Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

30 листопада 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що вони з відповідачем з 23 травня 1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, внаслідок втрати один до одного взаємопочуття та взаєморозуміння. Сімейне життя та розуміння між ними поступово погіршувалось, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У них виявилися різні характери та із-за їхньої несумісності вони не змогли наладити їх сімейні стосунки. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільного домашнього господарства з відповідачем не ведуть, сімейні стосунки не підтримують та проживають за різними адресами. В зв`язку з чим подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Посилаючись на викладене, позивач просила суд шлюб, укладений між нею та відповідачем у Глобинському райвідділі РАЦС Полтавської обл. 23 червня 1993 року, актовий запис № 39 - розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, направила до суду заяву, в якій прохала справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити . Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 23 травня 1989 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Глобинським райвідділом РАЦС Полтавської обл., актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 23 травня 1989 року. Від вказаного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, подружнє життя не склалося через відсутність взаємопочуття та взаєморозуміння. Спільним побутом не пов`язані, проживають за різними адресами. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved