Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

16.07.2021 року представник позивача [PERSON] адвокат Ейсмонт Євген Анатолійович звернувся до Ковпаківського районного суду суду м. Суми з позовом до акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, із змісту якого вбачається, що позивач [PERSON] є учасником бойових дій, інвалідом 3 війни групи, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-осіб з інвалідністю внаслідок війни. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх захисту" позивач має право одержання позики на будівництво, реконструкцію або капітальний ремонт жилих будинків і подвірних будівель, приєднання їх до інженерних мереж, комунікацій, а також позики на будівництво або придбання дачних будинків і благоустрій садових ділянок з погашенням її протягом 10 років, починаючи з п`ятого року після закінчення будівництва. Зазначені позики надаються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку надання позики ветеранам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 08.05.2019 року. Порядок визначає механізм надання позики на будівництво, реконструкцію або капітальний ремонт жилих будинків і подвірних будівель, приєднання їх до інженерних мереж, комунікацій, а також на будівництво або придбання дачних будинків і благоустрій садових ділянок, передбаченої ст. ст. 12-16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" . Право на отримання позики мають учасники бойових дій (ст. 6 Закону) , особи з інвалідністю внаслідок війни (ст. 7 Закону) , учасники війни (ст. 9 Закону) , особи, на яких поширюється чинність Закону (ст. 10 Закону) , та особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною (ст. 11 Закону) . Позика надається банками на умовах, визначених договором. Позика надається у національній валюті та погашається протягом 10 років, починаючи з п`ятого року після закінчення будівництва або згідно з договором. Банки розглядають звернення осіб, зазначених у п. 2 цього Порядку, за наявності в них посвідчення, зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни" (ЗП України, 1994 рік, № 9, ст. 218) . Розміри позики визначаються банками. Відсотки за користування позикою сплачуються відповідно до укладеного договору. Реалізуючи своє право на одержання позики, позивач звернувся з листом до відповідача, в якому він просив: - надати позику згідно п. 19 ст. 13 Закону та Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.2019 року № 449; - в разі відмови у наданні позики просив надати письмові аргументовані роз`яснення з посиланням на чинні нормативно-правові акти; - повідомити від чого саме залежить сума позики (нижня та верхня межа) ; - зазначити необхідний перелік документів необхідний для отримання позики, строк подачі та їх розгляд; - надати копію договору, іншого документу умов позики; - відповідь з необхідними документами просив надати письмово у визначений законом строк на власну адресу. У відповідь на своє звернення він отримав лист від відповідача, в якому відповіді по суті на його питання надано не було. Відповідно до ч. 1 ст 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Ст. 56 цього ж Закону передбачено що клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов`язані на вимогу клієнта надати серед іншого таку інформацію: - перелік послуг, що надаються банком; - ціну банківських послуг; - іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг. Позивач вважає, що дана вимога нормативно-правового акту відповідачем не дотримана. Надана відповідь банку не містить відповідей по суті на питання порушені позивачем у своєму листі. Подібний правовий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладено в постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 826/16176/16, провадження № К/9901/33822/18, який має бути врахований судом першої інстанції під час розгляду даного позову (https://reyestr.court.gov.ua/Review/88655313) . Згідно ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. Згідно з практикою ЄСПЛ поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (п. 39 рішення у справі "C.G. та інші проти Болгарії" ("С. G. and Others v. BULGARIA") , заява № 1365/07; п. 170 рішення у справі "Олександр Волков проти України" , заява № 21722/11) . У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав про те, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (п. п. 31-32 рішення від 11.11.1996 року у справі "Кантоні проти Франції" ("CANTONI v. FRANCE" ) , заява № 17862/91; п. 65 рішення від 11.04.2013 року у справі "Вєренцов проти України" , заява "№ 20372/11) . Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 242/4741/16-ц, провадження № 14-515цс19, який має бути врахований судом першої інстанції під час розгляду даного позову (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87640679) . Ч. 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування" до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) , встановленою у додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа) . Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту. Ч. 3 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у ч. 2 цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо) ; 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана) , порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим ЦК України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування; 7) необхідність укладення договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності) , а також орієнтовна вартість таких послуг; 8) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) ; 9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, що застосовуються чи стягуються у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, а також про право кредитодавця та/або нового кредитора залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію; 10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 11) порядок дострокового повернення кредиту; 12) у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу. Ч. 9 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено на вимогу споживача кредитодавець зобов`язаний безоплатно надати йому копію проекту договору про споживчий кредиту паперовому або електронному вигляді (за вибором споживача) . Вочевидь надана відповідь відповідачем вказаним вимогам закону не відповідає. У зв`язку з чим позивач вважає, що порушені його права як споживача та вимушений звернутись до суду за захистом порушеного права. Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Факт проживання за вказаною адресою підтверджується витягом з протоколу № 2 від 16.01.2020 року. Крім того, позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням. В досудовому порядку спір не вирішувався, іншого позову з тим самим предметом та з тих самих підстав до відповідача не подавав. Оригінали документів доданих до позову в наявності у позивача. Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та вимог ч. 4 ст. 175 ЦПК України позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії [NUMBER] та посвідченням особи з інвалідністю внаслідок війни серії [NUMBER] копію, яких він додає до даного позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved