Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

До Василівського районного суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Василівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому вказано наступне. За час спільного проживання [PERSON] у шлюбі з [PERSON] у них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . 17 червня 2014 року рішенням Василівського районного суду Запорізької області шлюб між сторонами був розірваний. 09 жовтня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області видано судовий наказ, відповідно до якого з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] . Всупереч вимогам діючого законодавства, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків зі сплати аліментів на утримання доньки, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів. У відповідності до розрахунку заборгованості, від 30 вересня 2021 року виконаного державним виконавцем Василівського PB ДВС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за виконавчим листом №2-н/311/166/2018, виданого Василівським районним судом Запорізької області 09 жовтня 2018 року, [PERSON] має загальну заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 117 426,14 грн., а за період з 01 січня 2021 року до 01 вересня 2021 року - у сумі 30 314,18 гривень, а тому розмір пені від суми несплачених відповідачем аліментів становить: -за січень 2021 року: 3 135 грн. 54 коп. х 1% х 273 = 8 560,02 грн.; -за лютий 2021 року: 6241 грн. 05 коп. х 1% х 242 = 15 103,34 грн.; -за березень 2021 року: 9671грн. 37 коп. х 1% х 214 = 20 696,74 грн.; -за квітень 2021 року: 12969грн. 74 коп. х 1% х 183 = 23 734,63 грн.; -за травень 2021 року: 16337 грн. 70 коп. х 1% х 153= 24 996,69грн.; -за червень 2021 року: 19811.грн. 48 коп. х 1% х 122 = 24 170,00 грн.; -за липень 2021 року: 23338грн. 12 коп. х 1% х 92 = 21 471,07 грн.; -за серпень 2021 року: 26826грн. 15 коп. х 1% х 61 = 16 363,96 грн.; -за вересень 2021 року: 30314грн. 18 коп. х 1% х 30 = 9 094,25 грн. Всього розмір пені від суми несплачених відповідачем аліментів становить - 164 190,70 грн. Враховуючи, що за вимогами ч. 1ст. 196 СК України, стягнення пені, допускається у сумі не більше 100 відсотків заборгованості, тому сума пені, яка підлягає стягненню з [PERSON] , становить 30 314,18 гривень. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути на свою користь з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 30 314 грн. 18 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмір 8 000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат Лисенко І.Ю., не з`явилися, надали суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, заперечень проти позову суду не надав. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про причини неявки суду не повідомлено, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8). У відповідності до розрахунку заборгованості, виконаного головним державним виконавцем Василівського відділу ДВС у Василівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), за судовим наказом №2-н/311/166/2018, виданим Василівським районним судом Запорізької області 09 жовтня 2018 року, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів станом на 31 грудня 2020 року 87 111,96 грн. та за період з січня 2021 року по вересень 2021 року на загальну суму 117 426,14 грн., а за період з 01 січня 2021 року до 01 вересня 2021 року - у сумі 30 314,18 гривень (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа по даній справі, яким платника аліментів зобов`язано здійснювати сплату аліментів в частині доходу (заробітної плати) платника. Також наявність заборгованості зі сплати аліментів з вини боржника. При вирішенні періоду нарахування неустойки суд враховує, що згідно наданого третьою особою розрахунку заборгованості, заборгованість по аліментам виникла з 01 квітня 2017 року. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Крім того, п.22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за №3 роз`яснено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд зазначає, що з положення наведеної вище норми Сімейного кодексу України, а також практики Верховного суду випливає, що оскільки відповідач протягом певного періоду часу не сплачує аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість, поважних причин несплати судом не встановлено, позивач як одержувач аліментів на дитину, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), в якій зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Еp=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: Еp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. розмір пені від суми несплачених відповідачем аліментів становить: -за січень 2021 року: 3 135 грн. 54 коп. х 1% х 273 = 8 560,02 грн.; -за лютий 2021 року: 6241 грн. 05 коп. х 1% х 242 = 15 103,34 грн.; -за березень 2021 року: 9671грн. 37 коп. х 1% х 214 = 20 696,74 грн.; -за квітень 2021 року: 12969грн. 74 коп. х 1% х 183 = 23 734,63 грн.; -за травень 2021 року: 16337 грн. 70 коп. х 1% х 153= 24 996,69грн.; -за червень 2021 року: 19811.грн. 48 коп. х 1% х 122 = 24 170,00 грн.; -за липень 2021 року: 23338грн. 12 коп. х 1% х 92 = 21 471,07 грн.; -за серпень 2021 року: 26826грн. 15 коп. х 1% х 61 = 16 363,96 грн.; -за вересень 2021 року: 30314грн. 18 коп. х 1% х 30 = 9 094,25 грн. а всього 164 190,70 грн.. Враховуючи, що за вимогами ч.1 ст.196 СК України, стягнення пені, допускається у сумі не більше 100 відсотків заборгованості, тому сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 30 314,18 гривень. Щодо судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1); інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2). Відповідно до ст.. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2) ; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3); розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4) ; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5); обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6). З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Згідно укладеного договору про надання правничої допомоги від 14 вересня 2021 року позивача з адвокатом Лисенко І.Ю., винагорода оплачується у розмірі 8 000 грн. Згідно акту виконаних робіт, адвокатом було надана консультація, підготовлені документи, виконаний розрахунок пені та підготовлена позовна заява і за квитанціями №0068 від 14 вересня 2021 року, №0069 від 14 вересня 2021 року, №0070 від 14 вересня 2021 року та №0071 від 14 вересня 2021 було сплачено 8 000 гривень. Враховуючи вимоги ч.3 ст. 141 ЦПК України, принципи співмірності та розумності, суд вважає обґрунтованим розмір витрат, понесених позивачем на надання професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 4 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved