Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач - ПАТ «СК «Гарантія», через представника, звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з вищезазначеною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 01.04.2021 року у справі № 754/4618/21 Відповідача - [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.124, 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили. ПАТ «СТ «Гарантія» та [PERSON] 01.07.2020 року уклали договір (поліс) № АР/4642541 обов`язкового страхування правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно якого забезпеченим транспортним засобом визнано автомобіль «СЕЕRУ EMCRAND» д.н.з. [NUMBER] . До Позивача - (страховика) 10 березня 2021 року із заявою про страховий випадок та про страхову виплату звернулась потерпіла особа в ДТП - [PERSON] . На підставі отриманих заяв страховиком проведено розслідування страхового випадку, встановлено розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «RENAULT LACUNA» та прийняте рішення про визнання події страховим випадком. Згідно страхового акта № 272-21 від 06.05.2021 року договору узгодження розміру страхової виплати від 30.04.2021 року, страхове товариство «Гарантія» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 9381,00 грн., тобто виконало свої договірні зобов`язання в повному обсязі. Однак вказане звернення було проігноровано та станом на момент подання даної позовної заяви до суду, з боку Відповідача не було здійснено жодних виплат/відшкодувань на користь Позивача за вищевказаним страховим випадком. Посилаючись на викладені обставини справи, представником позивача заявлені наступні вимоги: ухвалити рішення, яким стягнути з Відповідача - [PERSON] на користь Позивача - ПАТ «СК «Гарантія» збитки в порядку регресу в сумі 9 381 грн. 00 коп. та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 серпня 2021 року відкрито провадження в справі за позовом ПАТ «СК «Гарантія» до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засіданні представник Позивача - ПАТ «СК «Гарантія» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. В поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв. Будь-яких заяв клопотань зі сторони Відповідача на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надходило. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved