overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 11.04.2007 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . Останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Тривалий час кожен з нас живе окремим життям та своїми інтересами. Оскільки, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 11 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Донецької області, актовий запис № 75. Згідно свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дослідивши надані позивачем докази: свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження дитини, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З урахуванням інтересів сторін суд вважає за необхідне розірвати шлюб. На підставі ст. 104, 110-115 Сімейного кодексу України, ст. 12, 133, 197, 200, 206, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] є сином померлої [PERSON] . У відповідності до лікарського свідоцтва про смерть № 306 від 27.12.2021 року, [PERSON] померла [INFO] . З відмови у проведенні державної реєстрації смерті, наданої представнику заявника 05.01.2022 р Краматорським відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за № 22.13.-127-51/4 вбачається, що для державної реєстрації смерті до вищевказаного Відділу було надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.12.2021 року, яке видане на окупованій території України, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та (або) особами на окупованій території України є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час… Сукупність наданих заявником доказів свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] дійсно померла у в м. Кіровське (нині Хрестівка) Донецької області, Україна, а тому суд вважає необхідним встановити факт її смерті в судовому порядку, задовольнивши тим самим вимоги заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

29 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач у серпні 2021 р. звернулась до Оболонського районного суду м.Києві з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 14.06.1997 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м.Києва, актовий запис №695. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

11.01.2022 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було ухвалене рішення в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів . При постановленні рішення була допущена описка у першому абзаці резолютивної частини, а саме зазначено «Позов [PERSON] задовольнити», замість «Позов [PERSON] задовольнити». Відповідно до ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлень учасників справи, про що постановляється ухвала. Аналізуючи зміст наведеної статті, вбачається, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків, номерів. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Виходячи з даних вимог закону, вважаю, що слід виправити описку у першому абзаці резолютивної частини рішення Шевченківського райсуду м. Чернівці від 11.01.2022 року та вказати «Позов [PERSON] задовольнити», замість «Позов [PERSON] задовольнити».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.01.2022 року задоволено вищезначений позов, однак, судом не було вирішено питання про стягнення аліментів [PERSON] на її користь у твердій грошовій сумі в ромірі 1500 гривеньщомісяця до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Суд не вбачав необхідності у виклику сторін у судове засідання. , Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання про ухвалення додаткового рішення, проводиться без фіксації технічними засобами. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення. Згідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

У вересні 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Справа призначалася до розгляду на 05 жовтня, 09 листопада 2021 року та на 11 січня 2022 року. У судове засідання 11 січня 2022 року сторони не з`явилися не повідомивши суд про причини неявки. Позивач просить справу розглядати за її відсутності. Зважаючи на зазначене суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у справі. Вивчивши доводи позову та дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. 28 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] , Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 240. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Доказів наявності обставин, передбачених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, матеріали справи не містять. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд виходить із такого. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Як зазначає позивач, сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство, позивач примиритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

У вересні 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Справа призначалася до розгляду на 05 жовтня, 09 листопада 2021 року та на 11 січня 2022 року. У судове засідання 11 січня 2022 року сторони не з`явилися не повідомивши суд про причини неявки. Позивач просить справу розглядати за її відсутності. Зважаючи на зазначене суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у справі. Вивчивши доводи позову та дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. 15 червня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] , відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва зареєстровано шлюб, актовий запис № 348. Після укладання шлюбу, дружина змінила прізвище. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Доказів наявності обставин, передбачених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, матеріали справи не містять. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд виходить із такого. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Як зазначає позивач, сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство, позивач примиритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] через свого представника-адвоката Корнієнка А.А. звернулася до суду з заявою згідно з якою просить встановити факт, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , громадянин України, помер у м. Ялта, АР Крим, Україна. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті чоловіка заявника - [PERSON] , не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає заявнику отримати свідоцтво про смерть. Провадження відкрито на підставі ухвали суду від 06.01.2022 року. Заявник в судове засідання не з`явилася, просила розглядати у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника. [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладання шлюбу. Згідно зі свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації смерті Ялтинським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим [PERSON] , помер вм. Ялта, АР Крим, Україна,актовий запис про смерть серія [NUMBER] . Заявник не звертався до Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з приводу отримання відмови у проведенні реєстрації, адже відповідно до листа Верховного суду від 22.04.2021 року «Під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів не ґрунтується на положенням чинного законодавства». Статтею 17 Закону України № Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлого, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, то суд знаходить доведеним, що [PERSON] , [INFO] помер в м. Ялта, АР Крим, Україна. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON] , як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -він є власником житлового будинку [ADDRESS] , який належить йому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом; -в його будинку зареєстрована його дружина відповідачка [PERSON] , яка фактично не проживає в будинку з 2009 року; -відповідачка будинком не цікавиться, не сплачує комунальні послуги, в утриманні будинку участі не приймає, її речей в будинку немає; -реєстрація відповідачки в його будинку створює йому перешкоди в користуванні, а саме: він не може повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг, звернувся з позовом до суду та просить: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву /а.с.26/, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, просив розглянути справу в його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.\~ Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином /а.с.27/, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов до суду не подавала. Заяви про розгляд справи в її відсутність від відповідачки до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути в відсутність позивача та відповідачки, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно /а.с.10/. В даному будинку також значиться зареєстрованою дружина позивача [PERSON] - відповідачка [PERSON] /а.с.7-8,11/, яка з 2009 року в будинку позивача не проживає, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових і матеріальних умов від 8 липня 2021 року /а.с.12/. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України: член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачка не проживає з 2009 року /більше 11 років/ без поважних причин в будинку позивача за адресою: [ADDRESS] , суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 жовтня 2001 року Богуславською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 26 розірвати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 20 жовтня 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 04 липня 1992 року уклали шлюб. Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved