Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № б/н від 14.05.2010 року в розмірі 15\~276,60 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] 14.05.2010 року підписала заяву б/н, згідно з якою отримала кредит у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом,\~який в\~подальшому збільшився\~6100,00 гривень. Позивач надав [PERSON] кредит, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах кредитного ліміту. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором у нього станом на 20.04.2021 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 15\~276,60 гривень, з яких: 5812,89 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9463,71 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи наведене, просив стягнути з відповідача заборгованість. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду від представника відповідача надійшло клопотання про застосування строків позовної давності.Також просили розглядати справу за їх відсутності, в задоволенні позовних вимог відмовити. 22 грудня 2020 року представником позивача подано заперечення за клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності, в якому зазначив, що Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua,\~\~є публічною офертою та містять умови та правила надання банку послуг його клієнту. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що відповідач ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг розташованих на сайті банку, Тарифи банку разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Крім того відповідачем підписано «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», з якої чітко вбачається, що на момент отримання кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку в розмірі 3 % (36 % на рік), вказано розмір комісії та штрафів, розмір щомісячного платежу, тощо. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»), тим самим відповідач визнав заборгованість за договором та погоджувався із умовами договору. Щодо застосування строку позовної давності представник позивача зазначає, що відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором був збільшений до 50 років. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Представник позивача вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки строк випущеної картки до останнього дня 07.2016 року. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їх представників. Згідно із ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 14 травня 2010 року року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит, який в подальшому був збільшений до 6100,00 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві зазначено, що позичальник згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідачем 17.05.2010 року підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". Витяг з умов і Правил надання банківських послуг, які затверджені наказом від 06.03.2010р., №СП-2010р.-256 викладено російської мовою. Підпису відповідача про ознайомлення саме з цими умовами не має. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за Договором станом на 20.04.2021 року становить 15\~276,60 гривень, з яких: 5812,89 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9463,71 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] 14.05.2010 року кредитний ліміт 500,00 грн., 29.09.2010 кредитний ліміт 600,00 грн., 24.10.2010 року кредитний ліміт 700,00 грн., 06.12.2010 року кредитний ліміт 800,00 грн., 07.12.2010 року кредитний ліміт 800,00 грн., 22.01.2011 року кредитний ліміт 900,00 грн., 23.01.2011 року кредитний ліміт 900,00 грн., 25.02.2011 року кредитний ліміт 1 000,00 грн., 20.03.2011 року кредитний ліміт 1 200,00 грн., 25.04.2011 року кредитний ліміт 1 400,00 грн., 27.05.2011 року кредитний ліміт 1 600,00 грн., 24.06.2011 року кредитний ліміт 1 800,00 грн., 23.07.2011 року кредитний ліміт 2 000,00 грн., 24.08.2011 року кредитний ліміт 2 400,00 грн., 16.01.2013 року кредитний ліміт 2 500,00 грн., 17.03.2013 року кредитний ліміт 5 000,00 грн., 15.02.2014 року кредитний ліміт 6 100,00 грн., 15.01.2020 року кредитний ліміт 00,00 грн. Згідно з довідкою, наданою АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 14.05.2010 року, термін дії 01/14; № [NUMBER] , дата відкриття 08.08.2013 року, термін дії 07/16. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України). Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 633 ЦК України\~передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними. Відповідно до ст. 629\~ЦПК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525\~ЦПК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 610\~ЦПК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання.. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1\~ст. 1055 ЦК України). Щодо заявленої представником відповідача про застосування строків позовної давності щодо стягнення суми боргу, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3\~ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4\~ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності, відповідно до\~ст. 257 ЦК України, щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, згідно з\~ст. 261 ЦК України, а не закінченням строку дії договору, такого правового висновку дійшов ВС України у справі 6-14цс14 від 18.06.2014 р. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до наданої банком виписки по картковому рахунку і відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.05.2010 року відповідачем будь-які оплати припинені з 29.02.2016 року. Як встановлено з виписки з карткового рахунку, наданих Банком, момент, коли банк дізнався про порушення свого права щодо несвоєчасного повернення наданих кредитних коштів Відповідачем, настав 29.02.2016 року, коли відповідач останній раз здійснив сплату за кредитним договором № б/н від 14.05.2010 року. Анкета-заява позичальника не містить встановленого графіку погашення кредиту, а також не встановлено кінцевого терміну погашення кредиту, за таких обставин перебіг позовної давності почався з моменту останнього платежу по кредиту, тобто 29.02.2016 р., що узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові КЦС ВС від 15.01.2021 № 494/366/19 (61-2084св20). Таким чином, визначений\~ст. 257 ЦК України, трирічний\~строк позовної давності за вимогами, що випливають з умов договору б/н від 14.05.2010 року,закінчився. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З матеріалів справи вбачається, що 09.05.2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, за період з 2016 року по 2021 рік Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» не зверталося до суду з вимогою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно з\~статтею 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно з ч. 1\~ст. 259 ЦК України\~позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з\~статтею 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У заяві позичальника від 14.05.2010 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. Разом з тим у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року, від 1 липня 2015 року міститься висновок про те, що Умови, в яких установлено позовну давність тривалістю із збільшеним строком, не містять підпису позичальника, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності. Відповідно до пункту 1.1.7.31 зазначених Умов і Правил строк позовної давності визначено у 50 років, що є порушенням вимог\~статті 259 ЦК України, що передбачає необхідність укладення у письмовій формі договору про збільшення позовної давності, про що зазначив ВС у Постанові від 09.06.2021р. у справі №357/4940/17-ц На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач не надав належних доказів, які б підтверджували факт укладення сторонами договору про збільшення позовної давності у письмовій формі. Така позиція суду узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 04 січня 2015 року у справі за № 6-1926 цс15. Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Верховний Суд (постанова від 15.01.2021 року, справа № 494/366/19, провадження № 61-2084св20) вважає, що перебіг позовної давності почався з моменту останнього платежу по кредиту. Зокрема у вказаній справі, судом було встановлено, що сторонами було погоджено правила користування платіжною карткою, відповідно до яких граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. В силу ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивачем не надано суду доказів, що між позивачем та відповідачем було укладено письмовий договір про збільшення позовної давності, а тому підлягає застосування загальний строк позовної давності у три роки, передбачений\~ст.257 ЦК України\~щодо заборгованості та спеціальний, передбачений частиною другою\~статті 258 ЦК України\~\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Суд відхиляє аргументи представника позивача, що відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, в яких збільшено позовну давність, а отже погодився на збільшення позовної давності, з огляду на те, що в анкеті заяві строку позовної давності не зазначено, не зазначено в якій редакції Умови та Правила надання послуг діяли на дату підписання анкети-заяви, підпису відповідача під Умовами та Правилами надання банківських послуг не має. За таких обставин, суд доходить до висновку, що строк позовної давності, передбачений чинним законодавством, позивачем пропущений, що є правовою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з пропуском позовної давності. Таким чином, доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, не знайшли своє підтвердження, не є достовірними та обґрунтованими, не підтверджені письмовими доказами. На підставі викладеного, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором №б/н від 14.05.2010 р. необхідно відмовити повністю за спливом строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок позивача.

Outcome: dismissed