Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником домоволодіння за адресою : [ADDRESS] . За даною адресою зареєстровані її племінники, відповідачі по справі, які з 2011 року за вказаною адресою не проживають та відповідно не приймають участі в утриманні житла. Вона не може оформити субсидію. Просить визнати відповідачівтакими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням. Позивач до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність , на позові наполягає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення на сайті суду за електронною адресою https://dv.dp.court.gov.ua/sud0411/gromadyanam/viklik/489. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до Договору купівлі- продажу домоволодіння від 22 12 2004 року є власником домоволодіння за адресою : [ADDRESS] . В домоволодінні зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить довідка видана вуличним комітетом № 11 від 24 10 2021 року. У матеріалах справи міститься Акт від 22 09 2021 року , складений сусідами позивача , із змісту якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] відповідачі не мешкають більше 10 років. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність реєстрації відповідачів у вищевказаній квартирі позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі. Судом достовірно встановлено, що відповідачі не мешкають у вищевказаному домоволодінні більше 10 років . Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов`язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач ухвалою суду від 10 11 2021 року була звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 908 грн. повинен бути стягнутий з відповідачів у рівних частинах. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved