Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Згідно з поштовим штампом на конверті, позивач КП «Жилкомсервіс» звернулося до Київського районного суду м. Харкова з позовом 20.10.2020, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.05.2010 року по 31.03.2020 року в розмірі 20 838 грн. 67 коп.; судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп., посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.2010 реєстраційний № 428, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 204002662 від 13.03.2020. Між КП «Жилкомсервіс», як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова та відповідачем, як споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 № 95/1 зі змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також перелік послуг КП «Жилкомсервіс» встановлені відповідними рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. В свою чергу відповідач за спожиті житлово-комунальні послуги належним чином не сплачує, внаслідок чого за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за період з 01.05.2010 по 31.03.2020 у сумі 20\~838 грн. 67 коп. 03.11.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова цивільну справу № 953/17700/20 за позовною заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до [PERSON] про\~стягнення заборгованості за послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території передано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.01.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 04.03.2021 від представника відповідача [PERSON] адвоката Лагутіної К.О. до суду надійшов відзив, в якому вона просила застосувати правові наслідки спливу строків позовної давності, передбачені ч. 4 ст. 267 ЦК України щодо позову КП «Жилкомсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання багатоквартирного будинку, споруд і прибудинкових територій. Також просила відмовити у задоволені зазначеного позову, посилаючись на те, що послуги, які були надані комунальним підприємством «Жилкомсервіс» не були якісними та не були надані у відповідності до вимог законодавства та договору про надання житлово-комунальних послуг, укладеному між позивачем та відповідачем від 28.10.2006 року. Зокрема, не було проведено за весь час експлуатації будинку жодного поточного ремонту житлового фонду, в місцях загального користування, а саме ремонту під`їзду. Тому мешканці були вимушені своїми силами та за власні кошти ремонтувати під`їзд. Більш того, не було дотримано періодичність робіт з прибирання прибудинкової території та прибирання сходових кліток, і жильці будинку прибирали самі територію під`їзду та площадки біля будинку, не було надано щоденне освітлення у визначені години та своєчасна заміна лампочок відповідно до нормативу. Це все є порушенням з боку позивача і недотримання ним своїх обов`язків. Крім того, оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу, що підтверджується судовою практикою (постанова ВП ВС від 07.07.2020 № 7І2/89І6/І7), де суд, застосовуючи положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і Договору про надання житлово-комунальних послуг дотримується висновку про те, що оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась щомісяця, тому перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Таким чином, враховуючи, що умовами Публічного договору сплата споживчих послуг повинна здійснюватися споживачем кожного 15 числа календарного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань, а це з 16-го числа місяця. Отже, аналізуючи умови Публічного договору і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за Публічним договором позовна давність повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже враховуючи дату подання позову, а саме 02.11.2020, строк позовної давності для пред`явлення позову щодо заборгованості з 16 квітня 2010 року до 16 вересня 2017 року сплив, що є підставою для зменшення заборгованості і відмови позивачу у задовільнені позовних вимог. Разом із відзивом від представника відповідача [PERSON] адвоката Лагутіної К.О. до суду надійшло клопотання про застосування наслідків спливу строків позовної давності на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України. 16.03.2021 від представника КП «Жилкомсервіс» Нуянзова Д.С. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він просив позовні вимоги за зазначеним позовом задовольнити повністю, посилаючись на те, що послуги підприємства надаються безперебійно, якість послуг відповідає вимогам чинного законодавства, а твердження представника відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, не підтверджуються будь-якими доказами відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України. Споживачі, у разі ненадання підприємством послуг з управління багатоквартирним будинком в цілому, або ненадання окремих послуг з утримання будинку (у тому числі технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання), мають право звернутись до управителя для проведення відповідної перевірки. За результати перевірки, у разі підтвердження факту ненадання послуг (неналежного надання послуг) складається відповідний акт-претензія. У разі неприбуття управителя, споживачі мають право підписати та направити такі акти-претензії до управителя. Акти-претензії, як і відмова від послуг від відповідача до позивача не надходили, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від оплати, відповідач (його представник) також не надав. Крім цього, відповідач не звертався до підприємства з приводу невідповідності якості надання послуг за адресою: [ADDRESS] , також, у порядку Закону України «Про звернення громадян». Інформація про звернення позивачем до суду з позовом про захист прав споживачів щодо надання комунальним підприємством «Жилкомсервіс» послуг у позивача відсутня (позови до підприємства не надходили). З вищенаведеного вбачається, що якісні та кількісні показники послуг влаштовували відповідача продовж усього періоду надання послуг, а на даний момент відповідач намагається уникнути свого обов`язку щодо належної оплати послуг у зв`язку з чим і посилається на нібито невідповідність якості послуг. Отже, позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирного будинку, споруд та прибудинкових територій, а оскільки доказів зворотного відповідач (його представник) до суду не надав - підстави для відмови у задоволені позовної заяви, на думку позивача, відсутні. Щодо застосування строку позовної давності. 20.10.2020 позивач звернувся з даним позовом до Київського районного суду м. Харкова, як до належного за підсудністю в порядку ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України. Оскільки датою звернення є саме 20.10.2020 - початком перебігу строку позовної давності є 01.10.2017. Розрахунок заборгованості в межах строку позовної давності додається. Однак, позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та наполягає, що заборгованість на особовому рахунку відповідача за надані підприємством послуги обліковується з 01.03.2007, та станом на 31.03.2020 становить 20 838 грн 67 коп. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а також є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надаються КП «Жилкомсервіс» (а.с. 13-14). Відповідно до ст. ст.\~319\~та\~322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 20 Закону\~передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні\~послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII\~(який введено в дію з 01.05.2019), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок строки не визначені відповідним договором. Пунктом 7 Публічного договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Сплата послуг здійснюється (платежі вносяться) не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунком. Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова». Позивач виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач [PERSON] не виконує в повному обсязі обов`язки щодо сплати вартості послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, у зв`язку з чим, відповідно до відомостей розрахунку утворилась заборгованість в розмірі 20 838,67 грн. за період з 01.05.2010 по 31.03.2020 (а.с. 4 7). Статтею 256 ЦК України передбачено, що особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку позовної давності. Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З погляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, проте з їх розміром суд не може погодитись через наступне: вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв`язку з відповідною заявою відповідача. Враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, приймаючи до уваги, що відповідно до поштового штампу на конверті, КП «Жилкомсервіс» звернулося до суду із зазначеною позовною заявою 20.10.2020, тому суд розглядає позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» в межах строків позовної давності та заявлених вимог, тобто оплата послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.10.2017 по 31.03.2020. Згідно з наданим розрахунком за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій вбачається, що за відповідачем [PERSON] утворилася заборгованість, а саме: за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.10.2017 по 31.03.2020 у розмірі 8 566 грн. 66 коп. (а.с. 4 7).\~ Враховуючи викладене, суд вважає можливим позов\~КП «Жилкомсервіс»\~задовольнити частково\~та стягнути з [PERSON] на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість\~за надані\~послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.10.2017 по 31.03.2020 у розмірі 8 566 грн. 66 коп. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь\~КП «Жилкомсервіс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 864 грн. 13 коп. В іншій частині в задоволенні позовних вимог КП «Жилкомсервіс» до [PERSON] суд відмовляє.

Outcome: partial