Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 21461,38 грн. з тих підстав, що 11 квітня 2020 року між ПрАТ "СК "ВУСО" та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 190151984, автомобіля марки "Opel Omega 2.0", державний реєстраційний номер [NUMBER] . 01.10.2020 року о 09:11 год. в м. Кропивницький на перехресті вул. Преображенська та вул. Архангельська сталася ДТП за участю автомобілів "Opel Omega 2.0" під керуванням [PERSON] та ВАЗ 21101, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністрастивного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. ПрАТ "СК "ВУСО" визнало вказану подію страховим випадком, відповідно до чого виплатило власнику автомобіля ВАЗ 21101 страхове відшкодування у розмірі 42922,75 грн., які у порядку регресу підлягаю стягненню з відповідача в розмірі 50 % сплаченого страхового відшкодування. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 02.08.2021 року, який укладений між ПрАТ "СК "ВУСО" ( первісний кредитор) та ФОП [PERSON] ( новий кредитор), первісний кредитор передав, а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу відповідно до вищезазначеного договору страхування і тому за таких обставин позивач просить стягнути з відповідача сплачену завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 21461 грн.38 коп.,сплачений судовий збір в сумі 908 грн. тавитрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. 00 коп. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав клопотання про проведення судового засідання без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог. Підстави невизнання позовних вимог викладені у відзиві на позов від 09.12.2021 року. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 11.04.2020 року між ПрАТ "СК "ВУСО" та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 190151984, а саме автомобіля марки "Opel Omega 2.0", державний реєстраційний номер [NUMBER] , з терміном дії з 12.04.2020 року по 11.04.2021 року включно. Відповідно до вказаного полісу страхування ПрАТ "СК "ВУСО" взяло на себе зобов`язання у разі настанння страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. При цьому базовий платіж та коригуючі коефіцієнти, що застосовувалися для розрахунку розміру страхового платежу становить зменшення пільговику 50 %. 01.10.2020 року о 09:11 год. в м. Кропивницький на перехресті вул. Преображенська та вул. Архангельська сталася ДТП за участю автомобілів "Opel Omega 2.0" під керуванням [PERSON] та ВАЗ 21101, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Ленінського районного суд м.Кіровограда від 17.12.2020 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення. Відповідно до вимог частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля ВАЗ 21101, державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ "СК "ВУСО" із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за полісом № 190151984 від 11.04.2020 року. Страховиком визнано вказану подію страховим випадком і відповідно до чого виплатило власнику автомобіля ВАЗ 21101, державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в загальном урозмірі 42922 грн. 75 коп., що підтверджується страховим актом № 2063859-3 від 12.11.2020 року та платіжними дорученнями № 31987 від 03.11.2020 року, № 29132 від 12.10.2020 року та № 33048 від 12.11.2020 року. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон 1961) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 даного Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 22 Закону 1961 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 38-1 Закону 1961 у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Частиною 2 ст. 13 Закону 1961 зазначено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вищевикладене у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ "СК "ВУСО" завдані збитки в порядку регресу у розмірі 50 % сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом № 190151984 від 11.04.2020 року у розмірі 21461 грн.38 коп. 02.08.2021 року між ПрАТ "СК "ВУСО" ( первісний кредитор) та ФОП [PERSON] ( новий кредитор) укладено договір № 02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає(передає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеним договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору в порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку №1 до вищевказаного договору новим кредитором прийнято право вимоги по договору страхування № 190151984. Згідно п.1 с.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат. Так, згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем при подачі позов у був сплачений судовий збір в сумі 908 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 03.08.2021 року платіжним дорученням № Р24А900337886А61053 позивачем сплачено адвокату Самойленко П.М. 4000 грн.00 коп. на оплату послуг за надання правової допомоги згідно договору від 30.01.2019 року. Зважаючи на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що стягнення з відповідача витрат у заявленій сумі не буде суперечити принципу розподілу таких витрат, суд,

Outcome: approved