Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач, в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області, звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення доходу отриманого від безпідставно набутого майна, в якій зазначає, що відповідно до Закону України «Про органи місцевого самоврядування» Тернівська міська рада Дніпропетровської області уповноважена державою здійснювати відповідні функції щодо охорони та використання земельних ресурсів. При цьому, Тернівська міська рада Дніпропетровської області до цього часу не вживає заходів щодо стягнення з відповідача коштів (неодержаного доходу), від використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів, що порушує інтереси держави та із відповідними позовами до суду не звертались. Таким чином, при наявності загрози інтересам держави та бездіяльності органу місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, найефективнішим правовим способом захисту поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право, буде саме відповідно до ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво органів прокуратури інтересів держави в особі Тернівської міської ради. Так, позивач зазначає, що рішенням Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 25.04.2014 року № 817-47/VI, затверджені матеріали технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано ТОВ «ГРІН-ВЕСТ» в оренду земельну ділянку, площею 0,2510 га, кадастровий номер земельної ділянки: 1213500000:01:064:003 для обслуговування нежитлової будівлі по [ADDRESS] на 10 років. Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови, код КВЦПЗ 03.07 (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі). Орендна ставка згідно з указаним рішенням складає 4% від грошової оцінки земельної ділянки. На підставі даного рішення, 03.07.2014 року, між Тернівською міською радою Дніпропетровської області та ТОВ «ГРІН-ВЕСТ» укладено договір оренди земельної ділянки, площею 0,2510 га. Вищевказане право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 22.01.2015 року за № 18775210. 23.12.2016 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1702, виданого 23.12.2016 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Іщиком М.В., ТОВ «ГРІН-ВЕСТ» передало у власність відповідачу нерухоме майно - нежитлову будівлю по [ADDRESS] , площею 809 кв.м.. 28.12.2016 року відповідач змінив юридичну адресу місцезнаходження нерухомого майна та на даний час актуальною є адреса: [ADDRESS] , однак, зміни адреси місцезнаходження земельної ділянки, на якій розміщена дана нежитлова будівля до Державного земельного кадастру внесені не були. Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з відчуженням права власності на нерухоме майно, на підставі рішення Тернівської міської ради Дніпропетровської області № 281-18/VII від 27.01.2017 року ТОВ «ГРІН-ВЕСТ» припинено дію договору оренди землі, наданого для обслуговування нежитлової будівлі, площею 0,2510 га по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1213500000:01:064:0003, з моменту державної реєстрації угоди про розірвання договору оренди землі. На виконання зазначеного рішення, 06.02.2017 року, між ТОВ «ГРІН-ВЕСТ» та Тернівською міською радою Дніпропетровської області, укладено угоду про розірвання договору оренди землі. Так, нежитлове приміщення по [ADDRESS] (попередня адреса: [ADDRESS] , належало та було зареєстроване на праві власності за відповідачем з 23.12.2016 року та на даний час продовжує належати відповідачеві. Водночас, право на земельну ділянку у зв`язку з переходом права на об`єкти нерухомості, розташовані на цих ділянках, відповідачем не оформлено. Відповідач не звертався до Тернівської міської ради Дніпропетровської області з клопотанням щодо надання дозволу на розробку землевпорядної документації для передачі в оренду земельної ділянки, площею 0,2510 га, кадастровий номер: 1213500000:01:064:0003, по [ADDRESS] . Позивач зазначає, що відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки відповідач не має прав ні власника, ні землекористувача вищевказаної земельної ділянки по [ADDRESS] , та у порушення ст. 125 ЗК України користується земельною ділянкою за цією адресою без документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою. Також, позивач вказує, що до теперішнього часу на адресу Тернівської міської ради Дніпропетровської області від відповідача жодного звернення з пропозицією укласти договір оренди не надходило. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності від 15.07.2019 року та від 18.12.2020 року встановлено, що земельна ділянка, площею 0,2510 га, кадастровий номер № 1213500000:01:064:003, розташована по [ADDRESS] . На вищевказаній земельній ділянці розташоване нерухоме майно - нежитлова будівля, яка у 2018 році використовувалася як магазин-цех напівфабрикатів « [INFO] » та на теперішній час, як склад по зберіганню та реалізації зернових культур, а також продажу металоконструкцій, що перебуває на праві приватної власності у фізичної особи [PERSON] , яке на дату перевірки має юридичну адресу - [ADDRESS] . Під час обстеження вищевказаної земельної ділянки, встановлено, що відповідач використовує зазначену земельну ділянку, площею 0,2510 га по [ADDRESS] без правовстановлюючих документів. Згідно з матеріалами землевпорядної документації, межі земельної ділянки, площею 0,2510 га, визначені відповідно до зовнішніх меж будівлі, огорожі. Земельна ділянка межує із землями Тернівської міської ради з усіх межових точок. Відповідно до інформації ГУ ДПС у Дніпропетровській області на запит Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області від 06.05.2021 року, станом на 01.05.2021 року [PERSON] як платник плати за землю (орендної плати) не значиться. Крім того, Тернівський міський суд Дніпропетровської області у рішенні від 11.11.2019 року у справі № 194/1386/19 постановив стягнути з [PERSON] дохід, отриманий від безпідставно набутого майна в період з 08.02.2017 року по 11.06.2019 року в сумі 217495,14 грн. за використання земельної ділянки. Враховуючи, що до цього часу [PERSON] продовжує використовувати спірну земельну ділянку, відділом прогнозування, розвитку та споживчого ринку земельних відносин Тернівської міської ради Дніпропетровської області зроблено розрахунок суми доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, який склав: з 12.06.2019 року по 31.12.2019 року - 67173,43 грн., з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - 121678,76 грн., з 01.01.2021 року по 30.04.2021 року - 40559,58 грн.. При цьому, [PERSON] за використання земельної ділянки, площею 0,2510 га по [ADDRESS] , сплатив кошти у 2018 році в сумі 66950 грн. в якості земельного податку, які були враховані у рішенні Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11.11.2019 року у справі № 194/1386/19. Таким чином, до теперішнього часу відповідач користується вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, та відповідно до ст.ст. 1212-1214 ЦК України, повинен відшкодувати Тернівській міській раді Дніпропетровської області доходи, які від одержав у вигляді орендної плати за період з 12.06.2019 року по 30.04.2021 року, з урахуванням сплачених коштів в якості податку, у загальному розмірі 229411,77 грн.. Крім того, позивач зазначає, що відповідачу направлялися акти обстеження земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності від 15.07.2019 року та від 18.12.2020 року, а також [PERSON] був завчасно запрошений представником виконавчого комітету Тернівської міської ради до участі у обстеженні земельної ділянки, але останній відмовився від участі в обстеженні. Також, [PERSON] був проінформований щодо утримання ним доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за безоплатне користування земельною ділянкою протягом 2019-2021 років у розмірі 229411,77 грн., які належать Тернівській міській раді. В свою чергу [PERSON] не звертався із заявами та повідомленнями до Тернівської міської ради Дніпропетровської області щодо оформлення речових прав на законне використання земельної ділянки та укладення договору оренди землі та на даний час продовжує використовувати земельну ділянку без правовстановлюючих документів по теперішній час. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Тернівської міської ради Дніпропетровської області до місцевого бюджету м. Тернівка Дніпропетровської області дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 229411,77 грн. у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою, та стягнути на користь Дніпропетровської обласної прокуратури понесені судові витрати в розмірі 3441,18 грн.. 26.11.2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Павлоградська місцева прокуратура представляє інтереси Тернівської міської ради, оскільки остання не здійснює свої повноваження та не вживає і не вживала реальних заходів до захисту інтересів держави та усунення порушень законодавства, до компетенції якої віднесені відповідні повноваження щодо звернення до суду. Законодавством України закріплене право прокурора звертатись з позовом до суду, однак підстави та умови такого звернення чітко регламентовані та не можуть тлумачитись розширенню, оскільки у протилежному випадку це суперечитиме конституційним принципам рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та принципу змагальності сторін. Так, у позовній заяві Павлоградська окружна прокуратура не зазначила та не надала доказів, що Тернівська міська рада не здійснювала захист або здійснювала їх не належно, не довела щодо наявності та відсутності повноважень органів влади здійснювати захист законних інтересів у спосіб, який обрав прокурор. Крім того, відповідач у відзиві вказує, що у розрахунку суми позовної заяви включено період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року, однак згідно з п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» плата за землю не нараховується та не сплачується. Відповідач вважає, що є підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки Павлоградська окружна прокуратура не надала обґрунтованих фактів та доказів у наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах. У зв`язку з чим, [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову та закрити провадження у справі (а.с. 163-165). 30.12.2021 року представник Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що Тернівською міською радою як органом, уповноваженим здійснювати захист порушених майнових інтересів, протягом усього часу існування спірних правовідносин не було вжито належних заходів, направлених на стягнення або забезпечення надходження в добровільному порядку до бюджету м. Тернівка Дніпропетровської області грошових коштів, безпідставно збережених відповідачем від використання вищевказаної земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Верховний Суд у постанові № 903/129/18 від 15.10.2019 року дійшов висновку, що сам факт не звернення до суду, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, свідчить про те, що такий орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду. До того ж, встановлення причин гне звернення до суду органом, на якого покладено відповідні повноваження, не є обов`язком прокурора у розумінні вимог процесуального законодавства. Стосовно твердження відповідача про те, що в період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року він був звільнений від плати за землю представник позивача зазначає наступне. 18.03.2020 року набув чинності Закон України від 17.03.2020 № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (СОУГО-19)», яким, зокрема, внесені зміни до порядку нарахування та сплати плати за землю. Так, підрозділ 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено новим пунктом 524, згідно з яким за період з 01.03.2020 року по 30.04.2020 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності. Разом з тим, нормами вказаного вище закону визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України подали податкову декларацію із плати за землю, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за відповідні місяці.02.04.2020 року згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУГО-19)» № 540 змінено норму пункту 524 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо плати за землю, а саме плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки) не нараховується та не сплачується за період з 01.03.2020 року по 31.03.2020 року. Тобто, плату за землю за березень 2020 року фактично виключили із пільгового періоду. Ті платники плати за землю, які на підставі Закону № 533 подали уточнюючі податкові декларації з плати за землю за 2020 рік на зменшення податкових зобов`язань за березень та квітень 2020 року, враховуючи вимоги Закону № 540, зобов`язані подати не пізніше 30.04.2020 уточнюючу податкову декларацію до податкової декларації з плати за землю за 2020 рік (з урахуванням раніше поданих уточнюючих податкових декларацій) та відновити (збільшити) податкові зобов`язання з плати за землю за квітень 2020 рік. Сплатити відновлені (збільшені) суми податкових зобов`язань з плати за землю за квітень 2020 року потрібно було у строк до 30.06.2020 року без нарахування пені та штрафних санкцій, передбачених Податковим кодексом України за порушення термінів сплати податкових зобов`язань. Позивач вказує, що цих умов відповідачем не було дотримано, земельну ділянку [PERSON] використовував без оформлення договору оренди, уточнюючу податкову декларацію щодо земельної ділянки не подавав, у зв`язку з чим, представник позивача просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача - Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області Олійников Б.Ю., який представляє інтереси держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник Тернівської міської ради Дніпропетровської області Немцева І.В. до суду не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника Тернівської міської ради, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення по справі, покладається на рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи без його участі до суду не подав, однак раніше подав відзив на позовну заяву. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави». У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 806/1000/17. У постанові № 912/2385/19 від 26.05.25020 року Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що для того щоб інтереси держави не залишалися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Прокурор звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. З огляду на те, що відповідно до Закону України «Про органи місцевого самоврядування» Тернівська міська рада Дніпропетровської області уповноважена державою здійснювати відповідні функції щодо охорони та використання земельних ресурсів, які перебувають і є об`єктами права власності Українського народу, тому остання є матеріальним позивачем у справі. При цьому, Тернівська міська рада Дніпропетровської області до цього часу не вживає заходів щодо стягнення з відповідача коштів (неодержаного доходу), від використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів, що порушує інтереси держави та із відповідними позовами до суду не звертались (а.с. 110-111). Окрім цього, з матеріалів справи встановлено, що відповідно до листа виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 110-111), виконавчий комітет звертався до в.о. керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області з поданням щодо вжиття заходів представницького характеру, передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з порушенням [PERSON] земельного законодавства, а саме: використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Крім того, з листів виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 26, 102, 116-117) видно, що виконавчий комітет для вжиття заходів представницького характеру надіслав прокурору документи щодо порушення [PERSON] земельного законодавства (а.с. 27, 103-111). З урахуванням наведених норм права, вищезазначене обґрунтування відповідає розумінню «інтересів держави», тому суд вважає, що позов прокурора має на меті захист суспільних інтересів, якими опікується держава. Відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, а право кожного громадянина користуватися природними об`єктами права власності народу повинно відбуватися відповідно до закону, не на шкоду людині і суспільству. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Враховуючи вищезазначене, суд критично відноситься до заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов з приводу того, що Павлоградська окружна прокуратура Дніпропетровської області не надала до суду обґрунтованих фактів та доказів бездіяльності органів місцевого самоврядування, з огляду на те, що в даному випадку на розгляд суду подана позовна заява про стягнення доходу у виді не отриманої орендної плати громадою, внаслідок дій щодо користування земельною ділянкою без оформлення права використання земельної ділянки, а тому відповідно до ст.ст. 13, 14 Конституції України цей спір має суспільний інтерес, захист якого є підставою для звернення прокурора до суду з таким позовом відповідно до норм Конституції України та Закону України «Про прокуратуру» та прокурором обґрунтовані підстави і наявність обставин для його звернення до суду, оскільки захист цих інтересів неналежним чином здійснює орган місцевого самоврядування. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦПК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В судовому засіданні встановлено, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.01.2018 року № НВ-0001173642018 земельна ділянка 0,2510 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 1213500000:01:064:0003, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, належить на праві комунальної власності Тернівській міській раді Дніпропетровської області, дата державної реєстрації земельної ділянки 15.04.2014 року (а.с. 43), про що також свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.04.2021 року № 252483716 (а.с. 41-42). Відповідно до рішення Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 25.04.2014 року № 817-47/VI, затверджено матеріали технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано в оренду юридичній особі ТОВ «Грін-Вест» земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі по [ADDRESS] , загальною площею 0,2510 га, кадастровий № 1213500000:01:064:0003 на 10 років (а.с. 78). З договору оренди землі від 03.07.2014 року, укладеного між Тернівською міською радою Дніпропетровської області та ТОВ «Грін-Вест», встановлено, що згідно з п. 1 вказаного договору Тернівська міська рада Дніпропетровської області, як орендодавець надає, а ТОВ «Грін-Вест», як орендар приймає у строкове користування земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі, яка знаходиться по [ADDRESS] , згідно з рішенням Тернівської міської ради № 817-47/VI від 25.04.2014 року, кадастровий номер - 1213500000:01:064:0003 (а.с. 73-77). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.04.2021 року № 252483957, відповідач [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме: будівлі, магазину-цеху напівфабрикатів « [INFO] », на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іщик М.В. (а.с. 33-34). З вказаного витягу видно, що 23.12.2016 року ТОВ «Грін-Вест» передало у власність [PERSON] нерухоме майно, нежитлову будівлю, загальною площею 809 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . 27.12.2016 року змінено адресу місцезнаходження нерухомого майна, власником якого є [PERSON] , а саме: нежитлової будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.06.2019 року № 170788262 (а.с. 35-40). З матеріалів справи видно, що у зв`язку з відчуженням права власності на нерухоме майно ТОВ «Грін-Вест» припинено дію договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 22.01.2015 року № 18775210, щодо земельної ділянки загальною площею 0,2510 га для обслуговування нежитлової будівлі, яка знаходиться: [ADDRESS] , кадастровий номер 1213500000:064:0003, що підтверджується угодою від 06.02.2017 року про розірвання договору оренди землі і передачу та прийому земельної ділянки на підставі рішенням Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 27.01.2017 року № 281-18/VII «Про припинення договору оренди землі» (а.с. 79-80), що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.07.2021 року № 264899025 (а.с. 44-47). Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований Земельним кодексом України. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України (на час виникнення спірних правовідносин), якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно з п. е ч. 1 ст. 141 ЗК України (на час виникнення спірних правовідносин), набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача. За змістом глави 15 ЗК України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди. Частина перша ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України). Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За змістом вказаних приписів виникнення права власності на жилий будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України (на час виникнення спірних правовідносин), не є правопорушенням відсутність у власника жилого будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. До моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. За змістом положень глави 83 ЦК України для кондикційних зобов`язань характерним є, зокрема, приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Отже, за змістом вказаних положень право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи частини 2 статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. Фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 року у справі № 922/3412/17 та від 13.02.2019 року у справі № 320/5877/17. З матеріалів справи встановлено, що після набуття права власності [PERSON] на нерухоме майно, що розташовано на земельній ділянці комунальної власності м. Тернівка Дніпропетровської області, на адресу відповідача [PERSON] виконавчим комітетом Тернівської міської ради Дніпропетровської області були направлені листи від 10.07.2019 року № 1482/0/2-19 (а.с. 92), від 16.08.2019 року № 1808/0/2-19 (а.с. 93) та від 10.12.2020 року (а.с.101), з яких видно, що [PERSON] повідомлявся щодо участі у обстеженні членами робочої групи виконавчого комітету Тернівської міської ради земельної ділянки, у зв`язку з переходом до нього права власності на нерухоме майно по [ADDRESS] . З актів обстеження земельної ділянки, що перебуває в комунальній власності від 15.07.2019 року з фотознімками (а.с. 85-91) та від 18.12.2020 року з фотознімками (94-99), видно, що комісією у складі членів робочої групи з перевірки додержання вимог законодавства, реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин, використання та охорони земель в м. Тернівка за відсутності землекористувача [PERSON] проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться у комунальній власності, з метою визначення її стану та суб`єктів користування, за результатами якого встановлено, що на земельній ділянці по [ADDRESS] , загальною площею 2510 кв.м., кадастровий номер 1213500000:01:064:0003, розташовано нерухоме майно - нежитлова будівля, магазин-цех напівфабрикатів « [INFO] », що перебуває на праві приватної власності у фізичної особи [PERSON] , до якого перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщено майно, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі»). Але, як зазначено у актах ні до 15.07.2019 року, ні до 18.12.2020 року землекористувач не звертався до Тернівської міської ради Дніпропетровської області для передачі земельної ділянки в оренду відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України та продовжував використовувати земельну ділянку без правовстановлюючих документів. Окрім цього, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] заперечень щодо актів обстеження Тернівській міській раді Дніпропетровської області не подав. Отже, судом встановлено, що Тернівською міською радою Дніпропетровської області здійснювались заходи щодо укладення з [PERSON] договору оренди вищевказаної земельної ділянки, однак останній ігноруючи вимоги Тернівської міської ради Дніпропетровської області договір оренди не уклав, що також підтверджується листом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 14.05.2021 року № 12005/5/04-36-24-08-23, з якого видно, що за даними інформаційної системи ДПС України станом на 01.05.2021 року [PERSON] як платник плати за землю (орендної плати) за адресою, зазначеною у запиті ( [ADDRESS] ), не значиться (а.с. 112-113). Водночас, за змістом ст. 125 ЗК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З матеріалів справи видно, що відповідачем речові права на земельну ділянку не зареєстровані. Також, судом встановлено, що відповідач правомірно володіє лише нерухомим майном, а саме нежитловими будівлями, розташованими на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Проте, відповідне право щодо користування вказаною земельною ділянкою за відповідачем не зареєстровано, договору оренди з власником земельної ділянки не укладено. Згідно з ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно з п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Так, з рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11.11.2019 року у справі № 194/1386/19, яке за постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.03.2021 року залишено без змін та набрало законної сили 18.03.2021 року, встановлено, що [PERSON] сплачено земельний податок з фізичних осіб у 2018 році, а саме: сплачено грошові кошти в сумі 66950,00 грн., за земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 52-72), у зв`язку з чим видно, що відповідачем визнано право користування спірною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, яка належить на праві власності/постійного користування Тернівській міській раді, про що свідчать відомості про право власності постійного користування (а.с. 48). Крім того, за вказаним вище рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області з [PERSON] стягнуто на користь Тернівської міської ради Дніпропетровської області дохід отриманий від безпідставно набутого майна в сумі 217495,14 грн. за період з 08.02.2017 року по 11.06.2016 року. Також, відповідно до розрахунку розміру недоодержаної орендної плати за безоплатне користування земельною ділянкою кадастровий номер 1213500000:01:064:0003, проведеного в.о. начальника відділу прогнозування розвитку споживчого ринку, земельних відносин та управління комунальним майном виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області за період з 12.06.2019 року по 30.04.2021 року, розмір неодержаної орендної плати за період складає 229411,77 грн., а саме: за період з 12.06.2019 року по 31.12.2019 року - 67173,43 грн., за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - 121678,76 грн., за період з 01.01.2021 року по 30.04.2021 року - 40559,58 грн. (а.с. 27), що не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву. Щодо твердження відповідача про те, що в період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року він був звільнений від плати за землю суд приходить до наступних висновків. Так, 18.03.2020 року набрав чинності Закон України від 17.03.2020 № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (СОУГО-19)», яким, зокрема, внесені зміни до порядку нарахування та сплати плати за землю. Підрозділ 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено новим п. 52-4, згідно з яким за період з 01.03.2020 року по 30.04.2020 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності. Разом з тим, нормами вказаного вище закону визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України подали податкову декларацію із плати за землю, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за відповідні місяці.02.04.2020 року згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУГО-19)» № 540-ІХ змінено п. 52-4 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо плати за землю, а саме не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності. При цьому платники плати за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до пункту 286.2 статті 286 цього Кодексу подали податкову декларацію, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період березень 2020 року. При цьому у разі подання таких податкових декларацій з підстав, визначених цим підпунктом, до таких платників податків не застосовуються санкції, визначені статтею 50 цього Кодексу, та штрафні санкції згідно з вимогами пункту 120.2 статті 120 цього Кодексу, за внесення змін до податкової звітності в частині збільшення податкових зобов`язань з плати за землю за податковий період квітень 2020 року. Однак, спірну земельну ділянку [PERSON] використовував без оформлення права власності або права користування, у тому числі на умовах оренди, а також не на умовах використання спірної земельної ділянки в господарській діяльності. Крім того, уточнюючу податкову декларацію щодо використання спірної земельної ділянки не подавав, а тому, з огляду на викладене, підстав для виключення з розрахунку суми плати за землю за період з 01.03.2020 року по 31.03.2020 року, не має. З правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2019 року у справі № 922/3782/17 видно, що нормативна грошова оцінка є основою для визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. З розрахунку, проведеного Тернівською міською радою Дніпропетровської області встановлено, що сума, заявлена позивачем до стягнення, розрахована як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування відповідно до нормативної грошової оцінки та Положення про встановлення плати за землю в межах м. Тернівка Дніпропетровської області, затвердженого рішенням Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 29.01.2016 року № 70-5/VII «Про затвердження Положення про встановлення плати за землю в межах м. Тернівка Дніпропетровської області в новій редакції» із змінами від 30.03.2016 року (а.с. 21-25). Прокурор, звертаючись до суду з відповідним позовом, в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області, як на правову підставу своїх вимог посилається на положення ст. 1212 ЦК України, а обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення з [PERSON] доходу , отриманого від безпідставно набутого майна в сумі 229411,77 грн. вказав, що ця сума є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у власності Тернівської міської ради Дніпропетровської області без укладення договору оренди, внаслідок чого, Тернівська міська рада Дніпропетровської області була позбавлена можливості отримати дохід у вказаному розмірі від передачі спірної земельної ділянки в оренду. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30.06.2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Предметом позову в цій справі є стягнення грошових коштів, належних до сплати за користування земельною ділянкою за звичайних умов (в разі оформлення договірних відносин відповідачем), втім не сплачених відповідачем, що пов`язується із втратою позивачем як потерпілою особою цього ж майна (грошових коштів). Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, а саме відсутності будь-яких активних дій з боку відповідача, направлених на оформлення орендних правовідносин з моменту набуття права власності на нерухоме майно, розташованого на спірній земельній ділянці, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під вказане вище визначення Європейського суду з прав людини «виправдане очікування» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. З огляду на викладене, відновлення порушених прав Тернівської міської ради Дніпропетровської області за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку щодо задоволення заявлених вимог позивача в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3441,18 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved