Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] , яка діє як опікун в інтересах недієздатної [PERSON] , звернулася до суду з позовом, у якому просить визначити останній додатковий строк тривалістю шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона на підставі рішення Калуського міськрайонного суду від 25.02.2014, ухваленого в цивільній справі № 345/5387/13-ц, є опікуном своєї дочки [PERSON] , [INFO] , яка визнана недієздатною. [INFO] померла [PERSON] . Остання 18.08.2010 склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Про існування вказаного заповіту ні їй, ні її дочці відомо не було. [INFO] помер [PERSON] , який проживав у бу\-динку [PERSON] . Після його смерті вони з [PERSON] навідалися до будинку [PERSON] , що знаходиться у [ADDRESS] , щоб провести у будинку прибирання, оскільки нікого із родичів у покійної не залишилося. Під час прибирання на горищі будинку вона знайшла паперову папку з старими документами. Серед них виявився складений 18.08.2010 заповіт [PERSON] та правовстановлючі документи на нерухоме майно, що їй належало. Відтак, на час відкриття спадщини [PERSON] не володіла інформацією про те, що її бабуся [PERSON] заповіла їй усе своє майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,1511 га, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що перебувало у приватній власності [PERSON] . Отже, для отримання спадщини [PERSON] не змогла у встановлений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, як у зв`язку зі станом свого здоров`я, так і оскільки не знала про наявність заповіту. Крім того, у спадкодавця були спадкоємці першої черги. У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з метою приняття спадщини. Проте, у нотаріальній конторі повідомили, що строк для прийняття спад\-щини пропущено, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки [PERSON] , яка діє як опікун в інтересах недієздатної [PERSON] , - адвокат Андрійович Я.Ф. у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити у підготовчому судовому засіданні, прийнявши визнання позову відповідачем та відсутність заперечень з боку третьої особи. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, 17.12.2021 подав заяву, у якій не заперечує щодо визначення позивачці додаткового строку в шість місяців для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , [INFO] . Представник відповідача - Долинської міської ради в судове засідання не з`явився, 24.11.2021 подав заяву про визнання позову, згідно з якою просив розгляд справи проводити за його відсутності. Не заперечує щодо визначення позивачці додаткового строку в шість місяців для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , [INFO] . Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 05.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 24 листопада 2021 року через канцелярію суду поступила заява представника відповідача - Долинської міської ради, в якій він просив розгляд справи проводити за його відсутності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. 17 грудня 2021 року представник третьої особи - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог позивачки, яка є недієздатною, оскільки це відповідає її інтересам. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить інтересам сторін та інших осіб, тому суд приймає визнання позову представником відповідача та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом: рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.02.2014 [PERSON] визнано недієздатною, її опікуном призначено [PERSON] (а.с. 10). Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Солуківської сільської ради Долинського району 04.02.2015, свідчить про те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2 (а.с. 7). [PERSON] 18.08.2010 склала заповіт, у якому вказала, що на випадок її смерті все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 24565082 від 26.08.2010 ро\-ку, заповіт від 18.08.2010 був зареєстрований у Спадковому реєстрі 26.08.2010 (а.с. 9). [PERSON] на праві приватної власності на час її смерті належало нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, площею 0,1511 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у [ADDRESS] , про що свідчить державний акт на право влас\-ності на земельну ділянку серії ЯК № 552652, виданий управлінням Держкомзему у Долинському районі (а.с. 12); домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтвердужється рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області (а.с. 13), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно 17542669 від 29.01.2018 та витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 18260207 від 26.03.2008, виданих Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації (а.с. 14, 15). Як вказав представник сторони позивачки про існування заповіту стало відомо його довірительці та її опікунці після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.07.2020, актовий запис № 258 (а.с. 11), та який до своєї смерті проживав у бу\-динку [PERSON] . Після смерті останньої вони здійснили прибирання у будинковолодінні покійної та виявили заповіт. Причиною поважності пропуску строку для прийняття спадщини представник сторони позивачки вказує на незнання про існування заповіту та стан здоров`я [PERSON] , яка визнана недієздатною. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Оцінка суду: проаналізувавши доводи представника позивачки, враховуючи визнання позову відповідачем, позицію третьої сторони, яка вказала, що визначення додаткового строку для прийняття спадщини недієздатній особі відповідає її інтересам та права такої особи повинні бути захищені, дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були ретельно досліджені, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1220 ЦК України. [PERSON] померла [INFO] . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як уже описувалося вище, за [PERSON] зареєстроване майно: будинковолодіння, яке розміщене у [ADDRESS] , та земельна ділянка у с. Солуків Калуського району Івано-Франківської області. Про те, що [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, свідчить копія вищеописаного заповіту. Позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] і як наслідок при зверненні до нотаріуса отримала повідомлення, згідно з яким їй у особі її опікуна рекомендовано звернутися до суду для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відтак, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Однак вона пропустила строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 315/765/14-ц, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд приймає до уваги той факт, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , однак у зв`язку з незадовільним станом її здоров`я, визнанням її недієздатною, у межах шестимісячного строку не вчинила дій, спрямованих на прийняття спадщини. Її опікунка [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори в інтересах [PERSON] у встановлений законом строк в силу життєвих обставин, оскільки доглядає за важкохворою дочкою, що потребує значної затрати часу, та і не знала про волевиявлення спадкодавиці, з якою проживав її син, відповідно припускала, що він являється спадкоємцем майна останньої. Тому, суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що позивачка захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не може, тому суд вважає, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , яка пропустила з поважної причини строк для прийняття спадщини, навела достатні підстави для визначення їй додаткового строку. На переконання суду, шестимісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили буде достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини, і тому позов [PERSON] , яка діє як опікун в інтересах недієздатної [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області, до Долинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід задовольнити в повному обсязі. На підстав вищевикладеного, ст. 15, 1216, 1217, 1220, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 13, 81, 206 ЦПК України та

Outcome: approved