Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 02 липня 2018 року відповідачка звернула до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 02 липня 2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 60 000,00 грн на поточний рахунок. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 07 червня 2021 року утворилася заборгованість, що становить 50376,15 грн, що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), яку і просив стягнути з відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 18 листопада 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідачки [PERSON] , де вона просить відмовити у задоволенні позовної заяви банку у частині стягнення з неї заборгованості у розмірі 35 604,88 грн. Обґрунтовуючи власні доводи відповідачка зазначає, що договір, посилання на який міститься у анкеті-заяві і обов`язковість якого передбачена законом, з нею не укладався. Твердження банку, що анкета-заява до Договору про надання банківських послуг є доказом ознайомлення її на дату підписання цієї анкети із повною інформацією щодо надання банківських послуг за цим продуктом і мала такі примірники є необґрунтованим. Разом із тим, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду у справі №342/180/17, зазначає про відсутність у матеріалах позову підтверджень, що саме ті умови та правила, тарифи із повною інформацією щодо надання банківських послуг були надані для ознайомлення відповідачки та погоджені нею. Крім того, відповідачкою заперечується із розмір заборгованості, який позивач просить стягнути на свою користь, посилаючись на відсутність його обґрунтування та доведення отримання нею кредитних коштів у сумі 50376,16 грн. Надаючи з додатку «Монобанк» інформацію про рух коштів та розрахунок суми боргу, зазначає, що фактично відповідачка отримала від банку на руки та не повернула на умовах позики 14771,27 грн. При цьому, враховуючи, що договір про встановлення розміру та порядку сплати позичальником процентів між сторонами не укладався, вважає, що позичальник та позикодавець мали користуватися положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, а саме встановлення розміру відсотків на рівні облікової ставки НБУ. Відтак розмір процентів, за її розрахунком, які має право стягнути позивач за користування кредитними коштами у період з червня 2018 року до січня 2021 року становить 9120,34 грн. Натомість згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, банк неправомірно нараховував та стягував з поточного рахунку позивачки проценти за кредитним коштами у загальному розмірі 47864,04 грн. 25 листопада 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив від АТ «Універсал Банк», де позивач, заперечуючи доводи відзиву, просить задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості. Так щодо отримання картки та укладення договору про приєднання боржниці 02 липня 2018 року до Умов обслуговування рахунків фізичної особи у АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Monobank шляхом підписання анкети-заяви, позивач зазначає, що згідно п. 3 анкети-заяви від 02 липня 2018 року відповідачка підтвердила ознайомлення із складовими договору та отримала їх примірники у мобільному додатку, при цьому, до банку із незгодою про зміни Умов та правил не зверталася та продовжувала користуватися послугами банку, а отже із ними погодилася. У банку використовується електронний договір та застосування електронного підпису. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, який виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Твердження боржниці про відсутність ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, про відсутність повідомлення про сукупну вартість кредиту, умови кредитування спростовуються накладеним у застосунку «Monobank» боржником електронним підписом. Без погодження у мобільному застосунку з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливим вхід у головне меню застосунку та наступне проведення банківських операцій, зокрема, з отримання кредиту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку боржниці; так за весь час користування карткою боржницею було проведено поповнень карткового рахунку на суму 47008,06 грн, тоді як витрат здійснено на суму 97384,21 грн, а отже сума неповернутих коштів становить 50376,15 грн. Користуючись наданим законом правом, представником відповідачки - адвокатом Гатенюк Ю. Ю. подані заперечення на відповідь на відзив, де зазначає про те, що позивачем не спростовані наведені відповідачкою у відзиві обставини, не доведено укладення між сторонами кредитного договору на тих умовах, які позивач вказує у позовній заяві та у відповідності до вимог Закону України «Про електронну комерцію». При цьому позивачем також не спростований розрахунок заборгованості, наданий відповідачкою, із урахуванням інформації про рух коштів за карткою. Стороною позивача надані додаткові пояснення, аналогічні відповіді на відзив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Судом установлено, що 02 липня 2018 року [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 02 липня 2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, відповідачка в анкеті-заяві зазначила, що просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним його відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його даних згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6). Усе листування щодо цього договору просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п.11). На підставі укладеного договору відповідачка 02 липня 2018 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі до 31000,00 грн, що надалі змінювався, на поточний рахунок № IBAN - [NUMBER] , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Згідно ст. 628 ЦК України, ураховуючи п.п 2.2 п. 2 Розділу І Умов, договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно договорів банківського рахунку та про споживчий кредит. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Як убачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачкою згідно її анкети-заяви від 02 липня 2018 року для неї згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення її дій згідно з договором про надання банківських послуг. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, у розумінні статей 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі отримані [PERSON] у мобільному додатку Умови і правила надання банківських послуг, що скріплено її підписом, знову ж таки, у анкеті-заяві від 02 липня 2018 року, разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають дійсний правочин між сторонами у справі. Іншого [PERSON] не доведено, а судом не встановлено. Крім того з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що надані позивачем, убачається підписання їх сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що законом не забороняється, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами та свідчить про акцепт відповідачкою запропонованих їй умов кредитування. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно п.п. 2.2 п. 2 Розділу 1 Умов, статті 628 ЦК України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунку, договору про споживчий кредит. Між сторонами відповідно до п. п. 4.3, 4.8.1 п. 5 розділу 1 Умов погоджено, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Для надання послуг банк видає клієнту картку (платіжну картку). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг «Мonobank». Дата укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою, активується банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код (п.п. 3.1, 3.4, 3.5 Умов). На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у тарифах (п. 5.9 Розділу ІІ). Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами (п.5.11 Розділу ІІ). У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом клієнт сплачує банку відсотки у подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах ( підпункти 5.15-5.19 Розділу ІІ Умов ). Відповідно до п. 5.16 Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. Згідно з Тарифами банку пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі ); пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 5% від заборгованості ( не менше 100,00 гривень, але не більше залишку заборгованості ); базова відсоткова ставка у 3,2% на місяць нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у 6,4% на місяць нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості. Також передбачений розмір комісії. У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку не пізніше 3 робочих днів направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені (п.5.17 Розділу ІІ Умов). У разі, якщо клієнт погасить заборгованість зі сплати обов`язкового платежу, яка виникла до настання істотного порушення клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу), вимога банку, зазначена у повідомленні, втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом) поновлюються. Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абз. 1 цього пункту, але не більше ніж до 210 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу) (п. 5.18 Розділу ІІ Умов). У випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п. 5.18, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф в розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4 % на місяць за кожен день прострочення виконання (п. 5.19 Розділу ІІ Умов). Відповідно до п. 5.23 п. 5 Розділу ІІ Умов у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного платежу, банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно Тарифів. Отже між сторонами укладений договір. Відповідачка неналежно виконує свої зобов`язання за цим договором. Станом на 31 грудня 2020 року прострочене зобов`язання зі сплати мінімального щомісячного платежу за договором відповідачки сягало понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі п.п. 5.16 Умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою та відповідно до п.5.18, 5.19 29 березня 2021 року кредит став у формі «на вимогу». Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором «Мonobank» від 02 липня 2018 року станом на 07 червня 2021 року становить 50376,15 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Неналежне виконання позичальницею своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав кредитора - позивача, тому порушене право підлягає поновленню шляхом безумовного стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Однак суд не погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості, оскільки такий суперечить фактично встановленим обставинам справи Обґрунтовуючи розмір заборгованості, який банк просить стягнути на його користь з відповідачки, позивач до позовної заяви надав анкету-заяву від 02 липня 2018 року, розрахунок заборгованості за договором, в обґрунтування розміру проведених нарахувань - тарифи, паспорт споживчого кредиту, а також надалі надав виписку по рахунку відповідачки, з якої вбачається, що [PERSON] користувалася грошима, розплачувалася за товари та все ж частково погашала заборгованість за кредитним договором. Слід звернути увагу, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц. Разом із тим, надані позивачем тарифи та паспорт споживчого кредиту містять зауваження про те, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2019 року. Більш того, зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Отже зазначені документи містять узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. У свою чергу, анкета-заява, підписана [PERSON] , не містить домовленості сторін про сплату відсотків, саме по собі підписання відповідачем тарифів та паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може бути підставою для задоволення позовних вимог в цій частині. Враховуючи, що паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана відповідачу, була актуальною лише до 01 січня 2019 року, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених умов були прийняті позичальником надалі, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, а також виписки по рахунку слідує, що за рахунок тіла кредиту уже з 01 січня 2019 року стягувалися: відсотки за користування кредитом та штрафи за порушення зобов`язань, розмір яких сторонами не узгоджувався, і тим самим збільшувалося тіло кредиту. За даними розрахунку та виписки по рахунку за рахунок тіла кредиту були погашені відсотки на суму 41019,00 грн, штраф за порушення зобов`язання - 250,00 грн. Тобто в загальному це становить 41269,00 грн. При цьому суд вважає обґрунтованим включення в тіло кредиту витрат на розстрочку, оскільки така послуга визначена підписаними відповідачем Умовами та правилами надання банківських послуг з можливістю придбати товар, розбивши його оплату на відповідну кількість платежів у межах дійсного кредитного договору. Використання цієї послуги та отримання таким чином кредитних коштів підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Таким чином простим математичним розрахунком доводиться, що відповідачкою не було погашене тіло кредиту у розмірі 9 107,15 грн (50376,15 - 41269,00 = 9107,15), що фактично отримане нею у вигляді кредиту. Ця сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку. При цьому суд не погоджується із наданим відповідачкою розрахунком заборгованості, адже такий проведений з урахуванням самостійно застосованих відповідачкою положень ст. 1048 ЦК України щодо визначення відсоткової ставки за кредитом у розмірі облікової ставки НБУ, однак, такі вимоги позивачем до [PERSON] не заявлялися. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з відповідачки на користь банку 9107,15 грн - заборгованість за кредитом. Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивач судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 410,38 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial