Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, якою просив встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 листопада 1989 року, посвідченого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Гулей Е.П., зареєстрованого в реєстрі за № 6-1728. Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.1989, посвідченого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Гулей Е.П., зареєстрованого в реєстрі за № 6-1728 спадкоємці за законом прийняли спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: він [PERSON] , його мати [PERSON] , та брати [PERSON] , [PERSON] . На час отримання свідоцтва про право на спадщину у 1989 році він не перевірив написання свого прізвища, імені, по батькові у вказаному документі. У зв`язку з тим, що він мав намір впорядкувати документи згідно діючого законодавства, він звернувся до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради для реєстрації права власності у відповідному реєстрі. Проте, йому було відмовлено в усній формі через розбіжності у по батькові в паспорті та у правовстановлюючих документах на майно. В липні 2021 року він звернувся до Першої миколаївської державної нотаріальної контори для виправлення вказаної помилки. 20 липня 2021 року Першою миколаївською державною нотаріальною конторою надано відповідь про неможливість виправлення вказаної помилки, оскільки матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] знаходяться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Миколаївської області та запропоновано звернутися до суду. Ухвалою суду від 01.09.2021, заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Від представника Першої миколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи без представника нотаріальної контори на підставі наявних матеріалів і просить прийняти рішення на розсуд суду. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Представник Миколаївської міської ради не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина. 14 червня 1989 року державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Гулей Е.П. видано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 574 кв. м., належний спадкодавцю [PERSON] . Права власності по ј частки за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , зареєстровано в ММБТІ 21.06.1989 за реєстровим № 10126. Заявник зазначає, що його мати [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на ј частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , на підтвердження зазначеного суду надано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 25.11.2015, вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.11.2015, виданого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-996. У заяві заявник вказує, що він мав намір впорядкувати документи згідно діючого законодавства, та звернувся до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради для реєстрації права власності у відповідному реєстрі. Проте, йому було відмовлено в усній формі через розбіжності у по батькові в паспорті та у правовстановлюючих документах на майно. 02 грудня 2000 року Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, [PERSON] , [INFO] , уродженцю м. Миколаєва, видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] . З свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.1989, виданого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Гулей Е.П., вбачається розбіжність в написанні по батькові [PERSON] , а саме вказано як « [PERSON] ». В липні 2021 року [PERSON] звернувся до Першої миколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про виправлення помилки у Першої миколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до листа Першої миколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.07.2021 за вих. № 559/01-16, [PERSON] відмовлено у виправленні помилки у Першої миколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виданого після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] знаходяться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Миколаївської області. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 наведено правовий висновок, згідно з яким юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -\~встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.\~Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 вказаної Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.\~\~ Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Позивач, звертаючись до суду, просив встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Оскільки невідповідність в написанні по батькові заявника в Свідоцтві про право на спадщину за законом від 14 червня 1989 року, виданого після смерті [PERSON] , перешкоджає заявнику реалізувати право вільно розпоряджатися ј часткою житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Outcome: approved