Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

14.09.2021 поштою до суду надійшла позовна заява [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь» Запоріжжя» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з підстав не виплати заробітної плати. Обґрунтування позову зазначає, що в день звільнення відповідач не провів повний розрахунок та не виплатив заборгованість по заробітній платі. У позові просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 67 172,21 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення по 13.09.2021 у розмірі 4 821,60 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано строк для усунення виявлених судом недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. 29.09.2021 позивачем усунуто недоліки позовної заяви шляхом надання квитанції про сплату судового збору розміром 908,00 грн. Ухвалою судді від 30.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, сторонам встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, пояснень. Судове засідання у справі призначено на 03.11.2021. Згідно довідки від 03.11.2021 № 335/9826/21, станом на 03.11.2021 до суду не повернулось повідомлення про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з доданими до неї документами. Розгляд справи відкладено на 10.01.2022. 04.11.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву без номеру від 02.11.2021. У відзиві відповідачем зазначено, що станом на 01.10.2021 заборгованість із заробітної плати перед позивачем погашено повністю, що підтверджується зокрема довідкою від 02.11.2021. Згідно довідки від 02.11.2021, заборгованість по заробітній платі [PERSON] в розмірі 64 764,36 грн. погашена в повному обсязі 01.10.2021. На підставі зазначеного, відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, у зв`язку з її повним погашенням. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» з 04.06.1980 року, 11.08.2021 [PERSON] був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно ст. 43 Конституції України право на одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що на час звільнення [PERSON] відповідач не провів з ним розрахунок. Так, відповідно до довідки ПрАТ «ЗМК УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» заборгованість з заробітної плати за підприємством перед позивачем, станом на 13.08.2021р., становила 67 172,21 грн., у т.ч.: за грудень 2020р. - 2 399,66 грн., за січень 2021р. - 4 566,74 грн., за лютий 2021р. - 4 821,12 грн., за березень 2021р. - 4 821,80 грн., квітень 2021р. - 4 383,07 грн., за травень 2021р. - 4 821,80 грн., за червень 2021р. - 4 821,80 грн., за липень 2021р. - 4 821,80 грн., за серпень 2021р. - 31 714,42 грн. Згідно довідки ПрАТ «ЗМК УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» від 02.11.2021, заборгованість по заробітній платі [PERSON] в розмірі 64 764,36 грн. погашена в повному обсязі 01.10.2021р. Оскільки, вказана сума заборгованості виплачена позивачу 01.10.2021 року, тому у задоволенні позовних вимог щодо стягнення невиплаченої суми заборгованості по зарплаті в розмірі 64 764,36 грн., позивачу необхідно відмовити. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст. 117 КЗпП України). Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.99 року N 13 постановив, що суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку. Згідно роз`яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно з розрахунку заробітна плата [PERSON] за червень 2021 року - 4 821,80 грн., за липень 2021 року - 4 821,80 грн. Кількість відпрацьованих днів за вказаний період складає - 42 дні (20 робочих днів у червні 2021 року та 22 робочих днів у липні 2021 року), відповідно середня заробітна плата позивача складає 229,61 грн. за один день. Згідно з матеріалами справи, позивач у позові просив сягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 67 172,21 грн., згідно довідки відповідача, від 02.11.2021 64 764,36 грн. заборгованості сплачено 01.10.2021, отже невиплаченими залишились 2 407,85 грн. З урахуванням того, що згідно матеріалів справи станом на день розгляду справи судом відповідач з позивачем не розрахувався в повному обсязі, позивач має право на стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку з 12.08.2021 по 10.01.2022, що становить 103 робочих днів (з урахуванням святкових та неробочих днів 24.08.2021 року, 14.10.2021, 27.12.2021, 03.01.2022, 07.01.2022). Сума середнього заробітку за період з 12.08.2021 по 10.01.2022 складає 23 649,83 грн. Сторона відповідача заперечень щодо розрахунку середнього заробітку за період з 12.08.2021 по 13.09.2021 не надала, інший порядок обчислення середнього заробітку не заявила, тому судом встановлено, що спору щодо розміру середнього заробітку між сторонами немає. КЗпП України покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем належним чином, що призвело до затримки розрахунку при звільненні, при цьому відповідачем не було доведено жодними доказами, що позивач при цьому діяв недобросовісно при реалізації своїх прав, що могло би привести до недотримання розумного балансу між інтересами працівника та роботодавця. При цьому відсутність коштів для сплати заробітної плати не є підставою для відмови у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 908,00 грн. Крім того, ч. 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відзиві відповідач фактично повідомив про визнання позову, у зв`язку із сплатою заборгованості в сумі 64 764,36 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 454,00 грн. від 908,00 грн, сплаченого позивачем при поданні позову до суду відповідно до квитанції № 1 від 28.09.2021 (філія - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк») підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору в сумі 454,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial