Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

В грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АНСУ" (далі - ТОВ "АНСУ") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позову зазначено, що 20.12.2007 між закритим акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк", правонаступиком якого є публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5950778. Відповідно до умов зазначеного договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 66150 доларів США, а відповідач зобов`язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит в порядку та у строки, обумовлені договором. Процентна ставка згідно умов договору була встановлена у розмірі 12,90% річних у строк до 20.12.2014 року. Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором № 5950778 від 20.12.2007 року виконав належним чином, що підтверджується копією меморіального ордеру № 382635642 від 20.12.2007 року, № 382635641 від 20.12.2007 року та № 382635639 від 20.12.2007 року. 16.07.2013 року між ПАТ "ПУМБ" та ТОВ "АНСУ" відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір відступлення права вимоги № 1034/44. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №5950778 від 20.12.2007 року, що був укладений між ПАТ "ПУМБ" та [PERSON] . Таким чином, відповідно до Договору відступлення ТОВ "АНСУ" набуло прав кредитора до [PERSON] за Кредитним договором. Заборгованість відповідача за Кредитним договором, відповідно до довідки про стан та історію заборгованості за Кредитним договором №5950778 від 20.12.2007 року становить 41 155,36 (доларів США 36 центів, а саме: заборгованість по кредиту - 26 600,58 доларів США; несплачені проценти - 14 554,78 доларів США. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "АНСУ" частину заборгованості за кредитним договором № 5950778 від 20.12.2007 року у розмірі 4 000,00 доларів США, а також судовий збір в розмірі 1533 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.12.2016 року відкрито провадження у справі (а.с. 54) 27.03.2017 року [PERSON] подав заяву про застосування позовної давності у якій вказав, що останній платіж Кредитним договором №5950778 від 20.12.2007 року був здійснений 09.08.2013 року, отже трьохрічний строк позовної давності сплив 10.08.2016 року, проте позов подано 05.12.2016 року, а тому просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 66-67) Розпорядженням № 1552 від 18.10.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з відставкою судді. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю Васильченка О.В. 11.02.2019 року [PERSON] подав заяву про застосування позовної давності у якій вказав, що останній платіж Кредитним договором №5950778 від 20.12.2007 року був здійснений 09.08.2013 року, отже трьохрічний строк позовної давності сплив 10.08.2016 року, проте позов подано 05.12.2016 року, а тому просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 121-123) 20.06.2019 року протокольною ухвалою залучено в якості третьої особи АТ "ПУМБ" (а.с. 165-166) 18.06.2020 року АТ "ПУМБ" подало пояснення третьої особи ,у якому зазначено, що у [PERSON] відсутня заборгованість перед АТ "ПУМБ" станом на 01.03.2017 року, оскільки 16.07.2013 року ПАТ "ПУМБ" відступила право вимоги за Кредитним договором №5950778 від 20.12.2007 року ТОВ "АНСУ" (а.с. 179-180). Розпорядженням № 2573 від 14.06.2021 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з звільненням судді [PERSON] . Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 04.06.2021 року визначено головуючого суддю Скрипник О.Г. Ухвалою Подільського районного суду від 07.06.2021 року справу прийнято до провадження судді та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 213) Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд вирішити справу за наявними матеріалами. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з спливом строку позовної давності, зазначив, що банк звертався до нього з претензією ще в 2011 році і з позовом до суду в 2012 році, тобто про порушення права вони знали з 2011 року, крім того останній платіж по договору був 09.08.2013 року, що підтверджується довідкою АТ "ПУМБ" від 01.03.2017 року. АТ "ПУМБ" в судове засідання свого представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, натомість 18.06.2020 року надали свої пояснення, у яких зазначено, що [PERSON] не має заборгованості перед банком, оскільки вони відступили право вимоги 16.07.2013 року ТОВ "АНСУ" відповідно до укладеного Договору відступлення права вимоги № 1034/44 (а.с. 179-180). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом установлено, що 20.12.2007 між закритим акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк", правонаступиком якого є публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5950778 (а.с. 7-11). Відповідно до умов зазначеного договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 66150 доларів США, а відповідач зобов`язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит в порядку та у строки, обумовлені договором. Процентна ставка згідно умов договору була встановлена у розмірі 12,90% річних у строк до 20.12.2014 року. Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором № 5950778 від 20.12.2007 року виконав належним чином, що підтверджується копією меморіального ордеру № 382635642 від 20.12.2007 року, № 382635641 від 20.12.2007 року та № 382635639 від 20.12.2007 року (а.с. 14,15,16). 16.07.2013 між ПАТ "Перший український міжнародний банк" та ТОВ "АНСУ" було укладено договір відступлення права вимоги № 1034/44, відповідно до якого протягом строку дії та у відповідності до Генерального Реєстру Боржників, Первісний кредитор зобов`язується відступити Новому кредитору свої права грошової вимоги за кредитними договорами, які укладені між Первісним кредитором та фізичними особами, а Новий кредитор зобов`язується сплатити Первісному кредитору грошові кошти за відступлені основні Права. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги також і за Кредитним договором №5950778 від 20.12.2007 року, що був укладений між ПАТ "ПУМБ" та [PERSON] (а.с. 28-31) Таким чином, відповідно до Договору відступлення ТОВ "АНСУ" набуло прав кредитора до [PERSON] за Кредитним договором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 1056-1 ЦК України розмір процентів, та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. Заборгованість відповідача за Кредитним договором, відповідно до довідки про стан та історію заборгованості за Кредитним договором №5950778 від 20.12.2007 року становить 41 155,36 (доларів США 36 центів, а саме: заборгованість по кредиту - 26 600,58 доларів США; несплачені проценти - 14 554,78 доларів США. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "АНСУ" частину заборгованості за кредитним договором № 5950778 від 20.12.2007 року у розмірі 4 000,00 доларів США, а також судовий збір в розмірі 1533 грн. Водночас, [PERSON] подав до суду заяву про застосування позовної давності (а.с. 66-67, 121-123,-85). Обгрунтовуючи заяву, вказував на те, що 03.08.2011 ПАТ "Перший український міжнародний банк" було надіслано відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до вимоги банку від 03.08.2011 р., Банк вимагає у відповідача в 30-ти денний строк з моменту отримання даної вимоги, достроково повернути отримані за кредитним договором №5950778 від 20.12.2007 року кредитні кошти 17 056,88 дол. США залишок основної суми кредиту, 9 762,92 дол. США - прострочена заборгованість по сплаті основної суми кредиту, 7500,68 дол. США - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитними коштами. Таким чином, перебіг строку позовної давності почався зі спливом 30 строку зазначеного в вимозі банку. ПАТ "ПУМБ" був обізнаний, що строк позовної давності розпочав перебіг ще в 2011 році, оскільки звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № 5950778 від 20.12.2007 року, проте ухвалою суду від 10.09.2012 року позов повернуто позивачу у зв`язку з непідсудністю (а.с. 21-22) Крім того, останній платіж по договору № 5950778 від 20.12.2007 року був 09.08.2013 року, що підтверджується довідкою АТ "ПУМБ" від 01.03.2017 року Таким чином, строк позовної давності сплинув до дати звернення Позивачем до суду з позовними вимогами. Посилаючись на зазначені обставини, просив застосувати наслідки пропущення строку позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Як установлено судом, 03.08.2011 ПАТ "Перший український міжнародний банк" звернулося до [PERSON] з вимогою про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, надіславши 03.08.2011 року вимогу про дострокове повернення суми кредиту в 30-ти денний строк з моменту отримання даної вимоги, та просив достроково повернути отримані за кредитним договором № 5950778 від 20.12.2007 року кредитні кошти в повному обсязі з нарахованими процентами за користування кредитом (а.с. 124). Таким чином, пред`явлення вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитом змінило строк виконання зобов`язання та зумовило перебіг позовної давності. З довідки АТ "ПУМБ" від 01.03.2017 рок вбачається, що останній платіж по договору № 5950778 від 20.12.2007 року був 09.08.2013 року( а.с. 70-73) У заяві [PERSON] вказав, що оскільки останній платіж по договору був 09.08.2013 року, таким чином, передбачений ст. 257 ЦК України строк почав розраховуватись з 10.08.2013 року. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором лише в грудні 2016, тобто з порушенням строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ураховуючи те, що позивач про невиконання умов договору дізнався 09.08.2013 року, з цього часу жодної проплати по кредитному договору не проводилось, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним розпочався з наступного дня тобто з 10.08.2013 року, позивачем заяви про поновлення строку для захисту порушеного права не подано, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки строк позовної давності для подачі позову до суду позивачем пропущено.

Outcome: dismissed