Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

11 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку регресу та просила суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , в порядку регресу кошти у сумі 88 363,23 грн. в рахунок сплаченої позивачем заборгованості за кредитним договором №11153698000, укладеним 11.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] , понесені судові витрати Банку сплачений позивачем у розмірі 2 525,90 грн. та винагороду приватного виконавця сплачену позивачем у розмірі 8 836,00 грн., а усього 11 361,90 грн. та понесені судові витрати у розмірі 997,25 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 20 січня 2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» у справі №210/1605/15 та стягнуто солідарно з [PERSON] , з [PERSON] , з [PERSON] суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11153698000 від 11.05.2007 року в розмірі - 11540,86 доларів США, заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі - 11219,53 грн. та судовий збір у розмірі 2542,50 грн. 07.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області, розглянуто заяву представника стягувача (Банку) про примусове виконання виконавчого листа №210/1605/15-ц виданого 21.04.2021 року та відкрито виконавче провадження ВП № 65689796 та накладено арешти на усі рахунки та майно позивача, відповідача, поручителя. 09.08.2021 року, АТ «УкрСиббанк» проінформував відповідача про можливість погасити наявну заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11153698000 від 11.05.2007 року з подальшим анулюванням (прощенням) частини боргу. При цьому анулювання (прощення) часки боргу за Кредитним договором відбудеться АТ «УкрСиббанк» в день погашення суми заборгованості за Кредитним договором у розмірі 3 297,00 USD та витрат пов`язаних з процедурою примусового стягнення (судовий збір, витрати на виконавче провадження). Також, Банком в своїй пропозиції звернута увага відповідача, що вказана пропозиція дійсна лише до 10.08.2021 року включно. Позивач у позові зазначила, що враховуючи той факт, що відповідач протягом усього строку розгляду справи №210/1605/15-ц не приймав активної участі у вирішенні питання щодо погашення заборгованості за кредитним договором, а також, що після прийняття судом рішення, відкриття приватним виконавцем ВП №65689796 та накладення арештів на рахунки та усе майно Відповідачів по справі №210/1605/15-ц у тому числі на карткові рахунки позивача, на які вона отримувала заробітну плату та усе майно. З метою відновлення своїх конституційних прав, 10.08.2021 року позивачем було написано заяви до Банку, в яких, позивач зобов`язалась сплатити суми заборгованості за Кредитним договором у розмірі 3 297,00 USD та витрат пов`язаних з процедурою примусового стягнення (судовий збір, витрати на виконавче провадження), та сплачено вказані грошові кошти на банківський рахунок Банку, що підтверджується банківськими квитанціями №23 від 10.08.2021 року та № 25 від 10.08.2021 року. Також, 14.08.2021 року, з метою закриття ВП №65689796 позивачем було сплачено 8 836,00 грн. винагороди приватного виконавця. У зв`язку з чим, позивач посилаючись на бездіяльність відповідача щодо вирішення питання з погашення заборгованості за кредитним договором, з метою відновлення її порушеного права та конституційних прав, в неї з`явилась необхідність у зверненні до суду з метою стягнення грошових коштів з відповідача сплачених нею в повному обсязі за Кредитним договором №11153698000 від 11.05.2007 року в порядку регресу. Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 02 листопада 2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, що підтверджується поштовим направленням, яке повернулось на адресу суду з поштового відділення з відміткою «Адресат за вказаною адресою не проживає», відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважаються належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. З матеріалів справи встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені задоволені. Стягнуто солідарно з [PERSON] , з [PERSON] , з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11153698000 від 11.05.2007 року в розмірі - 11540,86 доларів США, заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі - 11 219,53 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат. (а.с. 10-14) Постановою приватного виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим Ігорем В`ячеславовичем від 07 червня 2021 року, в порядку виконання виконавчого листа №210/1605/15-ц виданого 21.04.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу відкрито виконавче провадження ВП №65689796. (а.с. 17-19) Постановою приватного виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим Ігорем В`ячеславовичем від 07 червня 2021 року, в порядку виконання виконавчого листа №210/1605/15-ц виданого 21.04.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої, накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] . (а.с. 20-21) Постановою приватного виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим Ігорем В`ячеславовичем від 07 червня 2021 року, в порядку виконання виконавчого листа №210/1605/15-ц виданого 21.04.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] . (а.с. 22-23) Постановою приватного виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим Ігорем В`ячеславовичем від 14 червня 2021 року, в порядку виконання виконавчого листа №210/1605/15-ц виданого 21.04.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . (а.с. 24-25) Постановою приватного виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим Ігорем В`ячеславовичем від 07 червня 2021 року, в порядку виконання виконавчого листа №210/1605/15-ц виданого 21.04.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, відповідно до якої, визначено для боржника [PERSON] , загальну суму мінімальних витрат 250,00 грн. (а.с. 27-29) Постановою приватного виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим Ігорем В`ячеславовичем від 07 червня 2021 року, в порядку виконання виконавчого листа №210/1605/15-ц виданого 21.04.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, відповідно до якої, визначено для боржника [PERSON] на користь приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В., основної винагороди у сумі 1154,08 дол. США та 1206,70 грн. (а.с. 30-32) Листом від 09.08.2021 року вих. №25-1-03/59419 за підписом керівника напрямку по роботі із зовнішніми компаніями ДСБ АТ «Укрсиббанк» Друзенко В.О. повідомлено [PERSON] , що йому надано можливість погасити наявну заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11153698000 від 11.05.2007 року з подальшим анулюванням (прощенням) частки боргу. При цьому, анулювання (прощення) частки боргу за Кредитним договором відбудеться АТ «Укрсиббанк» в день погашення ним суми заборгованості за Кредитним договором у розмірі 3297,00 доларів США одноразовим платежем з дотримання наступних умов: завчасне письмове повідомлення АТ «Укрсиббанк» про намір здійснити погашення заборгованості за Кредитним договором; надання документів, що підтверджують походження коштів (за необхідності); відшкодування понесених АТ «Укрсиббанк» витрат, пов`язаних з процедурою примусового стягнення (судовий збір, витрати на виконавче провадження тощо) в сумі 2525,83 грн. Зазначена пропозиція діє до 10.08.2021 року (включно) протягом операційного часу роботи АТ «Укрсиббанк» в м. Кривий Ріг. (а.с. 33) 10 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до голови правління АТ «Укрсиббанк» з заявою, в якій просила розглянути питання щодо можливості погашення нею наявної заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11153698000 від 11.05.2007 року із додатками та додатковими угодами до нього (за наявності) на умовах, визначених АТ «Укрсиббанк», з подальшим анулюванням (прощенням) частки боргу. Сума боргу на дату 10.08.2021 року за Кредитним договором складає: за основним боргом 10 064,31 доларів США, за нарахованими процентами 17 489,63 доларів США. (а.с.34) 10 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до голови правління АТ «Укрсиббанк» з заявою, в якій зазначила, що вона є поручителем за кредитним договором №11153698000 від 11.05.2007 року Боржника [PERSON] , зобов`язується відшкодувати АТ «Укрсиббанк» понесені Банком витрати на примусове стягнення заборгованості, що пов`язані із пред`явленням позову до суду про стягнення боргу у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №11153698000 від 11.05.2007 року щодо своєчасного погашення заборгованості, а саме: судовий збір (державне мито), в розмірі 2525,83 грн. відповідно до платіжного доручення №10951721 від 21.04.2015 року. (а.с. 35) З копії квитанцій №23 від 10.08.2021 року та №25 від 10.08.2021 року вбачається, що [PERSON] сплатила 3 297,00 доларів США, що в гривнях становить 88 363,23 грн. та 2525,90 грн. (а.с. 36) 14 серпня 2021 року [PERSON] сплатила на користь [PERSON] 8836,00 грн., в призначені платежу зазначено зг викон. лист №210/1605/15-ц від 21.04.2021 року, що підтверджується копією квитанції №33923845. (а.с. 40) Постановою приватного виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим Ігорем В`ячеславовичем від 14 серпня 2021 року, в порядку виконання виконавчого листа №210/1605/15-ц виданого 21.04.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої, виконавчий документ, виконавчий лист №210/1605/15-ц виданий 21.04.2021 року повернуто стягувачу. (а.с. 37-39) У відповідності до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Зобов`язання з множинністю осіб можуть мати солідарний характер. При чому солідарною може бути як вимога кредиторів, так і обов`язок боржників. За правилами даної статті солідарні зобов`язання виникають тільки у випадках, встановлених договором або законом. Приватним випадком законного солідарного зобов`язання є ситуація, коли предмет зобов`язання є неподільним (наприклад, кільком співавторам замовляється створення єдиного твору). Сторони можуть домовитися в договорі про надання зобов`язанню солідарного характеру. Випадки солідарних зобов`язань передбачені і в ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. Дана стаття встановлює наслідки виконання зобов`язання одним із солідарних боржників. Виконання кредитору одним з боржників є підставою виникнення регресного зобов`язання. Боржник, який здійснив виконання, виступає в якості кредитора перед іншими боржниками та за вирахуванням частки, яка припадає на нього самого, може стягувати те, що він раніше виконав кредитору. Якщо боржників декілька, регресне зобов`язання буде частковим (дольовим). При цьому частки співборжників передбачаються рівними, якщо інше не передбачене договором або законом. В разі виконання зобов`язання одним із солідарних боржників, нового зобов`язання не виникає, змінюється лише особа кредитора, отже, наприклад, забезпечення виконання, які були надані іншими боржниками, залишаються та можуть забезпечувати виконання такими боржниками вже обов`язку перед тим боржником, який здійснив виконання кредитору. Якщо за заявою одного з боржників кредитору пред`явлена зустрічна однорідна вимога до зарахування, солідарне зобов`язання в цілому припиняється (за умови рівності зустрічних вимог). При цьому боржник, який погасив вимоги кредитора зарахуванням своєї вимоги до нього, також набуває права регресу до інших боржників. Якщо один із солідарних боржників не виконав свого обов`язку, що випливає із регресного зобов`язання, такий обов`язок перекладається на решту боржників в рівних частках. При цьому після виконання ними такого обов`язку вони самі становляться кредиторами боржника та вправі вимагати від нього сплати тієї частини боргу, яку вони сплатили за нього. За змістом ч. 1 ст. 544 ЦК України право на зворотну вимогу (регрес) виникає у одного з солідарних боржників до інших лише після виконання ним солідарного обов`язку. Правовий аналіз положень зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені у ній, настають лише в разі повного виконання боржником солідарного обов`язку. Часткове виконання боржником солідарного обов`язку не породжує перехід до нього права на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників. За змістом вказаної норми право зворотної вимоги одного із солідарних боржників до інших виникає, коли такий боржник погасив борг повністю. Ознакою регресного зобов`язання є його самостійний, незалежний від основного договору характер, а також те, що воно виникає лише після припинення основного договору. Отже, право зворотної вимоги про стягнення з відповідача на її користь грошових коштів виникло у позивачки з моменту сплати нею боргу в повному обсязі. Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно із положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ознаками судових доказів є їх належність, допустимість, достовірність і достатність. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) , який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) . Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказів) . Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування, а достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Отже, в даному випадку заявлені позивачкою вимоги відповідають ефективному способу захисту порушених прав, а їх задоволення призведе до поновлення цих прав. Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При ухваленні рішення судом були врахована правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі № 760/27180/17, провадження № 61-12765св19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87581153) , в постанові Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі № 727/4089/15-ц, провадження № 61-4597св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72525150) , в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.05.2016 року у справі № 171/2399/14 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/57786741) , згідно яким право зворотної вимоги одного із солідарних боржників до інших виникає, коли такий боржник погасив борг повністю, а ознакою регресного зобов`язання є його самостійний, незалежний від основного договору характер, а також те, що воно виникає лише після припинення основного договору. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року) . Таким чином, оскільки позивачкою були надані суду переконливі докази на підтвердження її позовних вимог, враховуючи обов`язковість дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу, враховуючи те, що рішення в цивільній справі має бути справедливим, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] взагалі не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження його заперечень проти позову, відтак суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу слід задовольнити частково. Так, матеріалами справи встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року стягнуто солідарно з [PERSON] , з [PERSON] , з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11153698000 від 11.05.2007 року в розмірі - 11540,86 доларів США, заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі - 11 219,53 грн. Вказані обставини підтверджують, що солідарними боржники за договором про надання споживчого кредиту №11153698000 від 11.05.2007 року виступають троє осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вимогами ст. 544 ЦК України чітко встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Звернувшись до суду з вказаним позовом позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь, в порядку регресу кошти у сумі 88 363,23 грн. в рахунок сплаченої позивачем заборгованості за кредитним договором №11153698000, понесені судові витрати Банку сплачений позивачем у розмірі 2 525,90 грн. та винагороду приватного виконавця сплачену позивачем у розмірі 8 836,00 грн., а усього 11 361,90 грн. Відповідно до копії квитанції [PERSON] сплачено 3 297,00 доларів США, що в гривнях становить 88 363,23 грн., 2525,90 грн. та винагороду приватного виконавця сплачену позивачем у розмірі 8 836,00 грн. Тобто, позивач звернувшись до суду з вказаним позовом просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь в порядку регресу сплачені неї кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, а не в рівній частині як передбачено вимогами ст. 544 ЦК України. У зв`язку з чим, суд вважає, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити частково, розділивши сплачені позивачем кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на всіх солідарних боржників в рівних частинах. Зважаючи, що матеріалами справи встановлено, що солідарних боржників за договором про надання споживчого кредиту №11153698000 від 11.05.2007 року виступають троє осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , то сплачена позивачем сума 99 725,13 грн. підлягає розподілу між боржників у рівній частці, за вирахуванням частки, яка припадає на [PERSON] у зв`язку з чим, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 33 241,71 грн. Суд роз`яснює позивачу, що вона не позбавлена права звернутись з позовом і до іншого солідарного боржника [PERSON] з вимогами простягнення грошових коштів в порядку регресу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення , в порядку регресу кошти у сумі - 33241,71 грн. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог у розмірі 33241,71 грн. - що становить 33,33 % від суми позову (99725,13 грн.), із [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати сплачені при поданні позовної заяви, у розмірі задоволеної частини, що становить 332,39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial