Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягувати аліменти в розмірі 1/6 частки від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в даний час він офіційно не працює, створив нову сім`ю, з якою і проживає. Від шлюбу має двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Утримання нової сім`ї вимагає значних витрат, внаслідок чого сплата аліментів у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, які стягуються за рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] ставить його у скрутне матеріальне становище, а тому просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. До суду подала відзив на позовні вимоги, в якому вказала, що [PERSON] є працездатним, у власності має зареєстровані транспортні засоби, тому просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов задоволенню не підлягаю з огляду на наступне. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23.07.2013 р. вирішено розмір аліментів змінити та стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя та зареєстрованого в [ADDRESS] , і. к. [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , жительки та зареєстрованої в [ADDRESS] , і. к. [NUMBER] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини. 29 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 98. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до постанови про скасування заходів примусового виконання ВП № 53250310 встановлено, що станом на 25 жовтня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] погашена в повному обсязі. Згідно судового наказу від 29.11.2021 р. вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини\~заробітку (доходу)\~платника аліментів,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку та\~не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~10\~листопада 2021\~року і\~до повноліття\~дітей.\~ Згідно довідки територіального сервісного центру № 6845 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС) головного сервісного центру МВС від 30.11.2021 р. № 31/22/5-1126, Єдиного реєстру транспортних засобів за гр. [PERSON] зареєстрований автотранспорт. Факт утримання непрацездатної дружини, двох неповнолітніх дітей та погіршення матеріального становища став підставною для звернення позивача до суду з означеним позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст.\~8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ч. 1ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1 та 2 статті 183 СК України\~визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Як вбачається із матеріалів справи, позивач як на підставу для зменшення розміру аліментів на утримання дочки, посилається на утримання ним непрацездатної дружини, двох неповнолітніх дітей, та зміну його матеріального стану, тобто зменшення отриманого ним доходу. Однак такі твердження є не обгрунтованими, такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами. Проте, до матеріалів позовної заяви не додано докази на підтвердження факту погіршення матеріального становища позивача. Крім того, частиною 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України) визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у висновках, викладених у постанові Верхового Суду від 17.01.2019 року у справі №308/5705/16-ц визначено, що наявність у позивача дружини за недоведеністю того, що вона потребує допомоги, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, та не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину. При прийнятті рішення від 23 липня 2013 року про стягнення із [PERSON] на користь позивачки аліменти у розмірі ј частини його заробітку (доходу) Ізяславським районним судом була врахована позиція відповідача про визнання ним позову саме у такому розмірі, і на той час у нього на утриманні вже були двоє дітей у новому шлюбі. Та обставина, що позивач припинив підприємницьку діяльність офіційно не працевлаштований, не може свідчити про погіршення його матеріального становища, оскільки він не надав суду доказів своєї непрацездатності, а відтак, він на власний розсуд використовує конституційне право на працю. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, аналізуючи зібрані по справі докази окремо та у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, визначені ст. 192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Підсумовуючи усе вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову. На підставі ст.ст. 180, 181, 183, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed