Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 05.05.2021 [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у якому просить зняти арешт із усього майна [PERSON] , що накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції від 18.02.2011 у виконавчому провадженні №24568666, реєстраційний номер обтяження: 10864792 від 22.02.2011. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що на примусовому виконанні в Житомирському ВДВС Житомирського РУЮ перебувало виконавче провадження №24568666 з примусового виконання виконавчого листа №6-1904 від 08.12.2010 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості. 1.3. В рамках даного виконавчого провадження на все майно позивача накладено арешт, але 15.12.2015 державним виконавцем повернуто виконавчий документ у відповідності до п.4 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на примусовому виконанні виконавчий лист не перебуває, а тому позивач звернулась до суду з вимогою про зняття арешту з майна. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. Ухвалою суду від 11.05.2021 позовну заява [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 2.2. 29.06.2021 позивачем усунуто недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору. 2.3. 02.07.2021 ухвалою Корольовського районного суду відкрито провадження у цивільній справі №296/4219/21, яку вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: АТ «Дельта Банк». 2.4. Відповідач та третя особа повідомлялись про порядок та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками, правом на подання відзиву та пояснень сторони не скористались. 2.5. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, неподання відповідачем відзиву на позов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. [PERSON] на праві власності належить 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1994 №780, що стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек від 03.02.2021 №242925490 (а.с.9-13). 3.2. На примусовому виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження: №24568666 з примусового виконання виконавчого листа №6-1904 від 08.12.2010, виданого Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості, що підтверджується листом Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №18.5/35/8/2121/7129 від 05.04.2021 (а.с.15). 3.3. У відповідь на адвокатський запит [PERSON] до Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) листом від 05.04.2021 начальник Житомирського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомив, що 09.08.2019 державним виконавцем відкрито виконавче провадження та внесено відповідні відомості до Автоматизованої системи виконавчого провадження. 15.12.2015 державним виконавцем повернуто виконавчий документ відповідно до п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 02.04.2021 виконавчий лист №6-1904 від 08.12.2010 виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» на примусове виконання не пред`являвся, та на примусовому виконанні не перебуває та у відповідності до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка була чинна на момент повернення виконавчих дій, арешт залишався чинним. (а.с.15). 3.4. Виконавче провадження 51829910 боржником в якому є [PERSON] , а стягувачем ПАТ «Дельта Банк» - завершено, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру виконавчих проваджень від 03.05.2021 (а.с.17). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до частин першої, четвертої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. 4.2. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина 1 статті 316 Цивільного кодексу України). 4.3. За статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 4.4. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закону № 606-XIV) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. 4.5. Частиною першою статті 57 Закону № 606-XIV передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] та на все м. 5.2. Вважаючи, що правова підстава для арешту та заборони на відчуження нерухомого майна відпала, [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом про зняття арешту з належного їй майна. 5.3. Встановлено, що 22.02.2011 постановою ВДВС Житомирського РУЮ від 18.02.2011 на все майно за вказаною адресою накладено арешт, Реєстраційний номер обтяження 10864792. 5.4. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу). 5.5. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 1, 2 статті 77 Цивільного процесуального кодексу). 5.6. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 Цивільного процесуального кодексу). 5.7. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу). 5.8. Суд зазначає, що арешт нерухомого майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Оскільки, відповідачем не зазначено доказів оплати боргу, то відсутні підстави для зняття арешту на майно. 5.9. При відсутності вказаних доказів суд позбавлений можливості встановити чи існували підстави у державних виконавців для зняття арешту з майна боржника, оскільки у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника тільки в разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), а в іншому випадку стягувач в будь-який час має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконане боржником. 5.10. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. 5.11. У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. 5.12. Таким чином, належним відповідачами у даній справі є особи, в інтересах яких накладено арешт на майно, а орган державної виконавчої служби залучається до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Водночас, позивачем надано докази, що стягувачем у виконачому провадженні є ПАТ «Дельта Банк», а позов пред`явлено до Житомирського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), який не є належним відповідачем у даній категорії справ. 5.13. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є наслідком відмови в задоволенні позовних вимог. 5.14. Враховуючи викладене, з урахуванням непогашення боргових зобов`язань позивачем перед стягувачем та пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed