Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернулося до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що за клопотаннями Савранської РДА Одеської області від 15.09.2014р. №01-34/2231 та Савранської селищної ради від 2014р. №б/н в рамках виконання державної програми «Власний дім» 12.12.2014р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №2389, за яким позивач надав останньому кредит для придбання та реконструкції житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , в розмірі 80000,00грн. під 3% річних строком на 15 років. Додатковою угодою №3 від 03.09.2015р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору №2389 від 12.12.2014р. суму кредиту було збільшено до 100000,00грн. Додатковим договором №4 до вказаного вище кредитного договору суму кредиту було збільшено до 185000,00грн. У зв`язку зі смертю позичальника [PERSON] зобов`язання по поверненню кредиту було переоформлено на відповідача, який є його сином, про що між ними 24.09.2019р. було укладено додатковий договір №5. Проте, свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 16.11.2021р. за ним виникла заборгованість в розмірі 138219,03грн., яка, з урахуванням уточнених позовних вимог, складається із суми кредиту в розмірі 117771,00рн., відсотків за його користування в розмірі 1875,23грн., пені за несвоєчасне внесення відсотків в розмірі 72,80грн. та штрафу, нарахованого відповідно до п.4.2 договору в розмірі 18500,00грн., у зв`язку з чим позивачем було направлено відповідачу претензію від 03.09.2021р. №521/04-01 про погашення заборгованості за кредитним договором, яку він отримав 07.09.2021р., але у добровільному порядку заборгованість не погасив, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.53). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання був повідомлений належним чином (а.с.48, 52), про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Встановлено, що за клопотаннями Савранської РДА Одеської області від 15.09.2014р. №01-34/2231 та Савранської селищної ради від 2014р. №б/н в рамках виконання державної програми «Власний дім» 12.12.2014р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №2389, за яким позивач надав останньому кредит для придбання та реконструкції житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , в розмірі 80000,00грн. під 3% річних строком на 15 років (а.с.7-10). Додатковою угодою №3 від 03.09.2015р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору №2389 від 12.12.2014р. суму кредиту було збільшено до 100000,00грн. (а.с.16-17). Також, додатковим договором №4 до вказаного вище кредитного договору суму кредиту було збільшено до 185000,00грн. (а.с.20-21). У зв`язку зі смертю позичальника [PERSON] зобов`язання по поверненню кредиту було переоформлено на відповідача, який є його сином, про що між ними 24.09.2019р. було укладено додатковий договір №5 (а.с.24). До вказаних додаткових договорів було додано графіки погашення заборгованості. Свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 16.11.2021р. за ним виникла заборгованість в розмірі 138219,03грн., яка складається із суми кредиту в розмірі 117771,00рн., відсотків за його користування в розмірі 1875,23грн., пені за несвоєчасне внесення відсотків в розмірі 72,80грн. та штрафу, нарахованого відповідно до п.4.2 договору в розмірі 18500,00грн., що підтверджується графіками погашення заборгованості (а.с.12, 15, 18, 22, 25), а також картою позичальника (а.с.41-42). Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію від 03.09.2021р. №521/04-01 про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.39-40), яку він отримав 07.09.2021р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.40). Докази погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи відсутні. Відповідач не надав до суду жодних доказів, які б спростовували вказану заборгованість. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Статтею 520 ЦК України передбачено, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. В матеріалах справи є заява відповідача від 09.10.2019р., адресована позивачу, у якій він просить переоформити зобов`язання [PERSON] за кредитним договором №2389 від 12.12.2014р. на нього (а.с.38). Уклавши додатковий договір №5 до вказаного кредитного договору, позивач (кредитор) погодився на заміну боржника відповідачем. В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 і ч.1 ст.530 цього Кодексу встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором. За змістом ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 цього Кодексу). Крім того, ч.2 ст.651, ч.3 ст.653 ЦК України встановлено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; при цьому, у разі розірвання договору у судовому порядку зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про розірвання кредитного договору №2389 від 12.12.2014р. та стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості в сумі 138219,03грн. Також, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 2270,00грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved