Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

25.03.2021 [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління «Ощадбанк», в якій просить виключити з ЄРЗВОНМ запис за реєстраційним номером обтяження 4963799. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на її майно, а саме "невизначене майно, все майно" в реєстрі права власності на нерухоме майно міститься обтяження, а саме заборона (архівний запис), яка накладена державним нотарусом Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори згідно повідомлення б/н від 12.03.1988 Кам`янка-Бузького відділення Ощадбанку, що не дає їй змоги вільно розпоряджатись належним їй на праві приватної власності майном. Причин, з яких було накладено заборону на майно їй невідомі, у зв`язку з тим змушена звернутись до суду з вказаним позовом. 11.10.2021 вказана цивільна справа передана судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області, який визначений згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою суду від 12.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 24.11.2021 задоволено клопотання позивачки про заміну неналежного відповідача та замінено неналежного відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління «Ощадбанк» належним - Кам`янка-Бузька державна нотаріальна контора. Ухвалою суду від 21.12.2021 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав листа, в якому просить суд справу розглядати у відсутності державного нотаріуса. З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як встановлено судом, згідно з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на не визначене майно, все майно [PERSON] , є обтяження, заборона (архівний запис), за реєстраційними номерами 4963799 від 16.05.2007 Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою, підставою даних обтяжень є повідомлення б/н від 12.03.1988 Кам`янка-Бузького відділення Ощадбанку (а.с.12). Разом з тим, відповідно до відзиву на позовну заяву від 20.10.2021, який наданий представником АТ «Державний ощадний банк України» вбачається, що «Державний ощадний банк України» не являється правонаступником Ощадного банку СРСР, за повідомленням якого від 12.03.1988 ймовірно накладалась заборона відчуження майна позивача [PERSON] (а.с.20-22). Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що їй невідомо про причини накладення такого арешту на майно, яке належить їй на праві приватної власності і що наявність такої заборони призводить до порушення її права вільно користуватись, розпоряджатись майном. Даний спір належить розглядати даному суду, так як згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Вирішуючи дану справу суд виходив із наступних мотивів та положень закону. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у реалізації його права володіння користування та розпорядження належним йому майном. Як видно із матеріалів справи, а саме з інформації яка міститься у даному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів невизначеного майна, всього майна, яке належить позивачці містить обтяження, яке виникло 12.03.1988 і існує до сьогоднішнього дня. Разом з тим, судовим розглядом не здобуто доказів того, що у позивача є будь-які майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження належного позивачці майна на підставі повідомлення від 12.03.1988 є надмірним втручанням у її право власності. Причому суд вважає, що з огляду на час, який минув з моменту виникнення зобов`язання (34 роки), відсутність будь-яких доказів щодо розміру такого зобов`язання, а також особи кредитора, існування обтяження на майно позивачки не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд може скасувати рішення державного реєстратора зокрема і щодо обтяження, тоді як поняття «зняття заборони» вжито в законі (ст. 31-2) як повноваження нотаріуса відповідно до Закону України «Про нотаріат». Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відтак, з метою ефективного захисту порушених прав позивачки, суд вважає за необхідне скасувати обтяження на нерухоме майно, яке міститься у відповідному записі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Беручи до уваги наведене вище, суд дійшов до переконання, що даний позов є підставний, обґрунтованим та спрямований на реальний захист прав та інтересів позивачки, а тому підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved