Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання його тітки [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення його (заявника) опікуном. Покликається на те, що його тітка [PERSON] хворіє з дитинства, а саме страждає хронічним, стійким психічним розладом та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними у зв`язку з цим потребує опіки, а у 2011р. останній було встановлено І групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії №10ААА №838199. Вказує, що на даний час [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в КНП «Мостиська міська лікарня» Мостиської міської ради Львівської області. Стверджує, що тітка [PERSON] не взмозі працювати і не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, внаслідок душевної хвороби потребує встановлення над нею опіки. З огляду на наведене, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши його (заявника [PERSON] ) опікуном останньої. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, а подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що вимоги поданої заяви підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та здійснювати розгляд справи у його відсутності. Також просив суд проводити розгляд заяви у відсутності особи, щодо якої така розглядається, - [PERSON] , [INFO] , оскільки вона за своїм станом здоров`я не може давати жодні пояснення. Представник заінтересованої особи - Мостиської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, а подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що просить справу розглянути у відсутності представника такого та вирішення заяви покладає на розсуд суду. У відповідності до вимог абз.2 ч.1 ст.299 ЦПК України, з врахування думки учасників справи та висновку судово-психіатричного експерта за №626 від 17.11.2021р., розгляд заяви проводиться у відсутності особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною - [PERSON] , [INFO] . Дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , хворіє з дитинства - інвалід І-А група з дитинства безтерміново та потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги, що стверджується медичними документами, які містяться в матеріалах даної цивільної справи. Згідно ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно висновку судово-психіатричного експерта Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» №626 від 17.11.2021 року [PERSON] в даний час страждає стійким хронічним психічним розладом. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] ,- недієздатною. Як відомо із змісту ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх, які за станом свого здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Приписами ст.63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У відповідності до ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Із матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є племінником [PERSON] , [INFO] . Згідно з висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Мостиської міської ради Львівської області від 23.12.2021 року, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області №2 від 24.12.2021 року, - рекомендується призначити заявника [PERSON] опікуном [PERSON] . Зі змісту згаданого висновку також відомо, що заявник [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] , створює їй належні умови проживання, по місцю проживання характеризується позитивно та може бути призначений опікуном. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved