Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , посилаючись на те, що 03 грудня 2016 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з березня 2021 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними за глибоким переконанням позивача неможливе та буде суперечити інтересу подружжя. Спорів щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 03 грудня 2016 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 645. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 6). Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2021 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між сторонами немає та після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON] буде проживати разом з матір`ю [PERSON] . Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб видно, що при укладенні шлюбу позивачка змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що позивачкою не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved