Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель СЗАПТ ім. Ілліча, розташовану на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті баби - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Малушине Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті баби, але в той же час, оформити в нотаріальному порядку зазначене майно позбавлений можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену земельну частку (пай). Посилаючись на вказане, просив позов задовольнити, витрати по сплаті судового збору просив покласти на нього. Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав. Відповідач також не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 27.09.2021 відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 01.12.2021 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 05.01.2022, занесеною до протоколу судового засідання, у прийнятті визнання позову відповідачем було відмовлено. З`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Як вбачається з фотокопії свідоцтва про смерть від 15.10.2020 (а.с. 6), [INFO] в с. Малушине Путивльського району Сумської області померла [PERSON] . Відповідно даних фотокопії довідки Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області від 23.12.2019 № 240, [PERSON] на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . Спадщину після її смерті прийняв [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном (розпорядився речами померлої). Заповіт від імені [PERSON] сільською радою зареєстрований за № 15 від 10.05.1997 (а.с. 7). З фотокопії заповіту від 10.05.1997, зареєстрованого в реєстрі за № 15, посвідченого Козаченською сільською радою, [PERSON] все належне їй майно заповідала [PERSON] , позивачу по справі (а.с. 8). До спадкового майна після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель СЗАПТ ім. Ілліча, розташовану на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області. При цьому, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно позивач не може з причини відсутності правовстановлюючого документу на нього, що вбачається з постанови нотаріуса від 09.02.2021 № 40/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 11). В той же час, з листа Путивльської районної державної адміністрації Сумської області від 21.10.2020 № 01-20/2102 та викопіювання з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам СЗАПТ ім. Ілліча, на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, вбачається, що за № 363 у зазначеній книзі міститься запис про сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139252 від 16.09.1996 на ім`я [PERSON] , розмір земельної частки (паю) 7,53 в умовних кадастрових гектарах. Зазначений сертифікат отриманий власником (а.с. 9-10). Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Встановивши, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній, а видача його дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав, суд вважає, що останні підлягають судовому захисту, що є підставою для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В той же час, вимоги про зазначення в рішенні суду вказівки на родинні відносини з померлою [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують вказаний факт. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial