Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Вінницького обласного центру зайнятості, Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості, про стягнення нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю, в якому просив: стягнути на його користь з Вінницького обласного центру зайнятості та Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості завдану йому майнову шкоду у вигляді нарахованої, але частково невиплаченої допомоги по безробіттю у сумі 9200 гривень, а також стягнути судові витрати. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в період з 29.12.2016 по 28.07.2017 він був зареєстрований як безробітний, в Ямпільському районному центрі зайнятості Вінницької області та отримував допомогу по безробіттю відповідно до ст.22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В період з 29.12.2016 по 28.07.2017 йому була призначена виплата допомоги по безробіттю. Припинена виплата допомоги по безробіттю 28.07.2017. Допомога по безробіттю йому виплачувалась Ямпільським районним центром зайнятості Вінницької області за місцем реєстрації його проживання. Відповідачі мають перед ним заборгованість по виплаті соціальної допомоги по безробіттю орієнтовно у розмірі 9200 грн. Відповідач Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості є правонаступником Ямпільського районного центру зайнятості Вінницької області, в якій він перебував на обліку, як безробітний, та виплачувалась допомога по безробіттю. Вказані вище обставини змусили його звернутися до суду із цим позовом. 17.12.2021 за вхід.№8358 надійшло заперечення представника відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості, в якому зазначено, що позивач в період утворення боргу не перебував на обліку та не знаходився у правових відносинах з Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості. Починаючи з грудня 2016 року позивач перебував на обліку та отримував нараховані кошти від юридичної особи Ямпільського районного центру зайнятості (базового центру), який припинив свою діяльність наказом Вінницького обласного центру зайнятості від 06.02.2018 №41. На даний час Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не є юридичною особою, не є розпорядником коштів та не є правонаступником базового центру Ямпільського районного центру зайнятості, а тому будь-яку відповідальність перед позивачем не може нести. Просив у задоволенні позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості відмовити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву за вхід.№8446 від 22.12.2021, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості у судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлялися належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яке повернулося із відміткою про отримання 10.12.2021 року, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Тому, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України суд має підстави для розгляду справи у відсутність представника відповідача, якого належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання. Представник відповідача Вінницького обласного центру зайнятості у судовому засіданні Лунгу О.М., який діє на підставі Довіреності від 13.12.2021 №15-08/4902-21 заявлені позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що заборгованість перед позивачем складає 9207 гривень 38 копійок, які вони і визнають. Підтримує позицію іншого відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості щодо того, що необхідно відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог щодо цього відповідача. Заяви та клопотання: клопотання позивача про витребування доказів від 08.12.2021 (а.с.9); заява представника відповідача Вінницького обласного центру зайнятості про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду від 14.12.2021 (а.с.24, 34); заперечення представника відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості від 17.12.2021 (а.с.32); заява позивача про розгляд справи у його відсутність від 22.12.2021 (а.с.42). Інші процесуальні дії у справі: 09.12.2021 відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 11 січня 2022 року на 09 годину 00 хвилин (а.с.11-15); витребування доказів (а.с.17-19); задоволення заяви представника відповідача Вінницького обласного центру зайнятості про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду від 16.12.2021 (а.с.28-30), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії паспорта громадянина України (а.с.3) судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області, зареєстрований у [ADDRESS] . Із копії трудової книжки серії [NUMBER] заповненої 28 серпня 2002 року (а.с.5-7) судом встановлено, що позивачеві 29.12.2016 розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до п.1, 4 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а 28.07.2017 [PERSON] скорочено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.п.1 п.5 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Із повідомлення директора Вінницького обласного центру зайнятості №15-08/4900-21 від 13.12.2021 та копії реєстру порівняння сум нарахованої допомоги по безробіттю з сумами виписок (банку) про зарахування коштів допомоги по безробіттю на рахунки громадян (безробітних), що перебували на обліку в період асу з 01.01.2015 05.09.2017 в Ямпільському РЦЗ (а.с.25, 38- 39) судом встановлено, що за період, який охоплено ревізією, [PERSON] було нараховано допомоги по безробіттю на суму 40390,18 грн., виплачено банком сума 31182,80 грн., різниця складає 9207,38 грн. Саме сума 9207,38 грн. може бути визнана, як заборгованість перед позивачем. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Відповідно ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, що діяв на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та п.5 Порядку, статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Судом беззаперечно встановлено, що позивач був зареєстрований як безробітний з грудня 2016 року і перебував у правових відносинах з Ямпільським районним центром зайнятості, який відповідно до Положення був юридичною особою публічного права, мав самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах. Проте, 06 лютого 2018 року було створено Ямпільську районну філії Вінницького обласного центру зайнятості, яка з 06.02.2018 не є юридичною особою та не є розпорядником коштів. Згідно п.2 ч.1 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України\~«Про\~загальнообов`язкове\~державне\~соціальне\~страхування\~на\~випадок\~безробіття» та цього Закону. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи. Згідно вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Викладені норми права, що регулюють спірні правовідносини, вказують на те, що дія договору цивільно-правового характеру в період перебування позивача в статусі безробітного є обставиною, яка впливає на умови виплати йому допомоги по безробіттю. Згідно ст.39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Згідно ч.2 розділу 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.06.2015 №613 - допомога по безробіттю виплачується центром зайнятості, у якому зареєстрований безробітний, через банківські установи в установленому порядку. Згідно ч.1 розділу 8 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.06.2015 №613 - виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду. Видатки бюджету Фонду щодо забезпечення виплати допомоги по безробіттю є захищеними. Фінансування цих видатків проводиться в першочерговому порядку. Тому, із врахуванням вище викладеного, відсутні підстави для стягнення коштів із Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості. У рішенні Європейського суду по справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року зазначено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність». Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1. Тому, з вищевикладеного можна зробити висновок, що гроші є майно у розумінні Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому порушене право позивача підлягає захисту, оскільки порушено його право на користування та розпорядження своєю власністю, а саме грошовими коштами у сумі 9200 грн. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд зазначає, що позивач мав право на отримання допомоги по безробіттю, яка була йому нарахована, у повному обсязі, проте, як встановлено судом виникла заборгованість у сумі 9207 грн. 38 коп., яка підлягає стягненню саме з відповідача Вінницького обласного центру зайнятості, який є юридичною особою, і який згідно Положення затверджував кошторис видатків бувшого Ямпільського районного центру зайнятості, у сумі 9200 грн., так як позивачем заявлено вимогу саме на таку суму, і суд не вправі вийти за межі заявлених позивачем позовних вимог. Вінницький обласний центр зайнятості є державною установою, яка представляє Державу Україна у даних спірних правовідносинах, а виплата коштів (у даному випадку майна позивача) є позитивним обов`язком Держави у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду. Тому, суд знаходить підстави для стягнення із відповідача Вінницького обласного центру зайнятості коштів у сумі 9200 грн. на користь позивача. Що стосується заявлених позивачем позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості, то суд вважає, що у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити, так як встановлено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості ніяким чином не порушила права позивача, так як не є юридичною особою, не є розпорядником коштів та не є правонаступником базового центру Ямпільського районного центру зайнятості, який припинив свою діяльність. Окрім того, Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не здійснювала нарахування та виплату допомоги позивачеві по безробіттю. Позивачем не доведено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості порушила його права на отримання нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю. Тому, у задоволені вимог до цього відповідача необхідно відмовити, у зв`язку із недоведеністю. Оскільки позов задоволено частково, суд в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача Вінницького обласного центру зайнятості, та як у задоволенні позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості відмовлено, на користь позивача судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 908 гривень 00 копійок. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і має підстави для задоволення позову частково.

Outcome: partial