Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив: змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частин всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/6 частин всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; відкликати виконавчі листи, видані на підставі рішень Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року та 20 серпня 2021 року. Позов обґрунтовано тим, що з позивача на користь відповідачів утримуються 50% заробітку на сплату аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. На думку позивача, розмір аліментів, має бути зменшено до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно. Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року, провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги в частині зменшення аліментів, які стягуються на її користь на утримання [PERSON] з 1/4 до 1/6 частин заробітку (доходу) визнала. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши письмові докази, повно та всебічно встановивши обставини справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 259 ЦПК України Якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Так, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2021 року (справа № 185/5394/21), яке набрало законної сили 21.09.2021 року, встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками записані [PERSON] , [PERSON] . Вищевказаним рішенням суду з [PERSON] , [INFO] , який народився у селі Нова Русь Павлоградського району Дніпропетровської області на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2021 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 СК України). Зі ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. За приписами ч.3 ст. 259 ЦПК України, якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача. Враховуючи, що відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову в цій частині. Рішення суду про зменшення розміру аліментів не входить до переліку рішень, які підлягають негайному виконанню згідно ст.430 ЦПК України, тому аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню не з дня пред`явлення позову, а з дня набрання рішенням законної сили. Щодо відкликання виконавчого листа по справі № 185/5394/21, суд вважає таку вимогу позивача безпідставною та необґрунтованою, оскільки рішенням суду не припиняється стягнення аліментів за рішенням, на підстаі якого було видано виконавчий лист, а лише змінюється розмір. Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи положення ст. 259 ЦПК УКраїни, суд вважає за можливе ухвалити часткове рішення в частині вимог до [PERSON] , а щодо вимог до [PERSON] продовжити провадження.

Outcome: partial