Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.07.2015 по 28.05.2021 в розмірі 169 510 грн В обґрунтування позову зазначила, що 30.04.2015 року була звільнена з роботи за власним бажанням з підприємства - Комунальний театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську». Проте з нею не було проведено повного розрахунку, в зв`язку з чим вона звернулась до суду. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2016 року у справі 757/25503/15 на її користь з КП «ТВЗК «Театр пластичної драми на Печерську» стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 травня 2015 року по 10 листопада 2015 року - 15 065 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 травня 2015 року по 08 липня 2015 року у сумі 4 945 грн, вихідну допомогу - 6 900 грн, моральну шкоду - 5 000 грн На виконання рішення суду було видано виконавчі листи, на підставі яких відкрито два виконавчих провадження: ВП №53898574 (про стягнення 4 945 грн); ВП №53898662 (про стягнення 12 155 грн). 23.08.2017 року ВП №53898574 (4 945 грн) закінчено в зв`язку з повним виконанням рішення. 04.01.2020 року Печерським районним судом м. Києва у справі 757/25503/15 замінено сторону виконавчого провадження КЗ «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» на Театрально-видовищний заклад культури «Київський академічний театр «Золоті ворота». 28.05.2021 року закінчено ВП №53898662 (12 155 грн). Таким чином затримка в розрахунку при звільненні склала 1 517 робочих днів (з 09.07.2015 по 28.05.2021). При середньоденній заробітній платі у 115 грн, обрахованій за Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.1995 року №100, розмір середнього заробітку за вказаний період склав - 169 510 грн (без врахування вже сплаченої суми середнього заробітку 4 945 грн, за період з 01.05.2015 по 08.07.2015) (115 * 1 517 - 4 945). Посилаючись на норми ст.ст. 116, 117 КЗпП України просить позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. 20.09.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги позивача заперечуються в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з такого. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2016 року у справі 757/25503/15 з Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 травня 2015 року по 10 листопада 2015 року в сумі 15 065 грн; зобов`язано Комунальний заклад «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» надати [PERSON] письмовий розрахунок належних при звільненні сум та стягнути з Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 травня 2015 року по 08 липня 2015 року у сумі 4 945грн; змінено формулювання причини звільнення [PERSON] у наказі від 21.04.2015 р. №11-ВК; стягнуто з Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» на користь [PERSON] вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, а саме 6 900 грн та 5 000 грн моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. На виконання рішення суду було видано виконавчі листи (а.с. 59, 60). На підставі виконавчого листа 757/25503/15 (про стягнення 4 945 грн) 11.05.2017 року відкрито виконавче провадження №53898574 та яке закінчено 23.08.2017 р. в зв`язку з фактичним виконанням рішення (а.с. 12). На підставі виконавчого листа 757/25503/15 (про стягнення 12 155 грн) 11.05.2017 року відкрито виконавче провадження №53898662 та яке закінчено 28.05.2021 року (а.с. 16). Постановою Апеляційного суду м. Києва від 05.07.2018 року, рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2016 року в частині стягнення з Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 травня 2015 року по 10 листопада 2015 року в сумі 15 065 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. Рішення в частині стягнення моральної шкоди змінено: зменшено розмір моральної шкоди з 5 000 грн до 1 000 грн. В решті рішення суду залишено без змін. Тобто за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2016 року та постановою Апеляційного суду м. Києва від 05.07.2018 року відповідач мав сплатити позивачу: середній заробіток за час затримки розрахунку за період 01.05.2015-08.07.2015 р.р. - 4 945 грн; вихідну допомогу 6 900 грн; моральну шкоду 1 000 грн. Згідно платіжних доручень №1179 від 21.06.2017 року, №544 від 05.07.2018, №546 від 06.07.2018 року Театрально-видовищним закладом культури було сплачено 4 945 грн, 6 900 грн та 1 000 грн, призначення платежів: стягнення на користь [PERSON] згідно виконавчого листа 757/25503/15 (а.с. 80-82). Як зазначає відповідач, ним у зв`язку зі скасуванням апеляційним судом вимоги про стягнення 4 225 грн, 17.07.2018 року подано заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2021 року постановлено ухвалу у справі 757/25503/16 про задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (а.с. 106-107). 04.01.2020 року Печерським районним судом м. Києва у справі 757/25503/15 замінено сторону виконавчого провадження КЗ «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» на Театрально-видовищний заклад культури «Київський академічний театр «Золоті ворота». За змістом ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи факт скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь повивача 4 225 грн, в процесі виконання ВП 53898662 у відповідача скасувався обов`язок щодо виплати цієї суми. Відповідно, відсутні підстави стягувати з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.07.2015 по 28.05.2021 р.р. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так в рішенні № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою, допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога) крім випадків, встановлених законом. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідач у своєму відзиві просить покласти на позивача судові витрати, в т.ч. витрати на правничу допомогу, при цьому не подав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та не підтвердив здійснених ним витрат на правничу допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed