Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

15.11.2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Шабівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, згідно якої позивачі просять: в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , визнати за ними [PERSON] , [PERSON] , право власності в рівних частках на земельну ділянку [NUMBER] масив № [NUMBER] , площею 3,0714 га, кадастровий номер 5120887700:01:002:0004, що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області. Позивачі вказують, що [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до заповіту [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Рязанцевою О. Ю. 18.12.2018 року за реєстровим № 2896, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачам в рівних частках земельну ділянку [NUMBER] масив № [NUMBER] , що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області. За життя спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала вищевказана земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 058527. На протязі життя [PERSON] позивачі підтримували із спадкодавцем тісні дружні стосунки, надавали матеріальну допомогу на лікування, ремонт будинку. Вказані обставини і стали підставою укладення заповіту на позивачів. Про смерть [PERSON] позивачам стало відомо нещодавно на початку листопада 2021 року після отримання свідоцтва про смерть [INFO] . Відразу після цього позивачі звернулись до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Мельниченко М. М. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. До суду подається копія Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оригінал знаходиться у позивачів. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.11.2021 року відкрито провадження по справі № 495/9394/21 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Шабівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування. У судове засідання позивачі не з`явились, але надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. Представник відповідача Шабівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, будь-яких пояснень та заперечень до суду не направив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 ЦПК України, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до заповіту [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Рязанцевою О. Ю. 18.12.2018 року за реєстровим № 2896, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачам в рівних частках земельну ділянку [NUMBER] масив № [NUMBER] , що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області. За життя спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала вищевказана земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 058527. На протязі життя [PERSON] позивачі підтримували із спадкодавцем тісні дружні стосунки, надавали матеріальну допомогу на лікування, ремонт будинку. Вказані обставини і стали підставою укладення заповіту на позивачів. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Позивачі фактично прийняли спадщину після померлої, користуються спадковим майном, здійснюють всі платежі. При зверненні до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджується листом від 09.11.2021 року №1166/02-14. Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну ділянку згідно заповіту після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) в фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно, ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивачів на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивачів, як спадкоємців, шляхом задоволення цивільного позову та визнання права власності в рівних частинах на земельну ділянку.

Outcome: approved