Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 31506 грн. 27 коп. Мотивував свої позовні вимоги тим, що 22 квітня 2020 року між сторонами укладено кредитний договір № 1234/05, відповідно до якого він зобов`язався надати позивачу кредит у сумі 20000 грн. на строк 18 місяців, а відповідач зобов`язався вказані кошти повернути у встановлений строк та сплатити відсотки у розмірі 59 % річних за кредитом протягом строку користування таким, а у випадку настання невідкладної обставини обумовленої договором, плата за кредитом збільшується до розміру 0,1% щоденних від суми кредиту, але не менше 10 грн. в день, починаючи з наступного дня від 22 числа місяця, в якому позичальник допустив невиконання взятих на себе зобов`язань.Відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування рівними частинами. Також сторони домовилися, що у випадку несплати позичальником обумовлених щомісячних платежів по поверненню кредиту та процентів за ним сторони домовилися, що проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі, визначеному в п.3.1.2 договору, у зв`язку з чим щомісячні платежі за кредитом збільшуються відповідно до цих розмірів. Відповідно до договору, позивачем виконані всі зобов`язання належним чином, своєчасно та сумлінно. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 15.02.2020 виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17681,73 грн., та заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 9004,54, яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Крім цього,\~зазначає,\~що в якості забезпечення виконання грошового зобовязання 22.04.2020р. між Позивачем та Відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, за умовами яких поручитель зобовязується перед позивачем відповідати за невиконання боржником усіх зобовязань, що виникають з кредитного договору в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 15.12.2021 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі повідомлялися про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідачі не надали суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З письмової згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України, та в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22 квітня 2020 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1234/05, відповідно до якого Позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 20000 грн. на строк 18 місяців, а Відповідач зобов`язався вказані кошти повернути у встановлений строк та сплатити відсотки у розмірі 59 % річних, а позичальник зобов`язалася повернути вказані грошові кошти та сплатити відсотки за користування кредитом, однак свого зобов`язання не виконав. 22.04.2020р. між Позивачем та Відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, за умовами яких поручитель зобовязується перед позивачем відповідати за невиконання боржником усіх зобовязань, що виникають з кредитного договору в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З видаткового касового ордеру від 22.04.2020 року вбачається, що [PERSON] отримав від КС «Крез-Капітал» грошові кошти у сумі 20000,00 грн. за договором № КТ 24 № 1234/05 від 22.04.2020 року. Відповідачі не подали до суду жодних доказів на підтвердження відсутності у них заборгованості перед позивачем. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що отримані в якості кредиту грошові кошти у сумі 20000,00 грн. повернуті не були. За ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю плату в розмірі 59% річних від суми кредиту - з дня отримання кредиту до дати його повернення, вказаної у п. 2.1. цього договору; в розмірі 0,1% щоденних від суми кредиту, але не менше 10 гривень в день, починаючи з наступного дня від 22 числа місяця, в якому позичальник допустив невиконання взятих на себе зобов`язань обумовлених п. 5.1.3 цього договору. Розрахунком заборгованості встановлено, що залишок тіла кредиту становить 17 681,73 гривень, розмір відсотків становить 9004 грн. 54 коп., а збільшена плата становить 2550,00 грн., а всього загальна сума боргу 29236,27 гривень. Згідно статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 29236,27 грн., яка включає в себе залишок тіла кредиту - 17 681,73 гривень, розмір відсотків - 9004 грн. 54 коп., та 2550,00 грн. збільшеної плати. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved