Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи : 1) зареєстрований в реєстрі за №30916 від 08.09.2020 року та 2) № 30917 від 08.09.2020 року, що вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490979690 від 08.12.2017 року в сумі 18502 грн. та за кредитним договором № 490979688від 08.12.2017 року 40317,51 грн. Позивач зазначає, що виконавчі написи №30916 та №30917 від 08.09.2020 року, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення заборгованості є протиправними, тобто такими, що винесені з порушенням вимог ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а відповідачем не доведено факт безспірності заборгованості. Крім того, позивач, взагалі вважає виконавчі написи незаконними та такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку з тим, що адміністративним судом скасовано нормативний акт, яким передбачався перелік документів, які необхідно подати нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а також у зв`язку з тим, що суму заборгованості, щодо стягнення якої банк просив вчинити виконавчі написи нотаріуса, не можна вважати безспірною. Існує спір щодо боргу та строків стягнення. Позивач вказує, що договори укладені з АТ «Альфа-Банк» не були нотаріально посвідченими, тому вважає, що спірні виконавчі написи повинні бути визнані судом, такими, що не підлягають виконанню. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10..2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження (а.с. 52-53). 07.10.2021 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було задоволено заяву про забезпечення позову.(а.с.49-51) 11.10.2021 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області витребувано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. належним чином завірені матеріали, на підставі яких вчинені виконавчі написи від 08.09.2020 року за реєстровим номером №30916 та №30917 (а.с.57). Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи без участі позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с.4) Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав. Третя особа Приватний нотаріус Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, жодних заяв до суду не подала. Третя особа приватний виконавець Валявський О.А. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки, висловленої позивачем в позовній заяві, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №30916 від 08.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490979690 від 08.12.2017 року в сумі 18502 грн, в тому числі 9843,31 грн.- прострочена заборгованість за сумою кредита; 8009,46 грн. - прострочена заборгованість за комісією та процентами; 650- плата за вчення виконавчого напису Строк, за який проводиться стягнення - з 13.01.2018 року по 01.06.2020 (а.с.5). 17.11.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявським О.А. відкрито виконавче провадження №63652970 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №30916 від 08.09.2020 року про звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 49097960 від 08.12.2017 року в сумі 18502,77 грн. (а.с.9). Також, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №30917 від 08.09.2020 року. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490979690 від 08.12.2017 року в сумі 40317,51 грн., в тому числі 21871,08 грн.- прострочена заборгованість за сумою кредита; 17796,43 грн. - прострочена заборгованість за комісією та процентами; 650- плата за вчення виконавчого напису Строк, за який проводиться стягнення - з 13.01.2018 року по 01.06.2020 (а.с.12). 17.11.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявським О.А. відкрито виконавче провадження №63653458 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №30917 від 08.09.2020 року про звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490979688 від 08.12.2017 року в сумі 40317,51 грн. (а.с.9). При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю суттю виконавчий напис є розпорядженням нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника, тобто в основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника, тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником щодо суми боргу, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Згідно ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно зі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При цьому ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Також заслуговують на увагу, посилання позивача на відсутність законодавчих підстав для вчинення виконавчого напису. Так, згідно п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172(із змінами, внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662), передбачено можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин, за умови подання нотаріусу оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу при вчиненні оскаржуваних виконавчих написів 08.09.2020 року не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити товариству у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Таким чином, судом встановлено, що нотаріус вчинив виконавчі написи 08.09.2020 року про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів та не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку. Боржник має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку та може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд зазначає, що Приватним нотаріусом не було надано суду витребувані документи, АТ «Альфа-Банк» не подало відзиву на позов з відповідними доказами, а тому суд погоджується з доводами позивача щодо наявного спору по заборгованості перед стягувачем. За таких обставин, виконавчі написи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №30916 та 30917 видані 08.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490979690 від 08.12.2017 року в сумі 18502 грн. та за кредитним договором № 490979688 від 08.12.2017 року в сумі 40317,51 грн. можливо визнати такими, що не підлягають виконанню. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України з АТ «Альфа Банк», на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по відшкодуванню суми судового збору за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в розмірі 2724 грн., (судовий збір за дві позовні вимоги та судовий збір за розгляд заяв про забезпечення позову) /а.с.26,27,43,44/

Outcome: approved