстав зазначених у позові та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечила. Окремо зазначила, що посилання позивача у позові стосовно того, що їх син перебуває на його утриманні не відповідають дійсності. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2022 року було прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 20 січня 2022 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 21.05.2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 травня 2005 року Шумбарською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 11. 5. Від спільного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 17. ІV. Оцінка Суду. 6. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 7. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 8. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 9. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 10. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 11. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 12. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. 13. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. 14. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач зазначає, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає розірванню, а позов позивача [PERSON] до задоволення. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 15. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 59542186 від 26.11.2021 р. позивачем сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved