Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

09.12.2021 року до суду звернувся представник: адвокат Русаков С.О. в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Гуляйпільська державна нотаріальна контора Запорізької області, про зняття арешту з майна. 13.12.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 10.01.2022 року. В позові посилалися на те, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті її батька [PERSON] . Так, [INFO] відкрилася спадщина після померлого [PERSON] , 30.06.2021 року до Гуляйпільської державної нотаріальної контори звернулась позивач з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого батька, а 29.09.2021 року державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П., в порядку заміщення державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у спадковій справі №67/2021. Після ознайомлення зі змістом цієї постанови стало відомо про те, що Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №31903567 від 29.03.2012 року, яка була винесена Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області, накладено арешт на все невизначене майно [PERSON] . Через вказані обставини постановою державного нотаріуса відмовлено позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька до зняття арешту з майна спадкодавця. Відповідно листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.11.2021 року -виконавче провадження №31903567 було відкрито на підставі виконавчого листа №2-564/2010, виданого 28.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3197328,81 грн. З метою забезпечення виконання вищезазначеного виконавчого документа, державним виконавцем постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №31903567 від 29.03.2012 року накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] 28.10.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в порядку п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови), виконавче провадження №31903567 завершено. 23.10.2015 року за заявою стягувача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було відкрито нове виконавче провадження №49072333 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. 07.11.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в порядку п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови), виконавче провадження №49072333 завершено. Системний аналіз норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Таким чином, Позивач набула права на спадщину, до складу якої входить все нерухоме майно спадкодавця [PERSON] , в той час, накладений в рамках виконавчого провадження №31903567 арешт на все нерухоме майно перешкоджає Позивачу в оформленні спадкових прав. Вважає, що стягувач за виконавчими провадженнями, які були відкриті на виконання виконавчого листа №2-564/2010, виданого 28.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3197328,81 грн., після повернення виконавчих документів державним виконавцем мав право на повторне пред`явлення протягом трьох років, однак стягувач після завершення виконавчого провадження №49072333 не скористався своїм правом на повторне пред`явлення виконавчого листа протягом трьох років. Арешт майна боржника [PERSON] із заходу забезпечення виконання рішення суду перетворився на неправомірне обмеження права користуватися належним майном позивача як спадкоємця. Прохали зняти арешт зі всього нерухомого майна, що належало [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , який помер [INFO] , який накладено постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Юлдашева А.А. від 29.03.2012 року (ВП №31903567, реєстраційний номер обтяження 12346898, дата реєстрації обтяження 02.04.2014 року) та стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати по справі. 17.12.2021 року до суду звернувся представник третьої особи: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Головний державний виконавець Юлдашев А.А. з відзивом на позов, в якому посилався на те, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №31903567 з примусового виконання виконавчого листа №2-564/2010, виданого 28.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором у розмірі 3197328,81 грн., судовий збір 1700 грн. та витрати за ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.03.2012 року). З метою забезпечення виконання вищезазначеного виконавчого документа державним виконавцем постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №31903567 від 29.03.2012 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] , 29.10.2012 року державним виконавцем в порядку ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору на суму 319914,88 грн., 29.10.2012 року державним виконавцем в порядку ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій на суму 157,34 грн. 28.10.2014 року державним виконавцем в порядку п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження №31903567 завершено, про що було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. У зв`язку із закінчення трирічного терміну зберігання, матеріали вищезазначеного виконавчого провадження знищені, а тому відділ не має можливості надати більш детальну інформацію та копії матеріалів виконавчого провадження. Заборгованість за виконавчим документом та виконавчим збором боржником погашено не було. Відповідно ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» арешти та інші заходи примусового виконання рішень при завершені виконавчого провадження не скасовуються. У державного виконавця не має жодних підстав, передбачених ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», для зняття арешту з майна боржника, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №31903567 від 29.03.2012 року, а сплив строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа не є підставою для скасування державним виконавцем арешту з майна боржника. Прохали відмовити у задоволенні позову. У судове засідання позивач та її представник: адвокат Русаков С.О. не з`явилися, 10.01.2022 року представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. У судове засідання представник відповідача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. У судове засідання представник третьої особи: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, 17.12.2021 року надали відзив на позов, в якому прохали відмовити у задоволенні позову. У судове засідання представник третьої особи: Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, 06.01.2022 року надали заяву про розгляд справи без їх участі. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Тому суд на підставі ч.5 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Малинівка Гуляйпільського району Запорізької області народився [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий 18.02.2017 року Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області (а.с.7). [INFO] в с. Новозлатопіль Гуляйпільського району Запорізької області народилася позивач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий 22.12.2011 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с.4-5). Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.03.1989 року (а.с.8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.03.2021 року (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина та заведено спадкову справу №67/2021 у Гуляйпільській державній нотаріальній конторі Запорізької області. 29.09.2021 року державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П., в порядку заміщення державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовлено [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] за довіреністю, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , до зняття арешту з майна спадкодавця (а.с.10). Відповідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №281848481 від 28.10.2021 року наявне обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 12346898; зареєстровано: 02.04.2012 року за №12346898 реєстратором Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №31903567 від 29.03.2012 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Юлдашева А.А., виконавчий лист №2-564/2010, виданий 28.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник: [PERSON] (а.с.11-14). У листі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.11.2021 року зазначено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №31903567 з примусового виконання виконавчого листа №2-564/2010, виданого 28.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором у розмірі 3197328,81 грн., судовий збір 1700 грн. та витрати за ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.03.2012 року). З метою забезпечення виконання вищезазначеного виконавчого документа державним виконавцем постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №31903567 від 29.03.2012 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] , 28.10.2014 року державним виконавцем в порядку п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження №31903567 завершено, про що було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження 23.10.2015 року за заявою стягувача було повторно відкрито виконавче провадження №49072333. 07.11.2016 року державним виконавцем в порядку п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження №49072333 завершено, про що було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В подальшому повторно виконавчий документ на виконання відділу не надходив. У зв`язку із закінчення трирічного терміну зберігання, матеріали виконавчого провадження знищені, а тому відділ не має можливості надати більш детальну інформацію та копії матеріалів виконавчого провадження (а.с.15). Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Згідно ст.15\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За загальним правилом, яке визначене ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Стаття 59 Закону України Про виконавче провадження передбачає підстави зняття арешту з майна. Відповідно ч.5 ст.59 Закону України Про виконавче провадження у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що до суду звернулася позивач, яка є спадкоємцем за законом після свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , та який за життя був солідарним боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості на користь відповідача, в межах якого державним виконавцем накладено арешт на все його майно, з позовом про захист свого спадкового права, так як обтяження унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання спадковим майном, шляхом припинення дії, яка порушує таке право: зняття арешту з майна, оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до зняття арешту з майна. Суд доходить висновку, що за життя батько позивача [PERSON] був солідарним боржником та мав заборгованість перед відповідачем на підставі виконавчого листа №2-564/2010, виданого 28.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором у розмірі 3197328,81 грн., при примусовому виконанні якого державним виконавцем постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №31903567 від 29.03.2012 року накладено арешт на все нерухоме майно батька. Однак, 07.11.2016 року державним виконавцем в порядку п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження №49072333 було завершено, про що було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак арешт з майна знято не було, і в подальшому повторно виконавчий документ на примусове виконання не надходив, та [INFO] боржник помер, а тому правова підстава для подальшого арешту майна боржника відсутня. Відтак, суд вважає, що право позивача як спадкоємця за законом після батька на володіння, користування та розпорядження спадковим майном, порушується накладеним арештом, оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до зняття арешту з майна, а тому підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту, який накладений постановою державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду про стягнення заборгованості, виконавче провадження за яким завершено. Крім того, відповідно до ч. 1, 8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов не подав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими суду доказами. Відповідно до ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 908 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved