Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин: що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є її чоловіком. В заяві зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] , власником якого він є, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 05 серпня 2004 року, зареєстрованим 29.09.2004 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно із реєстраційнім номером № 6602969. Заявник звернулася на консультацію до нотаріуса з приводу оформлення на себе спадщини, а саме вказаного вище житлового будинку, однак, виявилося, що у свідоцтві про смерть її чоловік записаний як « [PERSON] », оскільки вона його паспорта на знайшла, а у свідоцтві про його народження серії [NUMBER] , виданому 28.09.1949 року бюро ЗАГС м. Гуляйполе - він записаний як « [PERSON] ». Нотаріус рекомендувала заявнику для подання нею заяви про прийняття спадщини звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин із її померлим чоловіком, оскільки у свідоцтві про його смерть та у договорі купівлі-продажу житлового будинку, що є спадковою масою, він записаний як « [PERSON] », а згідно доданих нею свідоцтва про одруження та її паспорта - прізвище заявника у вказаних документах записане як « [PERSON] ». У судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заяву, просила її задовольнити в повному обсязі. Заінтересовані особи до суду не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Водночас, діючий ЦПК України передбачає обов`язкове досудове вжиття заходів з надання відповідних доказів (ст.318 ЦПК України - зміст заяви та додатки до заяви). Саме на цей факт звернуто увагу у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Крім цього, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення», зазначено наступне: «Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові чи час народження не відповідають записам у паспорті чи у свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.» Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 28.09.1949 року бюро РАЦС м. Гуляйполе (а.с.16). 22.04.1972 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , РАЦС м. Гуляйполе Запорізької області було зареєстровано шлюб, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер у с. Оленокостянтинівка Пологівського району Запорізької області, про що 25.11.2021 року було складено відповідний актовий запис №555 Гуляйпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). У заявника з чоловіком є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15.10.1974 року та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10-11), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13). За життя померлий [PERSON] мав у власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.08.2004 року (а.с.14). Встановити даний факт родинних відносин можливо лише судовим рішенням, іншої можливості заявник не має. Встановлення цього юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне для реалізації заявником своїх прав щодо оформлення спадщини після померлого чоловіка. Суд приходить до висновку, що заявником надані належні та допустимі докази родинних відносин з [PERSON] , які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved