Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину в квартирі [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину в квартирі [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину в квартирі [ADDRESS] ; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати. Свої вимоги мотивують тим, що на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 10.12.1996 року їм разом із [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] .. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги були [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (син), які прийняли спадщину, проте не оформили права власності на нерухоме майно. Позивачі мають намір вчинити Договір дарування належних їм часток квартири, проте [PERSON] не бажає визначати частки в квартирі шляхом укладення Договору про поділ часток у спільній сумісній власності. У зв`язку із чим змушені звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. В подальшому у судове засідання не з`явилася, просила проводити розгляд справи без її участі та без участі позивачів. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а також оголошенням, розміщеним на сайті суду. Не подала відзиву на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 10.12.1996 року квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності на квартиру зареєстровано за №19280. Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 10.12.1996 року вижано згідно з Розпорядженням від 10.12.1996 року №906. Відповідно до Технічного паспорту на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа квартири становить 29,5 кв.м. Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом ( ч. 2 ст. 372 ЦК України). За таких обставин, беручи до уваги те, що квартиру [ADDRESS] було зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , виходячи з рівності часток кожного з учасників спільної сумісної власності на майно, суд приходить до висновку, що частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/3 частину, частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/3 частину та частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/3 частину. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачів підлягають стягненню понесені ними судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн.

Outcome: approved