Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог зазначено що [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 23.03.2011 року. Крім того 23.03.2011 року відповідачем підписана Довідка про умови кредитування. Позивач посилаючись на ст..634 ЦК України зазначає, що між Банком та відповідачем укладений Договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт який в подальшому змінювався. Для користування кредитним картковим рахунком, відповідач отримав кредитну картку. Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту та на умовах передбачених Договором. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, але в процесі користування не надав своєчасно Банкові грошові кошти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 14.06.2021 року має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 39610,75 грн.. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. Ухвалою суду від 21.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.81). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Відповідно до наданих заяв по суті справи (відзиву а.с.94-104, заперечень на пояснення на відзив а.с.121-126, додаткових пояснень а.с.140-146), відповідач позовні вимоги Банку не визнає, зазначаючи на те, що у підписаній ним заяві відсутнє погодження істотних умов договору. Посилання позивача на витяг з Умов та правил надання банківських послуг та витяг з тарифів як на невід`ємну частину спірного договору вважає необґрунтованим оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Тарифи були надані відповідачу для ознайомлення. Крім того відповідач вказує на те, що позивачем взагалі не доведено, що між ними було укладено кредитний договір. Також не вважає належним доказом надану позивачем виписку по рахунку. У задоволенні позову просить відмовити. Згідно наданих Банком заяв по суті справи (відповіді на відзив а.с.107-115, пояснень на заперечення а.с.129-135, заперечень а.с.149-157) зазначено, що сторонами укладено кредитний договір у відповідності з нормами Цивільного кодексу. Відповідачем підписана Довідка про умови кредитування, якою встановлено процентну ставку та розмірів комісій та штрафів. Відповідач користувався кредитним лімітом, встановленим йому на картку про що свідчить виписка з карткового рахунку. Просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.55-61). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] 23.03.2011 року звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 52,53-54) та 23.03.2011 року підписав Заяву б/н, відповідно до якої виявив бажання оформити платіжну картку «Універсальна» (а.с.20). При цьому відповідач 23.03.2011 року підписав не лише заяву (а.с.20), але й Довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с.21). У зазначеній довідці зафіксовано суттєві умови кредитного договору, як-то: відсоткова ставка за кредитом, встановлення порядку погашення кредиту, розмір пені та інше, тобто [PERSON] погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування. А відтак посилання відповідача на те, що між ним та банком не було досягнуто домовленості щодо суттєвих умов договору повністю спростовується Довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с.21). Доказів стосовно не дійсності підпису у Заяві та Довідці від 23.03.2011 року, відповідачем не надано, клопотань про призначення почеркознавчої експертизи ним не заявлялось. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Частино. 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмові формі. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Підписавши заяву та Довідку про умови кредитування, відповідачу 23.03.2011 року було видано кредитну картку, номер якої співпадає з номером картки, вказаній у Довідці про умови кредитування та виписці по рахунку. Вказаною карткою відповідач активно користувався про що свідчить виписка по картці (а.с.55-79). Так, відповідач [PERSON] після підписання Заяви та Довідки про умови кредитування, отримав кредитну картку та користувався грошима, отримував кошти через банкомат, розплачувався за товари, частково погашав заборгованість за кредитом через термінали Банку, а також за допомогою додатка Приват24. При цьому вказані операції проводились з ідентифікацією особи відповідача, про що вказано у графі «деталі операції». Отже за змістом виписки по картці є очевидним те, що відповідач користувався кредитною карткою та вказана виписка спростовує твердження позивача щодо зворотнього. Відповідачем дійсність виписки по рахунку не спростовано будь-якими належними доказами, а отже надану виписку суд приймає як належний доказ. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вже було зазначено вище, підписавши Довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» від 23.03.2011 року, сторони узгодили умови кредитного договору у вигляді базової відсоткової ставки за користування кредитом (2,5%), розміру щомісячних платежів (7% від заборгованості), строку внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним, розміру комісії за зняття готівки та особистих коштів, пеню за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні (а.с.21). Тобто сторони узгодили вищевказані умови, та відповідач повинен був їх виконувати. Отже, позовні вимоги банку є обґрунтованими та підтверджені відповідними належними доказами. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст..79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача підлягають стягненню тіло кредиту у розмірі 31941,74 грн. та прострочені відсотки у розмірі 7669,01 грн., всього підлягає стягненню - 39610,75 грн.. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved