Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №53894, вчинений 21.05.2021 нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором №93154438000 від 03.11.2015. В обґрунтування вимог посилається на те, що заборгованість не безспірна, а нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі норми, що втратила чинність 22.02.2017. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Представник позивача адвокат Рищук В.В. просить розгляд справи провести у відсутність сторони позивача, позов задовольнити. Інші учасники заяв по суті справи не подавали та в судові засідання не з`явилися, хоч усі були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомили, а отже суд розглядає справу за їх відсутності згідно п.1 ч.3 та ч.1 ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 21.05.2021 вчинено виконавчий напис №53894 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ДАКОРД ФІНАНС) (отримало право вимоги за договорами відступлення) заборгованості за Кредитним договором №93154438000 від 03.11.2015 на загальну суму 8423,67 грн.. з яких 6052, 47 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням, 2321,20 грн. - за нарахованими відсотками, комісіями, 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. При цьому нотаріус керувався п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172 (а.с.5). Приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. 28.09.2021 відкрито та здійснюється виконавче провадження ВП №66967202 на підставі заяви про примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису (а.с.6). IV. Норми права, які застосував суд. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З тексту оспорюваного виконавчого напису з`ясовано, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172. Перелік був доповнений цим п.2 постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року, згідно якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, що набрала законної сили з моменту проголошення, у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною в частині п.2 Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно правового висновку Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Вчиняючи виконавчий напис 21.05.2021, нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662, що на той час уже був нечинним згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду в справі №910/10374/17 від 21.09.2021, встановлено порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, а це є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому подальший аналіз аргументів втрачає сенс. Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, суд робить висновок щодо необхідності задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 908 грн. за подачу заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved