Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулася позивач [PERSON] з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з відповідачем 15 квітня 2005 року уклали шлюб, у якому у них народилися: донька [PERSON] , 2005 року народження, донька [PERSON] , 2007 року народження, син [PERSON] , 2010 року народження, син [PERSON] , 2012 року народження, та дочка [PERSON] , [INFO] . З плином часу їх сімейні стосунки складалися не кращим чином. Чоловік припинив піклуватися про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про домашній затишок, не проявляв належну повагу до дружини та до сімейних стосунків, що призводило до постійних конфліктів у сім`ї. Такі сімейні відношення негативно впливали на виховання малолітніх дітей, тому вимушена була звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.04.2019 року шлюб між ними було розірвано. Крім того, з огляду на те, що діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишилися проживати з нею та знаходилися на її повному утриманні, вона вимушена була звернутися до суду за захистом прав та інтересів своїх дітей з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] аліментів на її користь на утримання дітей. Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 серпня 2017 року прийнято рішення, яким з [PERSON] на її користь на утримання дітей: [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 червня 2017 року. Разом з тим, щодо стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] позивач не зверталася, оскільки на час винесення рішення вона ще не народилася. Діти продовжують проживати з нею і на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу і навіть не виконує рішення суду щодо стягнення аліментів. Станом на 31.05.2021 року у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 196 313,00 гривень. Вважає, що відповідач є платоспроможним, оскільки він фізично здоровий, дієздатний, має можливість працювати, у його власності є земельна ділянка. Просить суд стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою судді від 01.10.2021 року, після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Розгляд справи був призначений на 21 січня 2022 року без виклику сторін. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом достовірно встановлено про те, що згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2019 року, яке вступило в законну силу 03 травня 2019 року, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 15 квітня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 490 - розірвано. У позивача та відповідача у вказаному шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, згідно якого у Книзі реєстрації народжень 16 червня 2005 року зроблено актовий запис № 1438. [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, згідно якого у Книзі реєстрації народжень 18 грудня 2007 року зроблено актовий запис № 800. [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, згідно якого у Книзі реєстрації народжень 30 березня 2010 року зроблено актовий запис № 237. [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, згідно якого у Книзі реєстрації народжень 14 лютого 2012 року зроблено актовий запис № 26. [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, згідно якого у Книзі реєстрації народжень 15 листопада 2017 року зроблено актовий запис № 696. До народження [PERSON] та до розірвання шлюбу, у судовому порядку було вирішено питання щодо стягнення з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивача [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією заочного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 серпня 2017 року, яке вступило в законну силу 18 вересня 2017 року. Згідно довідки Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виданої 31.05.2021 року за № 9618, позивач [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року, згідно з виконавчим листом № 2/705/1522/17 і станом на 31.05.2021 року заборгованість останнього становить 196 313,00 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ч.1 та ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, їх спільні діти, в тому числі [PERSON] , [INFO] , проживають з позивачем, яка фактично несе витрати на утримання дітей, оскільки судове рішення щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, крім дочки [PERSON] , відповідачем не виконується. Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач також повинен нести періодичні витрати на утримання доньки [PERSON] , для забезпечення належного розвитку та умов її проживання. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Позивач просила суд визначити розмір аліментів на утримання доньки в частині від заробітку відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно же з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем не представлено і не зазначено належних та допустимих доказів того, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення їхньою дитиною повноліття, оскільки він не сплачує встановлені судом аліменти на утриманні інших дітей. Також, суд бере до уваги, що сторони у справі мають п`ятеро дітей, на чотирьох із яких за вже наявним судовим рішенням відповідач має сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини на кожну дитину, тобто стягнення з відповідача аліментів на утримання п`ятої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку призведе ще і до порушення прав інших дітей. Тому, враховуючи вимоги ст. 182 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів суд вважає можливим задовольнити частково позовні вимоги та визначити до сплати відповідачем на користь позивача аліменти у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою [PERSON] , 2017 року народження, повноліття. Даний розмір аліментів суд вважає достатнім та таким, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial