Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

30.03.2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач з 01.02.2021 року припинив сплачувати кошти на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] . Тому, просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позов, згідно якого просять позов задовольнити частково та стягнути аліменти у розмірі 1/6 частки доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, посилаючись на те, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, та має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тому надавати позивачці допомогу в розмірі визначеному у позові, не має змоги. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Агенством розвитку державних сервісів Тбіліської Служби Громадянського Реєстру 04.01.2018 року за № 01186000925. Згідно довідки № 139 від 05.02.2021 року, малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] . Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно приписів ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, щодо належного утримання своєї доньки, позовні вимоги визнав частково, оскільки має на утриманні ще одну малолітню дитину, [INFO] та дружину, яка з 19.04.2021 до 10.05.2023 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного доходу, що не спростовано сторонами, однак, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Outcome: partial