Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30.12.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, за реєстровим номером 117140, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в сумі 25109,60 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в лютому 2021 року за місцем його роботи ПП «МАГИСТР» надійшов лист приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.Б. разом з постановою про звернення стягнення на його заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. З постанови вбачається, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 30.12.2020 вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 117140. Відповідно до якого з нього на користь ТОВ «Українські фінансові операції» стягнуто заборгованість в сумі 25109,60 гривень. Позивач зазначає, що ним дійсно 21.12.2018 було укладено договір з ТОВ «ТОП КРЕДИТ» про надання споживчого кредиту, однак заборгованість погашена в повному обсязі і до теперішнього часу будь-яких вимог від них не надходило. Крім того, на його адресу не надходило жодних фінансових вимог від відповідача, а також документів про відступлення права вимоги, в тому числі вимог про стягнення заборгованості внаслідок зміни первісного кредитора. Вважає, що вказаний виконавчий напис є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки у позивача відсутні будь-які боргові зобов`язання перед ТОВ «Українські фінансові операції», в тому числі такі, які носять безспірний характер. Ухвалою суду від 01.03.2021 року відкрито провадження по справі, витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, за реєстровим номером 117140, про стягнення з [PERSON] заборгованості. Однак ухвала суду виконана не була. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Юрова В.П. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На заявлених позовних вимогах наполягає та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився з невідомої причини, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. до судового засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за його відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача та третьої особи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», за участі третьої особи - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом ст.ст.15, 16\~ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1\~ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Зокрема судом встановлено, що 30 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу області Гораєм Олегом Станіславовичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 117140, яким запропоновано стягнути заборгованість з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в сумі 25109,60 гривень. 04 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В., винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи [PERSON] в рамках відкрито виконавче провадження ВП №64262639 з виконання виконавчого документа - виконавчого напису №117140, виданого 30 грудня 2020 року, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості в сумі 25109,60 гривень/а.с.8,9/. Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі\~ст. 18 ЦК України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Так, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року встановлено низку документів, які є підставою для стягнення у безспірному порядку згідно виконавчих написів нотаріусів, зокрема, визначено можливість проведення стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин. Пунктом другим Переліку закріплено, що підставою для стягнення за виконавчими написами нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису\~додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про\~відсутність спору\~стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18\~ЦК, стст.50, 87, 88\~закону «Про нотаріат»,\~захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88\~закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити\~доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити\~в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. У судовому засіданні встановлено, що підстав для звернення відповідача до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису не було, та за що утворилася заборгованість, за прострочення яких зобов`язань та за яким саме кредитним договором відповідачем не доведено. Також, перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Доказів такого повідомлення відповідачем позивачу [PERSON] не надано. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Так, суду не надано доказів того, що приватному нотаріусу представником відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» для вчинення нотаріального напису надано документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості перевірити факт дотримання приватним нотаріусом, в момент вчинення нотаріальної дії, встановленого порядку. Крім того, ухвалою суду від 01.03.2021 було витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. копії документів, на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис № 117140, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в сумі 25109,60 гривень. Ухвалою суду від 26.07.2021 було витребувано від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. копію виконавчого напису від 30.12.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 117140, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості в сумі 25109,60 грн відповідно до кредитного договору від 21.12.2018, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ТОП КРЕДИТ». Проте, на адресу суду вказані документи так і не надійшли. Від відповідача також не надходило жодних документів на підтвердження безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та наявності підстав для звернення до нотаріуса з вимогою про видачу виконавчого напису. Відповідно до ч.3 ст.\~12\~та ч.1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26 листопада 2014 року № 662, якою було внесено до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів таку форму договору, як кредитний договір, було визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема й щодо доповнення Переліку документів новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином, зазначене судове рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України. Постановою Великою Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмолено у задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Таким чином, на сьогодні редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, незважаючи на те, що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 30.12.2020 року, тобто після набрання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 законної сили, а отже на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та не чинним. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, тому стягнення не могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису. В даному випадку, доказів того, що між сторонами було укладено кредитний договір та який було посвідчено нотаріально, суду не надано, що унеможливлює стягнення у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус всупереч вимогам Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, вчинив виконавчий напис без дотримання умов його вчинення в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірності розміру заборгованості боржника, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України та Закону України\~«Про судовий\~збір» з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1362,00 грн, що складається із судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви, у розмірі 908,00 грн та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved