Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

12 серпня 2021 року АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в сумі 6229,68 грн., індекс інфляції у розмірі 921,08 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 399,04 грн. та судові витрати на судовий збір в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що централізоване постачання теплової енергії, гарячої та холодної води є предметом діяльності ПАТ «Полтаваобленерго». Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 11 серпня 2000 року №1515, ПАТ «Полтаваобленерго» призначено головним виконавцем комунальних послуг по теплопостачанню споживачів теплової енергії в м. Кременчуці. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] , які надавалися Кременчуцькою філією АТ «Полтаваобленерго» до 24 квітня 2019 року включно. Позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів. Послуги з теплопостачання надавалися відповідно до тарифів. На виконання вимог ст.25 Закону України «Про теплопостачання», споживачі постійно повідомлялися про зміну тарифів на теплову енергію в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством. Однак відповідач в порушення норм чинного законодавства та умов договору, не виконує обов`язки та не оплачує своєчасно і у повному обсязі вартість наданих послуг. В результаті цього, станом на 05 липня 2021 року виникла заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, спожиті в період з січня 2019 року по травень 2019 року і становить 6229,68 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані інфляційні втрати в розмірі 921,08 грн., а також за порушення строків виконання зобов`язання 3% річних в розмірі 399,04 грн. Тому позивач звернувся до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Представник позивача АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він з 1986 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] , однак не є власником квартири, тому не повинен оплачувати житлово-комунальні послуги. При цьому зазначив, що при подачі позову позивачем не була дотримана процедура досудового врегулювання спору, тому він не повинен оплачувати відповідачу інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, а також судовий збір. [PERSON] не працює, хворіє, коштів не має. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що АТ «Полтаваобленерго» до 24 квітня 2019 року включно надавало послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 31.08.2021 року №9538/01-27 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що визнав і сам відповідач. Таким чином, відповідач [PERSON] є споживачем послуг, що надавалися позивачем за адресою [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] . Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на момент їх виникнення. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року, до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За розрахунком позивача, станом на 05 липня 2021 року борг відповідача по оплаті наданих позивачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за період з січня 2019 року по квітень 2019 року включно - становить в сумі 6229,68 грн. З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за послуги з теплопостачання, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в розмірі 6229,68 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином на користь позивача підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 399,04 грн. та 921,08 грн. інфляційних втрат. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову. [PERSON] визнав, що з 1986 року має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , не повідомив інформацію про власників житлового приміщення, не просив залучити їх до участі у справі. Комунальним підприємством не пред`являлись позовні вимоги до власників. Спір щодо солідарного обов`язку нести витрати на утримання домоволодіння у цій справі не вирішувався. Заборгованість по житлово-комунальним платежам стягується з [PERSON] як зі споживача комунальних послуг, який зареєстрований у вказаному житловому приміщенні. В даному випадку питання про права і обов`язки власників судом не вирішувалось, а [PERSON] не позбавлений можливості, за наявності відповідних умов і обставин, звернутися до власників житлового приміщення з метою часткового відшкодування понесених витрат. Твердження відповідача про відсутність коштів на оплату спожитих комунальних послуг не є підставою для звільнення його від їх оплати. Суду не подані відомості про звернення відповідача до органу соціального захисту населення про призначення субсидії. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до п.5 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №807), житлова субсидія у випадку, передбаченому підпунктом 5 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі). З огляду на наведені положення Законодавства, відповідач має право на призначення житлової субсидії в разі укладення договору про реструктуризацію заборгованості по оплаті постачання теплової енергії та постачання гарячої води. З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2270,00 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved