Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпала Тревел» про захист прав споживачів та стягнення боргу за договорами на туристичне обслуговування, по якому просять: 1.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпала Тревел» (код ЄДРПОУ 37223839, 65026, м. Одеса вул. Буніна буд. 10, оф. 5) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) грошові кошти за ненадані туристичні послуги у розмірі 89987, 24 гривень, з яких 77000, 00 гривень сплачених за тур, 7138, 85 гривень пені, 4082, 39 гривень інфляційних нарахувань, 1766, 00 гривень. 2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпала Тревел» (код ЄДРПОУ 37223839, 65026, м. Одеса, вул. Буніна. буд. 10, оф. 5) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між позивачами та відповідачем було укладено договори на туристичне обслуговування, згідно умов яких відповідач зобов`язався забезпечити надання туристичного продукту/ туру за маршрутом Тенеріфе ( Іспанія) в період з 04 по 15 липня 2020 року, за яким позивачами 04.02.2020 року було сплачено в рахунок туру 77 000 грн., що підтверджено банківською квитанцією. Вищезазначений тур не відбувся внаслідок пандемії Covid-19. Позивачі зазначають, що неодноразово звертались до відповідача з вимогою розірвати договір та повернути грошові кошти, однак дана вимога на даний час не виконана, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. В судове засідання представник позивачів не з`явився, проте від нього надходило до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні представник позивача зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2020 року між позивачами та відповідачем укладено Договори на туристичне обслуговування ( заявки № ES04070036 та № ES04070035). За умовами вищезазначених договорів відповідач зобов`язався забезпечити надання туристичного продукту/ туру за маршрутом - Тенеріфе ( Іспанія) в період з 04 по 15 липня 2020 року. 04.02.2020 року позивачами було сплачено в рахунок туру 77000 грн, що підтверджено банківською квитанцією № 265 та № 266 від 04.02.2020 року, за якими турагент розрахувався за туристичний продукт. Вищезазначений тур не відбувся, в дати з 04 по 15 липня 2020 року, внаслідок пандемії COVID-19. Через коронавірусну хворобу здійснення туру було неможливим, оскільки Іспанія заборонила в`їзд туристам з України. Указом Президента України № 87/2020 від 13 березня 2020 року введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненого корона вірусом SARS-CoV-2». Відповідно до якого з 17 березня 2020 року закрито регулярне пасажирське сполучення через державний кордон України, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338-р «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» урядом запроваджено режим надзвичайної ситуації на всій території України в термін до 31.10.2020 року, одночасно із запровадженням карантину до 31.10.2020 року, тобто у період заброньованого туру. Отже, станом на липень 2020 року перетин державного кордону України з туристичними цілями громадянами України був обмежений, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення припинено, а тому туристичне обслуговування у зазначеному в договорах напрямку було неможливим, і цю обставину турагент усунути не міг, що визнається загальновідомим фактом. Підставою для звернення до суду із даним позовом стало посилання позивачів на те, що вони неодноразово звертались до ТОВ « ІМПАЛА Тревел» про повернення коштів за тур, що не відбувся, на що їм було відмовлено, посилаючись, що кошти пішли на авіаквитки та бронювання готелю. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор. який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначається домовленістю сторін або законом. Частиною 1 ст. 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч.ч. 1. 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договоір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Відповідно до до п. 1 ч. 6 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня. коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Тероператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс- мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Згідно з ст. 33 Закону України «Про туризм», суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору: відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Отже, , за змістом ст. 20. ст. 30, ст. 32. ст. 33 Закону України «Про туризм», ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 610 та 611. ст. 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, оскільки не було внесено змін до договору щодо погодження зміни строків туристичної подорожі та відповідачем не виконані вимоги договору. Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять підтверджень того, що відповідачем було повідомлено позивачів про відміну всіх регулярних рейсів, що тур не відбудеться, умови повернення коштів не обговорювались, з огляду на що суд вважає за можливе вимогу про стягнення грошової суми в розмірі 77 000 грн. задовольнити. Крім того, позивачі просять стягнути на їх користь , 7138, 85 гривень пені, 4082, 39 гривень інфляційних нарахувань, 1766, 00 гривень - 3% річних. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 5 ст. 10 Закону України « Про захист прав споживачів» передбачає, що у разі коли виконавець не може виконати ( прострочує виконання) роботу ( надання послуг) згідно з договором, за кожний день ( кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи ( послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи ( послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки ( пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. З наведеного вище слідує, що вимога про стягнення пені, інфляційних страт та 3% річних за невиконання зобов`язання підлягає задоволенню, розраховуючи із суми заборгованості в розмірі 77000 грн. та дати початку розрахунку - 05.07.2020 року. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved