Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

08.10.2021 року позивач звернулась з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві зазначає, що надала відповідачу у борг під розписку грошову суму в розмірі 4000 доларів США, що підтверджується розпискою від 01 березня 2017 року, відповідно до якої строк повернення коштів повинен був статися 01.06.2019 року. На момент звернення до суду [PERSON] гроші не повернула, в червні 2021 року вона звернулась до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак отримала відмову через відсутність коштів. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] грошові кошти, які на момент звернення до суду 01.10.2021 року становлять 112 868,00 грн., яка складається з суми основного боргу 4000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.10.2021 року становить 106 480,00 гривень та відсотки в розмірі 0,3 % за кожен день прострочення від простроченої суми в розмірі 6388 гривень, та судові витрати. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.11.2021 року. 25.11.2021 року позивач надала суду заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з чим, справа відкладена на 14.12.2021 року. 14.12.2021 року відповідач надала суду заяву про відкладення судового засідання, через знаходження на лікуванні, в зв`язку з чим справа була відкладена на 18.01.2022 року. 18.01.2022 року сторони у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач надала суду заяву про визнання позову [PERSON] по стягнення боргу з неї, просила розглядати без її участі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 01.03.2017 року було складено розписку, відповідно до якої остання отримала у борг грошові кошти в сумі 4000 доларів США (а.с.2). Відповідно до вказаної розписки, повернення суми позики має бути здійснено до 01 червня 2019 року. На момент звернення позивача до суду, [PERSON] кошти не повернула, вимоги щодо повернення грошових коштів відповідач залишає без уваги. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України). Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В порядку ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Перевіривши наданий позивачем розрахунок 0,3% за кожен день прострочення, суд вважає його належним чином проведеним та обґрунтованим. Період прострочення за розпискою від 01.03.2017 року становить: 106 480 *0,3 =3194 грн. річний відсоток, за два роки складає 106 480 +3194+3194 = 112 868 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] на момент звернення позивача до суду 01.10.2021 року становить: 4000 дол. США., що за офіційним курсом НБУ станом на 01.10.2021 року становить (4000 х 26,62 грн.)=106480,00 грн. + 6388,00 грн. = 112 868,00 грн. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, а також беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума боргу за розпискою від 01.03.2017 року, яка складається з 4000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.10.2021 року становить 106 480,00 грн. та відсотки в розмірі 0,3 % за кожен день прострочення від простроченої суми в розмірі 6388 грн., а разом 112 868,00 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1128,68 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved