Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. 10 лютого 2006 року Нікопольською районною державною адміністрацією на моє ім`я було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №175255, кадастровий номер земельної ділянки 1222981000-04-003-0184, площа ділянки 3,980 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського господарства. Протягом 15 років заявниця вільно користувалася належною їй на праві власності землею. У листопаді 2021 року заявниця вирішила розпорядитися своєю власністю, однак при зверненні до нотаріуса для посвідчення правочину нотаріус зауважив, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №175255 невірно зазначено її прізвище, а тому будь- які правочини щодо вищевказаної земельної ділянки посвідчити неможливо. Так, у виданому 10 лютого 2006 року Нікопольською РДА Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №175255 було допущено помилку у прізвищі заявниці, а саме - за паспортом, виданому 17 січня 2000 року Марганецьким МВ УМВС України в Дніпропетровській області її прізвище зазначено [PERSON] , а у Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено [PERSON] . На цей час дана помилка є перешкодою у розпорядженні належної їй на праві власності земельною ділянкою. В з в`язку з цим заявниця звернулася до Нікопольської РДА із заявою про усунення помилки та просила видати їй у відповідності її прізвищу Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку. Нікопольська РДА надала відповідь заявниці, що для вирішення цього питання необхідно звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, пояснення та заперечення відсутні. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 2006 року Нікопольською районною державною адміністрацією на моє ім`я було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №175255, кадастровий номер земельної ділянки 1222981000-04-003-0184, площа ділянки 3,980 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського господарства. Протягом 15 років заявниця вільно користувалася належною їй на праві власності землею. У листопаді 2021 року заявниця вирішила розпорядитися своєю власністю, однак при зверненні до нотаріуса для посвідчення правочину нотаріус зауважив, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №175255 невірно зазначено її прізвище, а тому будь- які правочини щодо вищевказаної земельної ділянки посвідчити неможливо. Так, у виданому 10 лютого 2006 року Нікопольською РДА Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №175255 було допущено помилку у прізвищі заявниці, а саме - за паспортом, виданому 17 січня 2000 року Марганецьким МВ УМВС України в Дніпропетровській області її прізвище зазначено [PERSON] , а у Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено [PERSON] . На цей час дана помилка є перешкодою у розпорядженні належної їй на праві власності земельною ділянкою. Згідно паспорту громадянина України прізвище, ім`я та по батькові заявниці записано як «[PERSON] ». Отже, з вказаних документів можна зробити висновок, що «[PERSON] » та «[PERSON] » - одна й та сама особа. Оскільки невідповідність в написанні прізвища заявника в правовстановлюючих документах перешкоджає реалізації її права для посвідчення правочину на земельну ділянку, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності, акту що виданий 10 лютого 2006 року Нікопольською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №175255, кадастровий номер земельної ділянки 1222981000-04-003-0184, площа ділянки 3,980 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного: сільськогосподарського господарства, належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Враховуючи викладене,

Outcome: approved