Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за не виконання рішення суду в розмірі 13\~345,16 грн. та судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 2\~270,00 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 27.09.2016 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 1/2881258. Відповідно до Кредитного договору, кредит надається Відповідачу на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього Договору та Правил надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умов страхування життя Позичальника, які є невід`ємною частиною цього Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricol.com.ua. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 27.09.2016 року за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 60005,98 грн. Позивач звернувся до суду та рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09.11.2017 року з відповідача стягнута заборгованість за кредитним договором №1/2881258 від 27.09.2016 року в розмірі 60005,98 грн та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Виконавчий документ на виконання вищевказаного рішення суду було подано до приватного виконавця. 14.12.2020 року було винесено постанову приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням. Відповідно до ст.625 ЦПК України у Банку виникло право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Просить позов задовольнити. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.10.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи позивач повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, у разі відсутності відповідача не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив свого представника, який в судовому засіданні просив застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до [PERSON] задоволено та стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором № 1/2881258 від 27.09.2016 року в розмірі 60005 (шість тисяч п`ять) грн. 98 коп, а також судові витрати в розмірі 1600,00 грн (а.с.10-12). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем 18.09.2020 відкрито виконавче провадження №63078590 з примусового виконання виконавчого листа №761/28590/17 від 08.02.2018 року щодо боржника [PERSON] (а.с.13-14). 14.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №63078590 у зв`язку із фактичним виконанням виконавчого документа (а.с.15-16). У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.\~18\~ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. На підставі ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За наведеного, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017, у боржника [PERSON] виникло зобов`язання перед АТ «Креді Агріколь Банк» сплатити на користь останнього заборгованість за кредитним договором. Як встановлено судом, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №63078590 у зв`язку із фактичним виконанням виконавчого документа 14.12.2020 року (а.с.15-16). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду викладено в постанові від 08.11.2019 року в справі № 127/15672/16-ц. За змістом статей 524, 533-535 та 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Таким чином, у статті 625 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625\~ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо наявності у відповідача [PERSON] об`єктивних обставин, які б перешкоджали йому виконати рішення суду з метою зменшення збитків позивача. Розрахунок заборгованості поданий позивачем щодо розміру завданих збитків, викликаних невиконанням рішення суду, відповідачем не спростовано. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За приписами ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно ч.ч.2-4 ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно розрахунку заборгованості (а.с.6), кошти стягуються за період з 09.07.2018 року по 07.07.2021 року, що частково перевищує встановлений ст.257 ЦК України строк позовної давності. Враховуючи наведене, а також те, що представник позивача звернувся до суду із заявою про застосування наслідків спливу стрків позовної давності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» підставні та підлягають частковому задоволенню, в межах строку позовної давності, а у задоволенні вимог, строк позовної давності щодо яких сплив - слід відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2234,59 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial