Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна у виді земельних ділянок. Позивач звернувшись до приватного нотаріуса Полтавського МНО, Оканенко Т.Є. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, - отримала відмову у видачі такого свідоцтва у зв`язку з тим, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка , яка перебуває в спільній сумісній власності, частка якої не визначена в простих арифметичних дробах. Від позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшов відзив на позову у якому просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Від третьої особи до суду надійшла матеріали спадкової справи № 26/2021. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавець, [PERSON] , актовий запис про смерть № 1573 від 26.12.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після померлої, [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно у вигляді: - земельної ділянки площею 0,1638 га., для ведення особистого селянського господарства на території Кротенківської сільської ради, кадастровий №5324082405:05:001:0145, що підтверджується Державним актом серії ЯИ № 784205 та витягом з ДЗК; - земельної ділянки площею 0,1418 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Кротенківської сільської ради, кадастровий №5324082405:05:001:0144, що підтверджується Державним актом серії ЯИ № 784208 та витягом з ДЗК, що належали померлій на праві спільної сумісної власності, інший співвласник - [PERSON] . Також вбачається, що частки вище вказаних земельних ділянок між співвласника фактично невизначено. На виконання вимог статті 1269 ЦК України, спадкоємиць за законом [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Полтавського МНО з Заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у виді земельних ділянок. Як встановлено, приватний нотаріус Полтавського МНО, Оканенко Т.Є. , відмовила спадкоємцю, [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно померлої, матері, [PERSON] у зв`язку з тим, що до складу спадкового майна входять земельні ділянки, які перебувають у спільній сумісній власності, частки яких не визначені в простих арифметичних дробах. Враховуючи факт того, що до складу спадкового майна входять земельні ділянки, які перебувають у спільній сумісній власності, частки яких не визначені в простих арифметичних дробах, що унеможливлює видачу свідоцтв про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства, позивач звернувся до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також встановлено, що право спільної сумісної власності спадкодавця та іншого співвласника - [PERSON] на земельну ділянку надану для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , підтверджується Державним актом серія ЯИ № 784205 від 13.05.2010р. та витягом з ДЗК про земельну ділянку від 09.11.2021. При цьому, частки співвласників у праві власності не зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Частина 5 ст. 89 Земельного кодексу України передбачає загальне правило про визначення часток у праві спільної сумісної власності: вони "є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом". Положеннями статті 370 Цивільного кодексу України, перджбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду» За життя співвласники не досягали домовленості, щодо визначення часток у праві спільної власності на земельну ділянки. Чинним законодавством не передбачено випадків відступу від рівності часток у праві власності на земельну ділянку надану для ведення особистого селянського господарства. Також не було рішення суду, щодо визначення часток та/або виділення в натурі частки щодо вказаної ділянки. Отже судом встановлено, що частка спадкодавця, [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського за вказаною адресою становить - 1/2. За таких підстав, позивачу як спадкоємцю за законом відійшло право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки наданої для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , після померлої, [PERSON] . Із державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 784208 від 13.05.2010р., вбачається що земельна ділянка, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1400 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить співвласникам, а саме: спадкодавцю, [PERSON] та гр. [PERSON] на праві спільної сумісної власності. При цьому, частки співвласників у праві власності не зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Також встановлено, що спадкодавцю - [PERSON] за життя в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] належала ідеальна частка в праві власності в розмірі - 2/3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.06.1990р. за № 1241, а іншому співвласнику - [PERSON] 1/3 частина. Враховуючи, що частка спадкодавця у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] становила - 2/3, то частка спадкодавця у праві власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , також становила - 2/3 частини. Частиною 4 статті 120 Земельного кодексу України, визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Враховуючи той факт, що позивач набув в порядку спадкування 2/3 часток у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] до неї перейшло право на земельну ділянку пропорційно до її частки в праві власності на житловий будинок, а саме - 2/3 частини. Інших доказів до суду не надано. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких підстав, суд вважає позов про визнання права власності у порядку спадкування на земельні ділянки є обґрунтованим і та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved