Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . У квартирі зареєстрована також відповідач, яка є колишньою дружиною позивача, проте не проживає у помешканні з квітня 2019 року без поважних причин. За змістом позову, факт реєстрації відповідача у вказаній вище квартирі створює позивачу безліч незручностей, що полягають у переплаті по оплаті комунальних платежів, неможливості отриманні субсидії, тощо. З огляду на викладене у позовній заяві, [PERSON] просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 16.07.2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Колупаєв В.В. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. В судове засідання 17.01.2022 року представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив на адресу суду не направляла. У своїх письмових поясненнях зазначила, що планувала самостійно знятись з реєстрації, але в Управлінні ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради їй було відмовлено, так як за рішенням суду дитину залишено на подальше проживання з нею. На даний час відповідач позбавлена можливості змінити місце реєстрації своє та сина, а тому позов [PERSON] не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Позицію відповідача підтримала у судовому засіданні 22.11.2021 і її представник - адвокат Лук`янець Л.О. В судове засідання 17.01.2022 року відповідач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копіями виданого виконкомом Житомирської міської ради свідоцтва про право власності від 14.12.2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.01.2006 року. Крім позивача, у вказаній квартирі також зареєстрована [PERSON] , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області. Відповідно до акту ОСББ «Агат-Житомир» від 03.02.2020 року відповідач не проживає за місцем реєстрації із січня 2019 року. Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі, власником якої є [PERSON] , із січня 2019 року без поважних причин, що підтверджується актом про не проживання від 03 лютого 2020 року. Також у своїх письмових поясненнях відповідач не заперечила, що не проживає у квартирі [ADDRESS] із квітня 2019 року, а також пояснила, що мала на меті знятись із реєстрації за вказаною адресою у добровільному порядку та на даний час винаймає житло із дитиною. Зі змісту пояснень [PERSON] вбачається, що фактично єдиною підставою для заперечення відповідачем позовних вимог є неможливість її реєстрації та реєстрації спільної дитини сторін у м. Житомирі за іншою адресою. При цьому судом звернуто увагу, що неповнолітній [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] вже після відкриття провадження у даній справі. Сторони не надали суду доказів наявності або відсутності у відповідача іншого житла. Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та її фактичне не проживання в ній без поважних причин понад один рік, на підставі чого суд дійшов висновку, що реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві власності позивачу, порушує права останнього як власника, у зв`язку із чим вимоги останнього підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування нерухомим майном за вказаною адресою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved