Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

10 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду з позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №8338 вчинений 18.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» грошових коштів в сумі 5334,80 гривень та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що у жовтні 2021 року їй стало відомо про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження ВП №65656371 старшим державним виконавцем Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Піскуном В.В., де стягується з неї на користь ТОВ «Фінпром Маркет», заборгованість в розмірі 5334,80 гривень. В межах даного виконавчого провадження ВП №65656371 старшим державним виконавцем Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Піскуном В.В. винесено постанову від 02.06.2021 року про відкриття виконавчого провадження. З зазначеної постанови вбачається, що підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий документ - виконавчий напис № 8338 від 18.02.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. На якій підставі вчинений виконавчий напис нотаріуса їй не відомо, оскільки у неї відсутні будь-які боргові зобов`язання перед ТОВ «Фінпром Маркет» та договорів, які б встановлювали її зобов`язання, вона не укладала. Також, будь-яких письмових вимог про сплату боргу та наявність такої вона не отримувала і не погоджується з наявністю такого боргу, тобто вважає заборгованість спірною. Виходячи з таких обґрунтувань, а також з урахуванням того, що її не було поінформовано про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису, вважає, що такий виконавчий напис є незаконним та необґрунтованим. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2021 року матеріали позовної заяви передані до провадження судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 15.11.2021 року було відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 10:00 год. 13 грудня 2021 року. Також, ухвалою судді від 15.11.2021 року клопотання позивача задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича всі матеріали справи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис за реєстровим №8338 від 18.02.2021 року, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» грошових коштів в сумі 5334,80 гривень Крім того, ухвалою судді від 13.12.2021 року прийнято рішення про витребування у відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», матеріали справи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 8338 від 18.02.2021 року, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» грошових коштів в сумі 5334,80 гривень за договором, укладеним між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та розгляд справи відкладений на 09:00 годину 13.01.2022 року. 14.12.2021 року на адресу суду від представника відповідача - ТОВ «Фінпром Маркет» надійшло клопотання про врегулювання спору за участі судді та заява про визнання позовних вимог в порядку ст.206 ЦПК України, згідно якої відповідач визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису нотаріусу № 8338 від 18.02.2021 року, таким, що не підлягає виконанню та просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 454,00 грн., інші 50 відсотків судового збору просить компенсувати позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України (а.с.26-27). 04.01.2022 року на адресу суду від відповідача - ТОВ «Фінпром Маркет», надійшли копії матеріалів справи на підставі яких був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 8338 від 18.02.2021 року, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» грошових коштів в сумі 5334,80 гривень за договором, укладеним між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», а також копію договору факторингу №24122020-ФК від 24.12.2020 року, разом з реєстром заборгованості, за яким було відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Позивач [PERSON] на судовий розгляд справи не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача, ТОВ «Фінпром Маркет», у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, визнавши позовні вимоги. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. і представник Новобузького відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)у судові засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час і місце судового розгляду, пояснень по справі не надали. Оскільки в судове засідання сторони та інші учасники не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. 08.12.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , укладений договір №745745173, відповідно до якого останній наданий кредит в розмірі 3500 грн., строком на 28 днів, але в будь-якому разі до повного виконання позичальником своїх зобов`язань (а.с.42-45 ). 24.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №24122020-ФК, відповідно до умов якого право вимоги за договором №745745173 від 08.12.2017 року перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет» (а.с.47-55). 18.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., вчинено виконавчий напис №8338 щодо звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №24122020-ФК від 24.12.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №23/12/20 від 23.12.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на підставі договору факторингу №17/0518-1 від 17.05.2018 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №745745173 від 08.12.2017 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , заборгованості в сумі 5334,80 грн (а.с.12). Позивачем в позовній заяві заперечується наявність заборгованості за кредитним договором перед ТОВ «Фінпром Маркет» та отримання від відповідача будь-яких повідомлень та вимог. Доказів направлення позивачу вищезазначеного повідомлення та вимоги і отримання цих листів останньою, відповідачем суду не надано та в матеріалах документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, ці докази також відсутні. Постановами старшого державного виконавця Новобузького відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Піскуна В.В. від 02.06.2021 року на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження №65656371 та 02.06.2021 року накладено арешт на кошти божника [PERSON] (а.с.9,11). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України. Одним з таких актів є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі - Порядок). Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно пп.2.1 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку - для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно пп.3.2 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку - безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно пп.3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку - при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суду не надано відповідачем належних доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «Фінпром Маркет», тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, суду не надано належних доказів на підтвердження того, що стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №745745173 від 08.12.2017 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , провадилось у безспірному порядку. Окрім цього, в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що [PERSON] була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання, та можливі наслідки неусунення вказаних порушень. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання. Згідно ст.50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. За таких обставин суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в сумі 5334,80 грн. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не переконався належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню, та безспірності характеру правовідносин сторін, що не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат». Суд також приймає до уваги, що 26.11.2014 року до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, а передбачала стягнення на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Отже, станом на час вчинення виконавчого напису - 18.02.2021 року, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. Кредитний договір №745745173 від 08.12.2017 року, який став підставою для видачі спірного виконавчого напису, не є нотаріально посвідченим, що виключає можливість вчинення виконавчого напису щодо даного договору. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог. Суд враховує визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, вважає позовні вимоги обґрунтованими та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі і наявність законних підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №8338, вчиненого 18.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в сумі 5334,80 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Згідно вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем, до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову, позивачем був сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн. згідно квитанції №91 від 10.11.2021 року (а.с.1) Отже, з відповідача на користь позивача суд стягує 50 % сплаченого позивачем судового збору в розмірі 454 грн., а інші 50 % сплаченого судового збору підлягають компенсації позивачу за рахунок держави.

Outcome: approved