Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

06 грудня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 18.08.2012 між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №37. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2021 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. На даний час вирішується питання про розірвання шлюбу. Дочка перебуває на вихованні та утриманні позивачки. Позивачка працює та отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на утримання дочки. Відповідач працює без офіційного оформлення трудових відносин, має нерегулярний мінливий дохід. Інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідача немає. Відповідач має задовільний стан здоров`я. З урахуванням вище зазначеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 3500,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача судові витрати на користь держави. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. У своїй заяві позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав частково в розмірі 2000,00 грн, повідомив, що має задовільний стан здоров`я. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6 - копії свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб). Сторони проживають окремо та перебувають в процесі розлучення. Відповідача знято з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] 23 грудня 2021 року, де сторони раніше спільно проживали, що підтверджується копією паспорта відповідача. Дочка проживає з матір`ю та перебуває на її вихованні та утриманні, що визнається обома сторонами (а.с. 7 - довідка про склад сім`ї). Позивачка працює у ФОП « [PERSON] » продавцем продовольчих товарів та отримує щомісячну заробітну плату 6000,00 грн. Відповідач має задовільний стан здоров`я. Позивачка зазначає, що інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідач не має, що відповідачем не заперечується. Відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний мінливий дохід. Розмір аліментів - 3500,00 грн щомісяця на дитину, заявлений позивачкою до стягнення з відповідача, позивачка належним чином не обґрунтувала. Відповідач визнає заявлений позов частково у розмірі 2000,00 грн. Відповідач не обґрунтував, чому саме такий розмір аліментів має стягуватись з нього на утримання дочки, не надав суду інформації про свої доходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням ч. 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За вимогами ч.ч. 1,2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць складає: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини права на утримання, яке кореспондується із конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Дочка сторін проживає разом із матір`ю та добровільної згоди між батьками щодо сплати аліментів не досягнуто. Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний дбати про її матеріальне забезпечення на рівні з матір`ю дитини. Враховуючи всі істотні обставини справи, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, часткове визнання ним позову, відсутність у відповідача інших утриманців суд вважає за необхідне стягнути із відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви 06 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, з урахуванням рівних обов`язків обох батьків щодо виховання та утримання дитини, такий розмір аліментів є достатнім для утримання та забезпечення гармонійного розвитку дитини. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. На підставі ст. 430 ЦПК України вбачається за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за один місяць. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] судовий збір в дохід держави за вимогою майнового характеру про стягнення аліментів у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial