Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви вказав, що 24.06.2021 року заявниця звернулася до Покровського об`єднаного ПФУ з заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника та надала необхідні документи. Проте, Рішенням УПФУ від 30.06.2021 року №0566500004628їй було відмовлено, оскільки нею не було надано довідку про реєстрацію місця проживання разом з годувальником, або інший документ, що підтверджує факт спільного проживання разом з годувальником. Заявниця просить встановити факт перебування на утриманні померлого [PERSON] на час його смерті - [INFO] , що є підставою для переходу на інший вид пенсії. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву в якій просять справу розглянути без їх участі . ( а. с. 33,34). Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Сумській області в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив ( а. с. 22,30,47-48). Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, просив справу слухати без участі представника ( а. с. 26,27). Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 03.07.1986 року уклали шлюб, актовий запис №64 (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.02.2021 року [PERSON] , 1962 року народження, помер [INFO] (а.с.9). Рішенням ГУ ПФУ в Сумської області від 30.06.2021 року №056650004628 [PERSON] відмовлено щодо переходу на інший вид пенсії у зв`язку з не підтвердженням факту спільного проживання з померлим чоловіком і факту перебування на його утриманні. ( а. с. 10). Згідно Розпорядження №170667 від 31.01.2005 року [PERSON] призначена пенсія по втраті годувальника на утримання 2-х дітей до 18 років в загальному розмірі 425.76 грн. (а.с.20). Згідно наданої копії паспорта [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 6). На теперішній час має статус ВПО та її місце перебування значиться за адресою: [ADDRESS] ( а . с. 6). За такою ж самою адресою був зареєстрований чоловік заявниці [PERSON] , що підтверджується копією його паспорту ( а. с. 7). Згідно листа ГУ ДПС у Донецькій області від 23.12.2021 року станом на 21.12.2021 року до відомостей Державного реєстру фізичних осіб -платників податків громадянка [PERSON] за період з 01.10.2002 року по 31.12.2003 рік отримувала наступні доходи: за 4 квартал 2002 року - 602,76 грн.- за місцем основної роботи; 1 квартал 2003 р.- 352,60 грн. - за місцем основної роботи ; 2 квартал 2003 р.- 416,54 грн., 2 квартал 2003 р.- 351 грн., 3 квартал 2003 р.-95,45 грн., 3 квартал 2003 р.- 585 грн., 4 квартал 2003 р.-585 грн. ( а. с. 43-44). [PERSON] отримав доходи за період з 4 квартал 2002 р. по 4 квартал 2003 р. в сумі 124,19 грн. ( а. с. 44). Згідно листа ГУ ПФУ в Донецькій області згідно архівної справи розмір призначеної [PERSON] пенсії з 01.11.2002 р. становить 265 грн., з 01.04.2003 р. по 30.11.2003 р.- 304,82 грн. ( а.с. 46). [PERSON] у 2002- 2003 рр. пенсійні виплати не отримувала, так як не досягла пенсійного віку. Пенсію за віком отримує з вересня 2019 року. ( а. с. 46). Статтею 5 Закону № 1058-IV « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням. У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Статтею 10 Закону № 1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону № 1058-IV). Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Отже, за змістом Закону « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідно наявність двох умов, а саме того, що заявник є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника, а також, що вона була на повному утриманні померлого годувальника і одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фондуУкраїни 25 листопада 2005року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку). Отже Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника, у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявниця просить встановити факт її перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON] на момент його смерті [INFO] , що є підставою для переходу на інший вид пенсії. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина 3статті 294 ЦПК України). Пунктом 2 частини 1, частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Як вбачається з рішення ГУ ПФУ в Сумській області про переходу на інший вид пенсії від 30.06.2021 року, підставою для прийняття такого рішення та відмови заявниці у переведенні на пенсію по втраті годувальника є виключно те, що заявницею не надано довідку про про перебування на утриманні померлого чоловіка, довідку з місця реєстрації ,а тому , судом не вбачається спору про право, оскільки предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій (рішення) заінтересованої особи, а є встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Окрім того, судом не вбачається спору про право і з тих підстав, що заявниця, маючи статус ВПО і зареєстрована в м. Покровськ, не надала доказів перебування її на обліку в ПФУ в Сумській області, з яким у неї виник спір. Отже, предметом даного розгляду є встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту перебування заявниці на утримання свого чоловіка на момент смерті останнього, а не оскарження неправомірності дій пенсійного фонду. Відповідно до ст. 38 Закону « Про пенсійне забезпечення» ( який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Касаційного цивільного суду від 13.02.2020 року у справі № 223/828/18 ( провадження № 61-9938св19). Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, заявниця [PERSON] посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , проживала з ним спільно, та перебувала на його утриманні. Судом встановлено, що на момент смерті свого чоловіка заявниця [PERSON] не досягла пенсійного віку, не мала статусу непрацездатної особи, отримувала заробітну плату, в подальшому отримувала пенсію на двох неповнолітніх дітей у зв`язку з втратою годувальника ( а. с. 11). пенсію отримує з вересня 2019 року. Чоловік заявниці [PERSON] отримував пенсію з 01.11.2002 року. Отримання померлим доходу у вигляді пенсії у розмірі 304,82 грн., який хоча і незначно перевищував розмір заробітної плати працездатного заявника, не може беззаперечно свідчити, що заявник перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] по день його смерті та потребувала матеріальної допомоги, враховуючи, при цьому таку обставину як перебування на утриманні подружжя ще двох неповнолітніх дітей. Окрім того, сам по собі факт отримання позивачкою доходу у меншому розмірі, ніж у померлого, не дає підстави для висновку про перебування на його утриманні . Така позиція викладена в постанові ВСУ від 25.04.2018 року у справі № 756/16126/16-ц ( провадження № 61-10080св18). Суд при цьому зауважує, що заявником при зверненні до суду взагалі не було надано відповідних доказів на підтвердження факт знаходження на утриманні свого чоловіка, трудового стажу і перебування заявниці на обліку в ПФУ. Призначення заявниці пенсії у зв`язку з втратою годувальника на двох неповнолітніх дітей не підтверджує факт перебування самої заявниці на утриманні померлого чоловіка на день смерті останнього. Та обставина, що після смерті свого чоловіка заявниця у 2004 році не отримувала доходи, також не свідчить про факт перебування її на утриманні чоловіка, оскільки відповідно до ст. ст. 37,38 Закону « Про пенсійне забезпечення» особа має право перейти на пенсію в разі втрати годувальника лише у разі якщо перебувала на утриманні лише на момент смерті годувальника, тобто була на повному утриманні або допомога від нього була для особи постійним і основним джерелом засобів існування, або й сама одержувала яку-небудь пенсію, що не забезпечує необхідного прожиткового мінімуму. Отже, у зв`язку з тим, що заявником не надано належних та допустимих доказів того, що вона до дня смерті свого чоловіка [PERSON] , тобто до [INFO] була на повному утриманні померлого і одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування, враховуючи той факт, що статус пенсіонера заявниця отримала лише в 2019 році, тому в задоволенні заяви [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed