Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

І. Стислий виклад вимог заявника. Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті своєї баби [PERSON] , яка народилася [INFO] , а померла [INFO] у місті Макіївці Донецької області. ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи. В судовому засіданні заявник підтримав свою вимогу та наполягав на її задоволенні, мотивуючи це викладеними у заяві обставинами. Додав, що 25.07.2021 його бабу в м. Макіївці збив автомобіль, коли вона переходила дорогу, ідучи до ринку. З численними травмами її було доставлено до Руднічної лікарні м. Макіївки, але, не зважаючи на реанімаційні заходи, того ж дня вона померла. 27.07.2021 [PERSON] було поховано на цвинтарі у м. Макіївці, він приїжджав на поховання, потім брав участь у слідчих діях під час відтворення обставин ДТП у кримінальній справі, яка розслідувалася також у м. Макіївці. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно йому для відображення цих відомостей у Державному реєстрі відповідно до закону і отримання свідоцтва про смерть. Представник заінтересованої особи до суду не прибув, заінтересована особа повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Інших клопотань учасниками справи суду не заявлено. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 12.01.2022 заява надійшла до суду, ухвалою суду того ж дня відкрите провадження у даній справі, через невідкладність справи призначене судове засідання на 14-30 годину 12.01.2022. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст виниклих правовідносин. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є онуком [PERSON] (свідоцтва про народження на а.с.9,10). Місце проживання [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). 27.07.2021 в м. Макіївці Донецької області видане свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , відповідно до якого остання померла [INFO] в м. Макіївці (а.с.8). На підтвердження смерті [PERSON] медичним закладом м. Донецька видана довідка про причину смерті, у якій датою і причиною смерті [PERSON] вказані 25.07.2021; перелами кісток черепа, кінцівок (а.с.7). Судом за клопотанням заявника опитано свідка [PERSON] , яка підтвердила факт і обставини смерті [PERSON] , вказавши, що остання померла внаслідок травм, отриманих від наїзду автомобіля, [INFO] у м. Макіївці. Померла була бабусею її чоловіка [PERSON] , він їздив до м. Макіївки на її поховання. За відомостями, наданими Новогродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , відсутній (а.с.20). V. Оцінка суду. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За нормою, викладеною у абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064. Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п.п.13,18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, свідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті не створюють правових наслідків, але в той самий час містять фактичні дані відповідно до ст.76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Суд враховує положення ч.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», відповідно до яких діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи. Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Встановлення факту смерті необхідно заявникові для оформлення реєстрації смерті у встановленому законом порядку та оформлення спадкових прав. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] померла [INFO] у м. Макіївці, підтверджено наданими доказами, та у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником, та покази свідка. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved