Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

26 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про зняття арешту з майна. Позовна заява мотивована тим, що позивачу належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] . З інформації яка є в публічному доступі, позивачу стало відомо що на вказану квартиру до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено запис про обтяження, у вигляді арешту нерухомого майна, на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ 993492 від 11.12.2008. Стосовно [PERSON] на виконанні в Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби знаходилися виконавчі провадження, в межах який були накладені арешти на нерухоме майно, співвласником якого є позивач, однак станом на 14.12.2015 вказані виконавчі провадження відсутні. При зверненні до відповідача, позивачу було повідомлено, що належне їй майно може бути звільнене з-під арешту лише на підставі рішення суду, а тому просила суд задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] 18.06.1997, виданого Управлінням житлово-комунального господарства на підставі розпорядження виконкому Криворізької міської ради № Ц-250 від 20.04.1997, [PERSON] , [PERSON] належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Листами Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.01.2016 № 109/8, та від 15.11.2017 № 46805 встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 17.12.2008 на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 993492 від 11.12.2008 було зареєстровано обтяження на все нерухоме майно належне [PERSON] . Підстави для зняття арешту з майна відсутні, так як відсутні відомості про накладення арешту на вказане майно. Згідно даних ЄДРВП на виконанні в Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби КМУЮ знаходились виконавчі провадження на користь різних стягувачів, боржником по яких проходив [PERSON] , та які бути завершені на підставі вимог ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.10, 12). Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). Частиною 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 33 своєї Постанови № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року надав судам роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Оскільки судом встановлено, що виконавче провадження в межах якого було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , серед якого також належне на праві власності майно позивачу, на виконанні у виконавчій службі не знаходиться, позивач позбавлена права розпорядження належним їй нерухомим майном, тому суд приходить висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved