Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є відповідальним квартиронаймачем та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира відноситься до державного житлового фонду. Згідно ордеру на жиле приміщення від 29.03.1993 року позивачу зі складом сім`ї було виділено квартиру [ADDRESS] . Відповідачем є син позивача - [PERSON] , який з 2011 року без поважних причин відсутній у вказаній квартирі, бо виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні та акту від 04.08.2021 року відповідач з 2011 року, тобто понад 6 місяців без поважних причин не мешкає у вказаній квартирі. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали заяви, згідно якої підтримали позовні вимоги з підстав зазначених у позові, просили проводити розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі у разі неявки відповідача. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Азов`є 5", належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ухвалою суду від 21.09.2021 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав. Судові повідомлення, які неодноразово направлялися відповідачу за місцем реєстрації не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя у зв`язку із його відсутністю за вказаною адресою. У зв`язку із чим було розміщено оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України. В судове засідання про яке відповідач [PERSON] повідомлений належним чином в порядку ст. 128, 129 ЦПК України не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги позицію позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку про таке. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №204 від 22.07.2003 року, виданої на ім`я [PERSON] . Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Азов`є 5" встановлено, що у кв. [ADDRESS] житмасив Азовський проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою не мешкає з 2011 року. Фактично проживає 3 особи.(а.с.5) Згідно акту про фактичне проживання від 04.08.2021 року, виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Азов`є 5" встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у кв. [ADDRESS] , з 2011 року перебуває за кордоном.(а.с.6) Згідно ордеру на житлове приміщення на ім`я [PERSON] №003810 від 29.03.1993 року, виданого Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради народних депутатів, [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надано житло, а саме квартиру [ADDRESS] .(а.с.7) Згідно інформації відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг за №099-99.02-19928 від 09.09.20212 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 25.07.1995 року по теперішній час.(а.с.17) Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що [PERSON] фактично не мешкає у кв. [ADDRESS] досить тривалий час, а саме з 2011 року.(а.с.26-27) За змістом ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985р., у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Враховуючи, що квартира відноситься до державного житлового фонду, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 71,72 ЖК Української РСР. Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад 6 місяців, зокрема, з підстав, передбачених статтею 71 ЖК Української РСР. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР у судовому порядку. Аналіз застосованої норми житлового законодавства та Конституції України показує, що ч. 3ст. 47 Конституції України допускає можливість примусового позбавлення житла на підставі закону за рішенням суду. Стаття 71 ЖК УРСР передбачає, що наймачі можуть позбавлятися прав на користування житловими приміщеннями без надання інших жилих приміщень, коли вони зазначений строк не проживають у цьому приміщенні. Враховуючи вище наведені норми законодавства, докази, що містяться в матеріалах справи та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановлений законодавством строк, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійснювати його права користування квартирою, позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст.12,13,81,247, 263-265. 280-283 ЦПК України, суд

Outcome: approved