Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 23 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про зняття арешту з квартири [ADDRESS] , посилаючись на те, що вказану квартиру було придбано нею разом із чоловіком [PERSON] 12 червня 1992 року. У зв`язку із смертю чоловіка, який помер [INFO] позивачка звернулася до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру не змогла, з підстав накладення державним виконавцем міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції 1 березня 2010 року арешту на майно, належне [PERSON] , власником якого був [PERSON] . За зверненням [PERSON] до Першого відділу ДВС міста Хмельницького щодо зняття арешту з квартири [ADDRESS] , позивачкою 15 червня 2021 року було отримано відмову. З огляду на положення ст.ст.321, 1218, 1268 ЦК України позивачка просить її вимоги задовольнити. 07 грудня 2021 року до суду представником відповідача було надано відзив на позов, в якому він при вирішенні справи поклався на думку суду, а також зазначив, що виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] на виконанні не перебувало та не перебуває. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідачів, не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на думку суду. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. 2.Фактичні обставини встановлені судом за зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 1968 року. 12 червня 1992 року на підставі договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією відповідного свідоцтва серії [NUMBER] від 19 жовтня 2020 року. Після смерті [PERSON] на підставі заяви його дружини [PERSON] . Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №152-2021. Однак, позивачка як спадкоємець позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину з тих підстав, що 03 березня 2010 року за №9574363 на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції було зареєстровано арешт на належне [PERSON] майно, де власником вказаного майна вказано [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 квітня 2021 року відносно квартири [ADDRESS] зареєстровано арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9574363. 31 травня 2021 року [PERSON] звернулася із заявою до Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому із заявою про зняття арешту із спадкового майна - квартири [ADDRESS] на що отримала відповідь від 25 червня 2021 року №46934/2019-27, про те, що для зняття арешту накладеного 2 березня 2010 року постановою державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Щербатим С.О. слід звернутися до суду. 3. Мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, порушення права. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що відповідачем накладено арешт на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] у виконавчому провадженні, боржником за яким був [PERSON] , однак останній власником квартири не являються, а відносно померлого [PERSON] жодних виконавчих проваджень не існувало. 4. Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно п.2 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником,а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що неналежить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Законом України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час винесення постанови про арешт майна зокрема ч.1 ст.50 визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ч.1,2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч.5 ст.59 цього Закону арешт може бути знятий на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки виконавчих проваджень, за якими боржником був [PERSON] на виконанні не перебувало та не перебуває, про що вбачається із відзиву Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо скасування арешту є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки його було накладено без відповідних правових підстав, а чинність арешту перешкоджає [PERSON] у реалізації її спадкових прав. Судові витрати по справі становлять 908 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial