Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

17 грудня 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області із вище зазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої позивачці, як спадкоємцю за заповітом відкрилась спадщина. До складу спадщини входять земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1198 га, кадастровий номер 3221985501:02:015:0068, згідно державного акту серії ЯИ № 403662 та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1031 га, кадастровий номер 3221985501:02:015:0069, згідно державного акту серії ЯИ № 403663, які розташовані на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, а саме за адресою: [ADDRESS] . Земельні ділянки були передані у власність [PERSON] на підставі рішення Середівської сільської ради від 23.10.2008 року № 103-15-V. Державні акти не були зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Отже, за життя [PERSON] . Державні акти не отримала та процедуру приватизації не завершила. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину на спірні земельні ділянки у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів - державних актів. У зв`язку із не завершенням [PERSON] процесу приватизації спірних земельних ділянок, до спадкової маси входить саме право на завершення приватизації цих земельних ділянок та реєстрацію в реєстраційних органах права власності на них. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право на завершення приватизації спірних земельних ділянок, а також право на державну реєстрацію речових прав на них. В разі задоволення позову просить не стягувати з відповідача судові витрати. У підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Позивачка [PERSON] у своїй заяві позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити. Представник відповідача Згурівської селищної ради Третяк Д.О. у своїй заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, знає та розуміє наслідки визнання вимог відповідачем. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами судом встановлено, що за життя [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1198 га, кадастровий номер 3221985501:02:015:0068, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1031 га, кадастровий номер 3221985501:02:015:0069, які розташовані на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, а саме за адресою: [ADDRESS] . Земельні ділянки були передані у власність [PERSON] на підставі рішення Середівської сільської ради від 23.10.2008 року № 103-15-V. На ім`я [PERSON] були виготовлені державні акти про право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 403662 та ЯИ № 403663, відповідно (а.с. 12, 13 - копії державних актів). Фактично земельні ділянки сформовані, мають чітку площу та розміри, винесені в натурі на місцевості, їм присвоєні кадастрові номери, наявна інформація в публічно-кадастровій карті. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачці [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на весь її склад. Інші спадкоємці відсутні. Згурівською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 90/2020 до майна померлої. Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла та отримала свідоцтва про право на спадщину житловий будинок та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7 - копія свідоцтва про смерть, а.с. 6 - копія свідоцтва про народження, а.с. 5 - копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с. 23-59 - копія спадкової справи № 90/2020). До складу спадщини також входять земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1198 га, кадастровий номер 3221985501:02:015:0068, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1031 га, кадастровий номер 3221985501:02:015:0069. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до позивачки перейшло право на завершення приватизації вказаних земельних ділянок. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину на спірні земельні ділянки, у зв`язку із ненаданням документів, які підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на спірні земельні ділянки (а.с. 8 - копія нотаріальної відмови). Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За життя спадкодавцем [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1198 га, кадастровий номер 3221985501:02:015:0068, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1031 га, кадастровий номер 3221985501:02:015:0069, які розташовані на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, а саме за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із смертю процедура приватизації не завершена, державні акти про право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 403662 та ЯИ № 403663 виготовлено, проте не зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею та не отримані [PERSON] . У такому випадку такі земельні ділянки входять до складу спадщини, а спадкоємець - позивачка [PERSON] набуває право на завершення приватизації. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок"(втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Через не завершення процедури приватизації [PERSON] за життя не було отримано державні акти, а тому за спадкоємцем - позивачкою [PERSON] в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією спірних земельних ділянок. Враховуючи те, що [PERSON] померла та не отримала державних актів, до її спадкоємця - позивачки [PERSON] в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизації. Право власності на земельні ділянки у [PERSON] не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтв про право на спадщину на ці земельні ділянки на ім`я позивачки. Саме тому позивачка має право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за нею права власності на ці земельні ділянки. Суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Визнати за позивачкою [PERSON] право на завершення приватизації земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1198 га, кадастровий номер 3221985501:02:015:0068, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1031 га, кадастровий номер 3221985501:02:015:0069, які розташовані на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, а також право на державну реєстрацію речових прав на ці земельні ділянки. При поданні позову позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. За клопотанням позивачки, суд не застосовує до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачкою судові витрати залишає за нею.

Outcome: approved