Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

05 листопада 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) у розмірі 43089,01 грн. за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 134/1684/19 від 28.01.2020 року, виданим Крижопільським районним судом Вінницької області. В обґрунтування заявленого позову вказує, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року між ними розірвано. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 листопада 2019 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач не виконує сумлінно свій обов`язок та несвоєчасно сплачує аліменти, в зв`язку з чим станом на листопад 2021 року допустив заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 43089,01 грн. Згідно з розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів загальна сума неустойки (пені) станом на 01 листопада 2021 року складає 225189,97 грн. З врахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача підлягає стягненню розмір пені, що не перевищує 100 відсотків заборгованості, тобто 43089,01 грн. Ухвалою судді від 19 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі,постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13 грудня 2021 року розгляд справи відкладено на 28 грудня 2021 року в зв`язку з першою неявкою відповідача в судове засідання. 28 грудня 2021 року розгляд справи було відкладено на 18 січня 2022 року через відсутність відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання. В судове засідання представник позивачки - адвокат Глушкова О.І. подала заяву, в якій просила розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 січня 2022 року постановлено провести по справі заочний розгляд. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 листопада 2019 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього рішення 28 січня 2020 року Крижопільський районний суд Вінницької області видав виконавчий лист № 134/1684/19. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання зі сплати аліментів у повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 134/1684/19 від 28.01.2020, складеного державним виконавцем Куп`янського відділу державної виконавчої служби у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кардаш Д.М., заборгованість [PERSON] за період з жовтня 2019 року по вересень 2021 року включно становить 43089,01 грн. Частиною 9 статті 7 СК України встановлено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Аналіз норм ст. 196 СК України дає підстави для висновку, що неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Із розрахунку державного виконавця вбачається, що [PERSON] частково сплачував аліменти на користь позивачки [PERSON] згідно виконавчого листа № 134/1684/19 від 28.01.2020, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 43089,01 грн. Жодних доказів, які б свідчили про те, що вказана заборгованість виникла не з вини [PERSON] , останній суду не надав. Таким чином, суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини [PERSON] , а тому він повинен нести відповідальність у виді неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Як роз`яснено у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно з висновком, до якого дійшла колегія суддів КЦС ВС у постанові від 20.07.2020 прийнятій за результатами розгляду справи №362/4462/16-ц (61-10968св19), відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Згідно з наданим позивачкою розрахунком сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2019 року по вересень 2021 року включно становить 225189,97 грн. Заборгованість за аліментами виникла з вини [PERSON] , а тому позивачка має право на стягнення з нього неустойки (пені), розмір якої не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами за обчислюваний період. Розмір заборгованості [PERSON] по аліментах за період з жовтня 2019 року по вересень 2021 року включно становить 43089,01 грн., а розмір неустойки (пені) за цей же період - 225189,97 грн., що перевищує розмір заборгованості по аліментах, тому з урахуванням вимог ст. 196 СК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 43089,01 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. При цьому, суд враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не надав суду жодних доказів щодо свого матеріального та сімейного стану, які в силу ч. 2 ст. 196 СК України давали б суду підстави зменшити розмір неустойки. Оскільки при поданні позову [PERSON] звільнялася від сплати судового збору, а її позов підлягає до задоволення, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути 908 грн. судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Факт здійснення позивачкою витрат на правничу допомогу в сумі 1500 грн. підтверджується: актом прийому-передачі робіт (надання послуг) від 01.11.2021 року за Договором про надання правничої допомоги у цивільній справі від 28 жовтня 2021 року, Договором (угодою) № б/н про надання правничої допомоги у цивільній справі від 28 жовтня 2021 року, квитанцією № б/н від 01 листопада 2021 року, Договором (угодою) № б/н про надання правничої допомоги у цивільній справі від 30 листопада 2021 року, квитанцією № б/н від 30 листопада 2021 року.

Outcome: approved