Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

20.09.2021 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на її користь 28133 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з позивачем та за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.06.2020 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак відповідач від сплати аліментів ухиляється. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця Новоград-Волинського ВДВС заборгованість з виплати аліментів станом на 01.07.2021 року складає 28133 грн. та за цей час відповідач жодного місяця не сплачував кошти на утримання доньки. За розрахунками позивача за період з квітня 2020 року по 01 вересня 2020 року сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь, складає 28 729 грн., проте, враховуючи, що розмір неустойки не може перевищувати загального розміру заборгованості по аліментах, тому просить стягнути 28 133 грн. З метою захисту своїх майнових прав змушена звернутись до суду. Сторони в судові засідання 10.11.2021 року, 10.01.2022 року не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві позивач просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подав відзив на позов та позивач в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували з 06.06.2014 року до 14.01.2019 року у шлюбі та мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). За рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1575/20 від 17.06.2020 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 29.04.2020 року та до досягнення донькою повноліття (а.с. 8). На підставі рішення суду видано виконавчий лист, примусове стягнення по якому проводиться Володимир-Волинським РВ ДВС Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та заборгованість з виплати аліментів [PERSON] станом на 01.07.2021 року складає 28 133 грн. 33 коп. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментам у розмірі 28 133 грн. 33 коп. виникла з вини відповідача [PERSON] , оскільки останній не надав суду доказів про наявність обставин, які б свідчили, що заборгованість виникла не з його вини (затримки у виплаті заробітної плати, неправильність перерахування аліментів банками) чи доказів, які б слугували підставою для зменшення розміру неустойки. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач має право на стягнення пені з відповідача за прострочення сплати аліментів. Розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст.196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, неустойка (пеня) - спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. При обчисленні розміру пені, що підлягає стягненню, суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду № 333/6020/16-ц від 03.04.2019 року. Зокрема судом зазначено, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по пені у розмірі 28 729 грн. відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду № 333/6020/16-ц від 03.04.2019 року. Одночасно частиною 1 ст. 196 СК України чітко і безальтернативно встановлено розмір стягнення судом неустойки (пені) - не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами, тому сума пені не може бути більшою за 28133 грн. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтвердженні доказами, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Судові витрати по судовому збору у розмірі 908 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved