Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 14836, вчинений 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про стягнення з нього суми боргу в розмірі 25629,94 грн. на користь відповідача та просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що26.11.2021 він отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2021 серії ВП № 67289082, виданої старшим державним виконавцем Калуського відділу державної виконавчої служби Манелюк Н.Я.. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2021 державним виконавцем, на підставі поданої ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заяви про відкриття виконавчого провадження, відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису № 14836 виданого 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з нього суми боргу в розмірі 25629,94 грн. на користь відповідача. Звернувшись до державного виконавця, ним отримано копію самого виконавчого напису, зі змісту якого вбачається, що цей виконавчий напис нотаріусом видано за зобов`язанням по кредитному договору № 4610861 від 24.01.2021, укладеного між ним та ТОВ «Мілоан». Також, як вбачається із виконавчого напису ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором відповідачу. Слід зазначити, що про відступлення права вимоги за вищевказаним договором він не знав так, як про таке відступлення ніхто його не повідомляв. Він вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, виходячи з наступного. Зокрема зазначив, що документами, які підтверджують безспірність заборгованості мають бути не розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості складені банком, які є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до нього. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. На його переконання заборгованість за кредитним договором не є безспірною, тому, що на його адресу не надходило вимоги - повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу, також не надходило повідомлень про відступлення прав вимоги за кредитним договором на підтвердження законних правових підстав звертати стягнення за кредитом відповідачу та з врахуванням того, що всі платежі з погашення кредиту мають здійснюватися ним на користь та за реквізитами ТОВ «Мілоан», а не відповідачу. Також він звертає увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та від нього первинні документи щодо видачі кредиту та щодо здійснення ним погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір його заборгованості перед відповідачем, а також суми відсотків, тощо, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання у нього по кредиту, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог кредитора до боржника. Також він заперечує укладення вищевказаного кредитного договору та вважає, що цей договір є сфальсифікований, і має місце шахрайських дій по відношенню до нього. З цього приводу здійснене відповідне звернення в органи поліції. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус Данич О.Ф. посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». А це означає що Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Отже, у нотаріуса взагалі було відсутнє право на вчинення виконавчого напису за договором, який укладено між ним та «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», оскільки такий договір не був нотаріально посвідчений. Враховуючи все вищевикладене, він вважає, що є достатні правові підстави вважати, що виконавчий напис №14836 виданий 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з нього суми боргу в розмірі 25629,94 грн. на користь відповідача вчинений з порушенням вимог законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача О.Д. Самойліченко подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначила, що, ознайомившись з попередньою (орієнтовною) сумою судових витрат вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є значно завищені та не відповідають складності справи. Зокрема, сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною, також зауважує, що даний розмір не відповідає складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт, часом який був витрачений адвокатом на виконання вказаних робіт. Предмет позову у справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи. З матеріалів справи наданих позивачем неможливо встановити чи взагалі ним проводилися дії для супроводу та підготовки справи, виходячи з того, що дана категорія не є складною, а нормативно-праве регулювання спірних правовідносин чітко визначене чинним законодавством. А тому просить суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.12.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову, а третій особі подати письмові пояснення щодо позову. Також ухвалою суду від 14.12.2021 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 14836 від 01.06.2021, який вчинений останньою, документи, на основі яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис (підтвердження наявності боргу, докази беззаперечності боргу, інші документи, які мають першочергове значення для справи та були надані ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приватному нотаріусу Данич О.Ф. і стали підставою для видачі виконавчого напису нотаріуса, ліцензію нотаріуса). Станом на день розгляду справи, витребувані документи суду надані не були. 06.01.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого вона просить суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі третіми особами не надано пояснення щодо позову, тобто своїм правом подати пояснення на позовну заяву треті особи не скористалися. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: судом встановлено, що 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 14836, про звернення стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 4610861 від 24.01.202,1 укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги № 68-МЛ від 14.05.2021 є ТзОВ «ФК « Кредит-Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 14.05.2021 по 28.05.2021. Загальний розмір заборгованості становить 25629,94 грн. (а.с. 8). 01.10.2021 ТзОВ «Кредит-Капітал» звернулося до Калуського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою згідно якої просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Данич О.Ф. за № 14836 від 01.06.2021 про стягнення з [PERSON] коштів у розмірі 25629,94 грн. (а.с. 9). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого 01.06.2021 приватним нотаріусом Данич О.Ф., про стягнення на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» з [PERSON] 25629,94 грн. боргу (а.с. 7). Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі за текстом - закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно з частиною першою статті 39 Закону порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. В оспорюваному виконавчому написі, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. посилається на ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та на п. 2 Переліку за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 01.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172». У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідачем не доведено те, що нотаріусу надавався оригінал нотаріально посвідченого договору кредиту, а тому документи, які були надані нотаріусу кредитором не можна визнати такими, що підтверджували безспірність заборгованості боржника. Окрім цього, у своєму відзиві відповідач не вказав будь яких заперечень чи спростувань з приводу вказаних обставин справи, а виключно висловив своє незгоду із розміром витрат, які поніс позивач у зв`язку із оплатою правової допомоги. З огляду на викладене, в даному випадку у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. А тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також разом із позовною заявою представником позивача адвокатом Іванівим О.Б. була подана до суду заява про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 14.12.2021 задоволена. В порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 14836 від 14.12.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] у виконавчому провадженню № 6789082, до набрання рішенням законної сили у даній цивільній справі. Згідно з ч.ч. 1, 7, 8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили. На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved