Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис за №68739, яким стягнуто з нього на користь відповідача заборгованість в розмірі 48136 грн. 23 коп. Позивач зазначив, що 08 жовтня 2021 року він отримав копію виконавчого напису у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. Виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, підготовленого працівниками ТОВ Фінансова компанія Авансар, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безпірності грошових вимог відповідача до позивача. При вчиненні виконавчого напису нотаріус, третя особа, не отримувала від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення(платіжні доручення,меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ст. 88 Закону України Про нотаріат. Позивач даний виконавчий напис вважає таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що він вчинений без перевірки безспірності вимоги, в ньому не зазначені документи, на підставі яких він вчинений, не встановлено належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню за написом. На підставі наведеного позивач просить визнати виконавчий напис № 68739 таким, що не підлягає виконанню.Окрім цього позивач [PERSON] подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа- виконавчого напису вчиненого 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 68739. 12 жовтня 2021 року ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа-виконавчого напису вчиненого 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 68739 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Авансар заборгованості в загальному розмірі 48136,23 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Авансар» в судове засідання не з?явився, причини неявки суду не повідомив , про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав. \~ \~ \~ \~ Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився. Однак з поштового відправлення вбачається, що судова повістка не вручена приватному нотаріусу Остапенко Є.М. у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. також в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності,суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в судовому засіданні, 28 травня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, яким пропонує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Авансар заборгованість за кредитом в сумі 48136,23 грн. даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 68739. Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Авансар звернулося з заявою про примусове виконання рішення до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роману Р.М. Так, 04 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 68739 виданий 28.05.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., та постанову про стягнення з боржника основної винагороди,, постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника . Однак, [PERSON] зазначає в позові, що відповідачем не надіслано йому документів, які подавались нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Також не надано доказів того, що йому направлялась вимога про необхідність погашення заборгованості за укладеним кредитним договором, що він отримував вимогу відповідача про необхідність сплатити заборгованість за укладеним кредитним договором. На підставі чого позивач вважає, що у звязку з даною обставиною він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безпірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обгрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Позивач вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безпірності сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України " Про нотаріат", п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат»,постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія " Авансар» суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у нього права вимоги. Не надано таких документів і третьою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем факту подання нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача, а також заперечення позивача [PERSON] щодо наявності безспірної заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія " Авансар», суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису, вчиненого 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М., зареєстрованого в реєстрі під номером 68739, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія " Авансар» заборгованості в розмірі 48136,23 грн. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача - ТзОВ «Фінансова компанія "Авансар». На підставі викладеного та

Outcome: approved