Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В позовній заяві вона посилалася на те, що 28.03.2015 між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №196 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Протягом року стосунки з чоловіком розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. З травня 2021 рокукожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. У зв`язку з чим, просила шлюб розірвати. Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.п.18). Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15.07.2021 за клопотанням відповідача сторонам надано шестимісячний строк для примирення (а.п.18). Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 20.01.2021 у справі відновлено провадження (а.п.21). Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Позивач [PERSON] канцелярією суду 20.01.2022 надала письмову заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 20.01.2022 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи (а.п. 22). Будь-яких клопотань на адресу суду не направляв. В судовому засіданні, яке відбулося 15.07.2021 останній просив надати строк для примирення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого 28.03.2015, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.03.2015, шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №196. Після реєстрації шлюбу [PERSON] своє дошлюбне прізвище змінила на « [PERSON] » (а.п. 8). Від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1157 (а.п. 9). Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки сторонам було надано максимальний строк для примирення, однак останні використавши вказаний термін не примирилися. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності ч. 1 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. ст.110,112 СК України та

Outcome: approved