Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

29.11.2021 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Кузьменко С.В., засобами поштового зв`язку звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 357/4003/21, яким просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2021 року у справі № 357/4003/21 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчук Антоніна Валеріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В зв`язку з розгляду вказаної справи відповідач понесла витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 30 000 грн., які підлягають стягненню з позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив. 23.11.2021 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/4003/21 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчук Антоніна Валеріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2021 року у відзиві на позов представником відповідача заявлено, що відповідач [PERSON] очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Заява представника відповідача - адвокат Кузьменко С.В., про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 29.11.2021 року, що вбачається з відмітки АТ «Укрпошта» на конверті, тобто в перший робочий день після вихідних днів, на які припав п`ятий день після ухвалення рішення суду від 23.11.2021 року, що в межах строку встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача надано: 1) копію договору про надання правничої допомоги б/н від 15.06.2021 року, укладеної між Адвокатським бюро «Кузьменко Світлани» в особі керуючої бюро Кузьменко Світлани Володимирівни та [PERSON] ; 2) копія додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 15.06.2021 року з зазначення винагороди Адвокатському бюро в розмірі 30 000 грн. за надання правової допомоги; 3) копія акта надання правничої допомоги, складеного 24.11.2021 року на суму 30 000 грн.; 4) копія квитанції № 11 від 24.11.2021 року про прийняття від [PERSON] АБ «Кузьменко Світлани» 30 000 грн. за надання правничої допомоги у справі № 357/4003/21. Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2 договору про надання правничої допомоги б/н від 15.06.2021 року в редакції додаткової угоди від 15.06.2021 року, адвокат та [PERSON] домовились про надання клієнту правової допомоги щодо представництва інтересів клієнта під час розгляду цивільної справи № 357/4003/21 за плату в розмірі 30 000 грн., яка оплачується протягом трьох календарних днів з дати підписання акта про надання адвокатських послуг шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок або в касу Адвокатського бюро. Сторони дійшли згоди, що вартість надання послуг бюро буде становити 30 000 грн. З вищевказаного вбачається, що адвокатським бюро надано послуги в повному об`ємі, зокрема, проведено: ознайомлення та правовий аналіз позовної заяви; ознайомлення із долученими до позовної заяви доказами; отримання додаткових доказів на заперечення проти предмету та підстав позову; підготовка та подання відзиву; вивчення судової практики; підготовка контраргументів щодо правової позиції позивача; підготовка та подання заяви про виклик свідків; участь у судових засіданнях 12.07.2021 року, 13.08.2021 року, 05.10.2021 року, 09.11.2021 року, 23.11.2021 року; підготовка та подання до суду виступу в судових дебатах. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. В силу вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18. Отже, суд, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, подані представником відповідача, є безумовною підставою для відшкодування відповідачу понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, адже цей розмір доведений документально, обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Підстав до зменшення цих витрат судом не встановлено. Враховуючи викладене, зважаючи на норми процесуального права, якими врегульовані правовідносини, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача [PERSON] понесених відповідачем [PERSON] витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі.

Outcome: approved