Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 12.09.2018 року. Зазначає, що в даному будинку зареєстрована його колишня дружина - відповідач [PERSON] як колишній співвласник та яка не проживає у зазначеному будинку з грудня 2018 року, після відчуження будинку шляхом договору дарування [PERSON] виїхала за межі території України. Спільне господарство у сторін відсутнє, у будинку відсутні особисті речі та предмети побуту відповідача. Добровільно відповідачка не знялась з реєстрації, будь-які контакти з нею втрачено, а реєстрація її місця проживання у належному будинку створює позивачу перешкоди в користування та розпорядженні власністю. У зв`язку з цим позивач просить суд, визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 02.11.2021 року у справі відкрито провадження. Розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді від 10.12.2021 року підготовче провадження по справі закрито, призначений розгляд справи по суті. У судове засідання позивач не з`явився, до початку розгляду справи по суті представник позивача подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 12.09.2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.09.2018 року Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію №341102-1 від 28.09.2021 рокувиданої Відділом з питань оформлення дозвільних документів Чернівецької міської ради, у даному будинку окрім інших осіб зареєстрована відповідачка [PERSON] . Відповідач [PERSON] зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] , але не проживає з грудня місяця 2018 року, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою громадян [PERSON] та [PERSON] . Норми права, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. З ч. 1 ст. 317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З ч. 2 ст. 319 ЦК України вбачається, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. З ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] є колишнім співвласником житлового будинку і уклавши договір дарування втратила право користування зазначеним житловим будинком. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved