Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

23 листопада 2021 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, у якій вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01 жовтня 2016 року, актовий запис №3354, де батьком дитини зазначений відповідач [PERSON] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, життям дитини не цікавиться та не приймає будь-якої участі у її вихованні чи утриманні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин , в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 17 червня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №850, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01 жовтня 2016 року, актовий запис №3354, де батьком дитини зазначений відповідач [PERSON] . На час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів сторони спільно не проживають. Малолітня дитина сторін знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею. Відповідно до вимог ст.180 СК України- батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При цьому, частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, законодавством встановлено гарантований мінімальний розмір аліментів на утримання дитини у разі звернення до суду з такими вимогами. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, що він має сплачувати, необхідно визначити у частці від його доходу, як просить позивач у своєму позові. Враховуючи вищевикладене та те, що позивач позов підтримує, а відповідач відзив на позов не надав, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров"я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобов"язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, що знаходиться на утриманні позивача, хоч має можливість надавати допомогу, оскільки є здоровою працездатною особою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved