Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

26 листопада 2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 29.11.2021 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін на 12 січня 2022 року. Позивач [PERSON] в позові до суду вказувала, що за рішенням Кобеляцького районного суду від 20.02.2018 з неї стягуються аліменти на користь відповідача на утриманні їх неповнолітніх дітей. Однак, наразі всі діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, тому вона прохає суд припинити стягнення аліментів, що стягуються з неї на користь відповідача, відкликавши виконавчий лист з виконання, та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх синів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнав повністю. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2018 року задоволено позовні вимоги відповідача, та ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2017 року і до досягнення дітьми повноліття ( а.с.5-6). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 12.10.2021 № ВП 56182755, наданого Кобеляцьким відділом ДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), позивач станом на 30.09.2021 має заборгованість у розмірі 42 816 ,02 ( сорок дві тисячі вісімсот шістнадцять) гривень 02 коп. (а.с.7). Однак, наразі, повнолітня донька [PERSON] та неповнолітні сини [PERSON] і [PERSON] проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Кобеляцької міської ради № 17-08-9/336 від 11.10. 2021 ( а.с.10). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як визначено ч. ч. 8, 9 ст. 7СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ст. 181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. За приписами ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 17, 22 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що кожен з батьків зобов`язаний брати участь в утриманні своїх дітей. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний, зокрема, на підставі рішення суду, сплачувати аліменти на її утримання. Одержувачем таких аліментів, як правило, є особа з якою проживає дитина (другий і батьків, опікун або піклувальник, тощо). Сплачені аліменти є власністю дитини, але їх одержувач має право розпоряджатися ними виключно на потреби дитини і в її інтересах. При цьому платник аліментів зберігає право здійснювати контроль за цільовим використанням аліментів, що забезпечує дотримання найкращих інтересів дитини. Якщо батьки дитини проживають окремо та коли особа, з якої стягуються аліменти, починає проживати разом з дитиною, на яку такі аліменти сплачує, та утримує цю дитину, сплата аліментів іншому з батьків, який, відповідно, починає проживати окремо від дитини, втрачає сенс, адже вказані кошти платник аліментів має можливість безпосередньо витратити саме на утримання дитини. Вимогами ст. 273 СК України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до ч. 4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Підставою звернення позивача до суду з приводу звільнення від сплати аліментів на користь відповідача стало те, що діти, на утримання яких з неї раніше були стягнуті аліменти, проживають разом з нею, а не з батьком. Враховуючи те, що сімейний стан платника аліментів змінився, діти стали проживати разом з матір`ю, позивач вважає за необхідне захистити порушене право шляхом припинення примусового стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене вище, вважаю, що оскільки відповідач визнав позов, має можливість сплачувати на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття. Припинити стягнення аліментів, що стягуються із [PERSON] , [INFO] ( РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх доходів щомісячно за рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.02.2018, ВП № 56182755. Відкликати з Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виконавчий лист № 2/532/102/2018, виданий 20.02.2018 Кобеляцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у вигляді 1/2 частини всіх доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та синів [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , ВП № 56182755. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26.11.2021 та до досягнення кожною дитиною повноліття. В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за позовні вимоги про припинення стягнення аліментів в сумі 908,00 ( дев`ятсот вісім грн. 00 коп). Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , судовий збір в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто два грн 40 коп) в доход держави за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, від сплати якого позивач звільнений при поданні позову до суду. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved