Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 21.10.2020 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 21.10.2020 року складено відповідний актовий запис №1935. Спільних малолітніх та неповнолітніх дітей подружжя не має. Сімейні стосунки між подружжям не склалися. Шлюб було зареєстровано під час відбування відповідачем покарання в місцях позбавлення волі. До реєстрації шлюбу сторони по справі були знайомі нетривалий час, позивач не мала можливості ознайомитися з характером чоловіка. Нещодавно відповідач умовно-достроково звільнився з місць позбавлення волі. Під час нетривалого спільного проживання подружжя відповідач проявив себе як агресивна, конфліктна людина. В присутності малолітньої доньки позивача він влаштовує скандали, ображає позивача, принижує та б`є її, про що позивач повідомила правоохоронні органи. Однак поведінка чоловіка не змінилася, сторони припинили спільне проживання, не ведуть спільне господарства та не мають спільного бюджету. Позивач дійшла думки, що побудова сім`ї з відповідачем неможлива, подальше існування шлюбу є небезпечним для позивача та її дитини, суперечить їх інтересам. Враховуючи наведені обставини позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 03.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, матеріали справи місять заяву відповідача, в якій він позов визнав, просив шлюб розірвати. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 21.10.2020 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 21.10.2020 року складено відповідний актовий запис №1935 (а.с.4). Спільних дітей подружжя не має, у позивача є малолітня дитина він попереднього шлюбу (а.с.5). Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Шлюб подружжя зареєструвало під час перебування відповідача в ДУ «Вінницька виправна колонія №86» (а.с.8). Після його звільнення з місць позбавлення волі позивач виявила, що погано знає характер та вдачу свого чоловіка, їх спільне проживання виявилося неможливим, шлюб невдалим. Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 900 гривень витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved