Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду з позовом до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (далі по тексту - відповідач, КП «Київзеленбуд»), відповідно до якого позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заподіяну майнову шкоду у розмірі 82 226, 81 грн., судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.06.2021 біля станції метро «Сирець» було пошкоджено автомобіль позивача «BMW 31», д.н.з. [NUMBER] , а саме на задню частину впало дерево, пошкодивши кришку багажника, двері, заднє крило, кузов, розбило скло, задні ліхтарі та завдало інших пошкоджень. Позивач вважає, що вказана подія сталась внаслідок того, що працівники відповідача не виконували належним чином свою роботу, не перевіряли стан дерев і не здійснювали належних дій щодо попередження таких наслідків як падіння дерева. Згідно висновку судового експерта Коваль І.М. № 367/21 від 08.07.2021 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW 31», д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження внаслідок падіння дерева, яке сталось 28.06.2021 станом на день проведення дослідження становить 82 221, 81 грн. За проведення вказаного експертного висновку позивач поніс також додаткові витрати у розмірі 3000, 00 грн. З огляду на зазначене, позивач, на підставі ст. 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.1166 ЦК України звернувся до суду з вказаним позовом. Представник відповідача у своєму відзиві проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні з огляду на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Вказав, що позивачем не надано доказів того, що саме він є власником пошкодженого майна. Крім того, зазначив, що позивачем не доведено того, що шкода його майну була завдана саме внаслідок дій відповідача. Також відповідач вважає недоведеним і той факт, що подія сталась в Шевченківському району м. Києва, де відповідач здійснює утримання зелених насаджень. 20.08.2021 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01.09.2021 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва виправлено описку в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2021. 10.12.2021 від представника відповідача надійшов відзив. 14.01.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач, представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши сторону позивача та сторону відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Так, згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Разом з тим, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, як це визначено ч. 2 ст. 1166 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] є власником транспортного засобу «BMW 31», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серія [NUMBER] . Як пояснив позивач і вказана обставина також підтверджується Довідкою від 01.07.2021, виданою ст. ДОП ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві О.Данилишиним, 28.06.2021 у м. Києві на стоянці біля станції метро «Сирець», було пошкоджено належний позивачу автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] внаслідок падіння на задню частину автомобіля дерева, внаслідок чого було пошкоджено кришку багажника, двері, розбило скло, задні фари. Так, Закон України «Про благоустрій населених пунктів» визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини. Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зелені насадження є елементом благоустрою. Згідно з положеннями пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об`єктів благоустрою населених пунктів належать вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою, в свою чергу, є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах, на алеях, бульварах, у садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. За положеннями п. 2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, видалення зелених насаджень здійснюється, зокрема, у разі виявлення аварійних, сухостійних і фаутних дерев. Згідно з п. 7 вказаного Порядку, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, що складається відповідно до п. 4 цього Порядку. Відповідно до п. 3.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 , до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать: парки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, гідропарки, лугопарки, лісопарки, буферні парки, районні сади; дендрологічні парки, національні, меморіальні та інші; сквери; міські ліси; зони рекреації; зелені насадження в охоронних та санітарно-захисних зонах, зони особливого використання земель; прибережні зелені насадження; зелені насадження прибудинкової території. Згідно з п. 3.2 вказаних Правил передбачено, що елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Пунктом 5.5 Правил визначено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Перелік дій щодо догляду за зеленими насадженнями передбачений розділом 9 Правил. Так, догляд за деревами і чагарниками здійснюється протягом року і включає: поливання, внесення добрив, вкриття, обприскування крон дерев, догляд за ґрунтом, боротьбу з бур`янами, обробку дупел і механічних пошкоджень, формування крон дерев і чагарників. Так, п. 9.1.10. Правил визначено, що для нормального росту й правильного розвитку дерев здійснюють догляд за кроною протягом усього життя рослин. Обрізають дерева навесні до розпукування бруньок або восени після опадання листя. У дерев видаляють порослеві пагони, які утворюються біля кореневої шийки, а також на стовбурах в міру її появи. Сухі гілки обрізують у міру їх виявлення впродовж року. Відповідно до положень п. 9.1.11.3 Правил - під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Згідно з Розділом 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду. З огляду на зазначене, саме на Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва покладено обов`язок по зрізанню сухостійних та аварійних дерев, а також догляд, що включає різні види обрізання дерев і формування крони, щоб уникнути їх обламування. Крім того, судом також встановлено і вказана обставина не оспорюється учасниками процесу, що зелені насадження розміщені біля стоянки станції метро «Сирець» в Шевченківському районі міста Києва, перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва та обліковуються на балансі комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району міста Києва. Представник відповідача у своєму відзиві зазначає, що позивачем не доведено тієї обставини, що подія сталась саме в Шевченківському районі м. Києві та що саме внаслідок дій відповідача майну позивача завдано шкоди. Водночас, оскільки саме відповідач в силу вимог законодавства є відповідальним за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними, суд вказані доводи представника відповідача до уваги не бере. Так, відповідно до п. 9.1.12 Правил, аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Виходячи з наведеного, підстави вважати, що відповідач належним чином виконував обов`язок по зрізанню сухостійних та аварійних дерев біля стоянки станції метро «Сирець» в Шевченківському районі міста Києва, а також їх догляд, - відсутні. Крім того, представником відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про те, що зелені насадження, які знаходяться біля стоянки ст.м. «Сирець» в Шевченківському районі м. Києва не перебувають на його балансі або доказів того, що відповідальним за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними у вказаному районі є інша особа, а не відповідач Так, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як це визначено ст. 13 ЦПК України. Кожна сторона, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідальність за спричинену позивачу шкоду має бути покладена на Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва. Доказів протилежного відповідачем надано не було. Крім того, під час розгляду справи не було встановлено і обставин для застосування положень ч. 2 ст. 1166 ЦК України. Так, як зазначалось вище, збитками, в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до Висновку експерта № 367/21, проведеного судовим експертом Ковалем І.М. за результатами експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «BMW», д.н.з. [NUMBER] внаслідок падіння дерева, яке сталось 28.06.2021, вбачається, що вартість матеріального збитку станом на дату проведення дослідження - 08.07.2021 становить 82 226, 81 грн. Визначаючи розмір шкоди, яка має бути стягнута з відповідача суд, з огляду на приписи ст. 76, 77 ЦПК України, відсутність заперечень відповідача щодо висновків фахівця, вважає за можливе покласти в основу рішення розмір визначений вищевказаним Висновком. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди сума у розмірі 82 226, 81 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908, 00 грн. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved