Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, у якому вказана, що 29.09.2019 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , було укладено Кредитний договір № 6666791, відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 5000 грн. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі надавши кредитні кошти, в свою чергу Позичальник свої зобов`язання перед Позикодавцем не виконав, відповідно до умов Кредитного договору мав повертати кредитні кошти згідно з графіком погашення кредиту, передбаченого у Додатку №1 до Кредитного договору №6666791 від 29.09.2019 року. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та Кредитного договору № 6666791 від 29.09.2019 року, Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. 17.01.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», було укладено Договір відступлення прав вимоги №45- МЛ від 17.01.2020 р. Відповідно до умов Договору, Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до Відповідача за кредитним договором. Станом на 04.01.2021 року сума заборгованостіВідповідача становить 14750 грн.,відповідно до Виписки з особового рахунку за Кредитним договором. З них: прострочене тіло кредиту 5000 грн.; прострочені проценти 7050 грн. Після отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору. Позивачем була проведена робота щодо добровільного врегулювання заборгованості за кредитним договором: Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості № 19453606/1 від 27.11.2020 року, та Надано термін для добровільного врегулювання Відповідачем зобов`язання. 01.12.2020 року Позивач надіслав поштовим відправленням лист з претензією за адресою, вказаною Відповідачем в кредитному договорі. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 6666791 від 29.09.2019 року в розмірі 14750 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн. 01.09.2021 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. 04.10.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому вказано, що відповідач дійсно отримала від ТОВ «Міолан» 29 вересня 2019 р. кредит у розмірі 5000 грн., на підставі кредитного договору № 6666791. Правонаступник позикодавця ТОВ «ФК Кредит-Капітал» проситься стягнути 14750 грн. Вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До складу 14750 грн., як вбачається з долучених документів входить 5000 грн. тіло кредиту, 7050 грн. відсотки, 600 грн. комісія та 2100 грн. неустойки (штраф, пеня). Зі змісту п. 1.3. кредитного договору вбачається, що кредит надається строком на 15 днів з 29.09.2019 р. У п. 1.4. кредитного договору встановлено, що термін повернення кредиту і сплати комісії та процентів за користування кредитом: 14.10.2019 Період з 29.09.2019 р. по 14.10.2019 р. є строком кредитування. З долученого до позову графіку розрахунків (додаток до кредитного договору) вбачається, що за період кредитування з 29.09.2019 р. по 14.10.2019 р. Відповідач має сплатити 6725 гривень, з яких 5000 грн. за тілом кредиту, 600 грн. комісія та 1125 грн. процентів. В позовній заяві та додатках, відсутній розрахунок заборгованості. Водночас, вбачається, що Позивач нарахував відсотки та пеню за період після закінчення строку кредитування. Вимога про стягнення неустойки не підлягає задоволенню, через пропуск строків позовної давності, які складають один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України), і про застосування яких робиться заява. Так, Відповідач набув право вимоги 17.01.2020 р., станом на цю дату вже була нарахована пеня 2100 грн. За таких умов, Відповідач пропустив річний строк позовної давності щодо неустойки. Отже, з Відповідача слід стягнути 5000 грн. за тілом кредиту, 600 грн. комісії та 1125 грн. процентів за період з 29.09.2019 р. по 14.10.2019 р., сумарно 6725 гривень. При цьому, пропорційно підлягає зменшенню і судовий збір до 1034,97 грн. Сторони у судове засідання не з`явились. Позивач у позовній заяві просить результати розгляду справи йому направити за вказаною адресою. Представник відповідача вказав у відзиві на позов про можливість розгляду справи за відсутності відповідача і його представника. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 29.09.2019 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , було укладено Кредитний договір № 6666791, відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 5000 грн. Відповідно до кредитного договору і графіку розрахунків, сукупна вартість кредиту складає 6725 грн., з яких 5000 грн. тіло кредиту, 600 грн. комісія, 1125 грн. проценти за користування кредитом на період з 29.09.2019 року по 14.10.2019 року. Відповідачем [PERSON] не оспорюється укладання кредитного договору та отримання кредитних коштів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 17.01.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», укладено Договір відступлення прав вимоги №45- МЛ. Згідно до ст. 512, 514, 516 ЦК України, Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до умов Договору, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до відповідача за кредитним договором № 6666791 від 29.09.2019 року. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач зазначив, що у повному обсязі виконані зобов`язання за кредитним договором № 6666791 від 29.09.2019 року, що також не оспорюється відповідачкою. В обґрунтування суми стягнення, позивачем зазначено, що станом на 04.01.2021 року сума заборгованостівідповідача становить 14750 грн.,з яких: прострочене тіло кредиту 5000 грн.; прострочені проценти 7050 грн. Відповідно до реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №45- МЛ від 17.01.2020 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 6666791 від 29.09.2019 року складає 14750 грн.,з яких: сума кредиту 5000 грн.; залишок по відсоткам 7050 грн.; залишок по комісії 600 грн.; заборгованість по штрафам і пені 2100 грн. Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 6666791 від 29.09.2019 року, заборгованість складає 14750 грн.,з яких: прострочене тіло кредиту 5000 грн.; прострочені проценти 7050 грн.; заборгованість по комісії 2100 грн.; заборгованість по пені 600 грн.(період з 15.10.2019 року по 17.01.2020 року). Таким чином надані суду документи в обґрунтування заборгованості містять протиріччя в частині комісії і пені, та не вказано період нарахування прострочених процентів. Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позивач набув право вимоги 17.01.2020 року, а до суду звернувся 26.07.2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Відповідно до ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Представником відповідача у відзиві на позов заявлено про застосування строку позовної давності до даного виду вимоги. Що стосується процентів за користування кредитними коштами. Правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року, від 04.07.2018 року (провадження № 14-10цс18, № 14-154цс18) вказує на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі комісію та неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При ухваленні рішення суд враховує на те, що сукупна вартість кредиту включає в себе, окрім іншого, 1125 грн. як процентів за користування кредитом на період з 29.09.2019 року по 14.10.2019 року. Належного розрахунку вказаної позивачем заборгованості по процентам у розмірі 7050 грн., суду не надано. Суд вважає, що відповідачка фактично отримала та використовувала кошти надані банком, але не повернула їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача отриманої суми кредитних коштів в 5000 грн., заборгованості за відсотками в 1125 грн., і комісії в 600 грн., що також визнається відповідачкою. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,

Outcome: partial