Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» 20.11.2015 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між АКБ СР «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 895/06-034-161 від 28.03.2007 року з внесеними змінами додатковою угодою № 1 від 06.11.2007 року. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 15000 доларів США, зі сплатою 13 % річних, так кінцевим терміном погашення заборгованості до 27.03.2017 року. Проте відповідач договірні зобов`язання перед позивачем не виконав, та станом на 20.10.2015 року, внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобов`язань сума його заборгованості перед позивачем складає 17780 доларів США 33 цента, з яких: 8375 доларів США - заборгованість за кредитом; 5316 доларів США 06 центів - заборгованість за відсотками; 2644 долари США 10 центів - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 1445 доларів США 17 центів - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором кредиту №895/06-034-161 від 28.03.2007 року, позивач звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 17780 доларів США 33 цента та стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 6681,82 грн. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 14.06.2010 року ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк» В судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи наявна заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, його представник подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі та участі відповідача, проти позову заперечує та просить залишити його без задоволення. Також подав заяву про застосування строків позовної давності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки, заяв та клопотань до суду не надходило. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до договору кредиту № 895/06-034-161 від 28.03.2007 року з внесеними змінами додатковою угодою № 1 від 06.11.2007 року, укладеними між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 15000 доларів США, зі сплатою 13 % річних, так кінцевим терміном погашення заборгованості до 27.03.2017 року та порядком погашення суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в.п.п1.1.1 п. 1.1. ст. 1 Договору. Згідно Графіку погашення заборгованості, відпвідач повинен був вносити щомісячно до 20 числа кожного місяця по 125,00 доларів США, починаючи з квітня 2007 року і по березень 2017 року. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання по договору не виконав і станом на 20.10.2015 року внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобов`язань сума його заборгованості перед позивачем відповідно до наданого розрахунку заборгованості становить 17780,33 доларів США з яких: 8375,00 доларів США - заборгованість за кредитом; 5316,06 доларів США- заборгованість за відсотками; 2644,10 долари США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 1445,17 доларів США- пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Сума боргу за кредитним договором відповідає умовам кредитного договору №895/06-034-161 від 28.03.2007 року. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 523 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язання - це здійснення боржником на користь кредитора обумовленої дії, яка складає предмет зобов`язання. ст. 527 ЦК України передбачає що, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 3.3.8 кредитного договору від 28.03.2007 року, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п. 2.4., 2.5. договору. п. 3.3.9 кредитного договору від 28.03.2007 року визначає, що позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами та фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1. договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ч. 1 ст. 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Представником відповідача подано до суду заяву в якій, посилаючись на судову практику, він просить суд застосувати строки позовної давності до вимог позивача, оскільки, [PERSON] за кредитним договором від 28.03.2007 № 895/06-034-161 мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів кожного місяця впродовж строку кредитування в рамках погодженого у цьому договорі графіку, тому вбачається, що позивачем частково пропущено строк подання позову. Так, договором передбачено сплату тіла кредиту до 20-го числа кожного місяця. Із позовною заявою позивач звернувся 20.11.2015 року. Отже, по всім платежам по тілу кредиту до листопада 2012 року - позивач пропустив строк звернення до суду і до цих вимог підлягає до застосування строк позовної давності.Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачем погашено зобов`язання по тілу кредиту в загальній сумі 6625,00 дол. США. Календарно, відповідно до графіку платежів - це відповідає періоду з початку дії договору по серпень 2011 включно.Отже, на думку представника відповідача, по тілу кредиту пропущено строк позовної давності по платежам з вересня 2011 року по жовтень 2012 року, що складає загальну суму 1750,00 дол. США.Аналогічна ситуація і по відсоткам за користування кредитом, хоча вони і повинні сплачуватись до 20-го числа наступного місяця. За відсотками пропущено строк звернення до суду за період до жовтня 2012 року. Сукупно це складає 1153,35 дол. США. Згідно правової позиції, яку викладено у постанові ВСУ від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, зокрема у п.п. 57-60, загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Враховуючи, що ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 07.11.2021 року заяву [PERSON] задоволено та заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 березня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким повністю задоволено позовні вимоги, скасовано, суд вважає датою початку перебігу строку загальної позовної давності 20.11.2012 року, оскільки позивач звернувся до суду із позовною заявою 20.11.2015 року. Суд погоджується з правовою позицію, яку викладено у постанові ВСУ від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, та вважає, що перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу, тобто до позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту до листопада 2012 року та по зобов`язанням по сплаті відсотків з листопада 2011 року по жовтень 2012 року, слід застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Так, згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором від 28.03.2007 р. № 895/06-034-161 станом на 20.10.2015 року, останній платіж відповідачем внесено 21.09.2011 року, та з жовтня 2011 року до листопада 2012 року, заборгованість по тілу кредиту нараховано у сумі 1750,00 доларів США, та з листопада 2011 року по жовтень 2012 року нараховано відсотків на суму 1153,35 доларів США. Згідно з правовою позицією, яку викладено у постанові ВП ВСУ України від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження 14-360цс19) вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Тому, у судовому рішенні, суд вказує суму боргу в іноземній валюті, а не її еквівалент у національній валюті України. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості по кредитному договору №895/06-034-161 від 28.03.2007 року, на загальну суму, яка обчислюється за вирахуванням від суми заявлених позовних вимог сум заборгованості, строк позовної давності щодо яких сплив, (17780,33 доларів США -1750,00 доларів США -1153,35 доларів США=)14876,98 доларів США. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 6681,82 грн. за подання до суду позовної заяви. З урахуванням того, що суд частково задовольняє позовні вимоги, а саме на суму 14876,98 доларів США, що становить 83,67 % від заявлених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути 86,67 % від суми сплаченого судового збору, що становить 5590,68 грн. На підставі ст. 526, 527, 530, 554, 625, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial