Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

13.08.2021 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ПрАТ СК «Альфа страхування», ЦОК Одеса № 1 Одеського РУ СК «Альфа страхування». Позивач просить стягнути з ПрАТ СК «Альфа страхування» інфляційні збитки та трьох відсотків річних, всього 85 308,79 грн. 16.08.2021 відкрито провадження у справі. 03.12.2021 відповідач подав відзив на позов. 14.12.2021 позивач подав відповідь на відзив. Позивач просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. [PERSON] позов обґрунтовує тим, що його автомобіль був застрахований ПрАТ СК «Альфа страхування» по програмі «Каско». 27.10.2017 автомобіль викрадено. Листом від 14.02.2018 страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування. Не погоджуючись з відмовою у виплаті позивач 22.05.2018 звернувся до суду. Постановою Одеського апеляційного суду від 15.12.2020 позов [PERSON] задоволено, стягнуто з відповідача 384 228,83 грн. (страхове відшкодування та 3% річних). 16.01.2021 рішення виконано відповідачем. Позивач вважає, що за період з 22.05.2018 і по 16.01.2021 існувала заборгованість у розмірі 384 228,83 грн., яку відповідач мав сплатити 22.05.2018. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 30 633,03 грн. та інфляційні збитки у розмірі 54 675,76 грн. Відповідач проти позову заперечив. Постанову Одеського апеляційного суду від 15.12.2020, виконав добровільно 16.01.2021, сплативши позивачу 384 228,83 грн., які складаються із страхового відшкодування - 378 277,30 грн., 5 951,53 грн. - 3% pічних та інфляційні втрати. У зв`язку зі несвоєчасною виплатою страхового відшкодування у розмірі 378 277,30, грн., з відповідача дійсно підлягає стягненню 3% piчних від простроченої суми та інфляційні втрати. Відповідач просить зменшити розмір інфляційних збитків і трьох відсотків pічних нарахованих на суму заборгованості на підставі ст. 551 ЦК України, що відповідатиме принципу пропорційності у цивільному судочинстві. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.11.2016 між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та [PERSON] укладено Договір №0976323, відповідно до якого за програмою страхування КАСКО 50/50 було застраховано автомобіль Nissan Teana, державний номер [NUMBER] . Частина ІІ укладеного між сторонами договору є Договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.0976323.401. 27.10.2017 [PERSON] звернувся до Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Відомості до ЄРДР було внесено 28.10.2017. 30.10.2017 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за отриманням страхового відшкодування. Листом від 14.02.2018 ПрАТ «СК «Альфа Страхування» повідомлено [PERSON] про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 16.1.9 Договору, у зв`язку з тим, що підтвердилася інформація про трасологічні розбіжності виготовлення та невідповідності ключів. 22.05.2018 [PERSON] звернувся з позовом до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення страхового відшкодування, 3% річних та інфляційних збитків. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.09.2019 (справа № 522/8843/18) стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на корись [PERSON] кошти у розмірі 409 198 грн. Постановою Одеського апеляційного суду від 15.12.2018 рішення суду першої інстанції змінено. Стягнуто з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 384 228 грн. 83 коп. Змінено розмір страхового відшкодування з 409 198 грн. на 384 228,83 грн. Стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних на суму 5 951, 53 грн. залишено без змін. 16.01.2021 ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виплатило [PERSON] присуджені рішенням суду усі кошти. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. Предметом позову є стягнення на підставі статті 625 ЦК України трьох відсотків річних та інфляційних збитків, нарахованих за період з 22.05.2018 по 16.01.2021 за несвоєчасну виплату основного страхового відшкодування, яка існувала станом на 22.05.2018. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (постанова Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц). Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу I книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто стаття 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Стаття 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі (постанова Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17). Таким чином, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплати йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 516, ч. 2 ст. 625 ЦК України). Водночас відповідач просить зменшити суму трьох відсотків річних та інфляційних витрат, посилаючись на ст. 551 ЦК України. Однак суд вважає, що підстав для зменшення їх розміру немає з огляду на таке. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено що, за рішенням суду може бути зменшено розмір неустойки, різновидом якої відповідно до статті 549 ЦК України є штраф і пеня. Проте положення статті 551 ЦК України не можуть бути застосовані до нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які стягуються згідно з статтею 625 ЦК України та є за своєю правовою природою спеціальним видом плати за користування коштами кредитора, що не має ознак неустойки в розумінні вимог ЦК України. Такий висновок відповідає правоій позиції, наведеній у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 (справа № 910/20221/17). Відповідач не заперечував розрахунку позивача, лише просив його зменшити, проте підстав для зменшення не має. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача період з 22.05.2018 по 16.01.2021 коштів в розмірі 85 308,79 грн. (30 633,03 грн. - три відсотки річних від суми заборгованості, інфляційних збитків - 54 675,76 грн.) є обгрунтованими. За правилами ст.141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved