Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

У січні 2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 23 686,23 грн., понесених витрат судового збору в сумі 2 102,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно акта прийому-передачі майна, затвердженого рішенням Боярської міської ради від 13 жовтня 2006 року № 07/334 Комунальному підприємству «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» було передано на баланс будинок [ADDRESS] . Відповідач неналежним чином виконує свої обов`язки в частині оплати за надані їй житлово-комунальні послуги. Позивач неодноразово звертався до відповідача про необхідність сплати, але такі звернення були, в основному, проігноровані. У зв`язку з чим, на день пред`явлення позовної заяви до суду у відповідача склалася заборгованість по оплаті за надані їй послуги. Все вище вказане і змусило позивача звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 14.01.2021 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розпочато підготовче провадження, призначено підготовче засідання. 06.07.2021 до суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій відповідач зазначив, що ознайомившись зі змістом позовної заяви він заперечує проти позовних вимог в повному обсязі вважаючи їх безпідставними та просив суд застосувати строк позовної давності, оскільки відповідач вимагає від неї сплати боргу за межами строку позовної давності. 06.07. 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якій вона просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем порушені строки позовної давності. Представник позивача у судовому засіданні, яке було призначено на 19 серпня 2021 року, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідачка у судове засідання, яке було призначено на 19 серпня 2021 року з`явились, позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. В подальшому у судовому засіданні 19 серпня 2021 року було оголошено перерву до 16 години 30 хвилин. У судове засідання 19 серпня 2021 року о 16 годині 30 хвили, сторони не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно акту прийому-передачі майна, затвердженого рішенням Боярської міської ради № 07/334 від 13 жовтня 2006 року, Комунальному підприємству «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» було передано на баланс житловий будинок[ADDRESS] . Відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р., № 572,постанови Кабінету Міністрів України « Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01 червня 2011 року № 869,постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території» від 20 травня 2009 року № 529, КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» надає [PERSON] , яка проживає в квартирі [ADDRESS] , житлово-комунальні послуги, а відповідач отримує дані послуги та зобов`язаний вчасно щомісяця їх оплачувати. Відповідно до розрахунку заборгованості, за житлово-комунальні послуги, особовий рахунок - № [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] відповідач не здійснює оплату житлово-комунальних послуг, а тому станом на 01 грудня 2020 року загальна сума заборгованості за надані послуги становить 23 686,23 гривень (двадцять три тисячі шістсот вісімдесят шість грн. 23 коп.). Звернення та попередження КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» відповідачем залишені без уваги. Відповідач отримує від позивача житлово-комунальні послуги . Щомісяця позивач виконував по будинку, в якому розташована квартира відповідача, повний комплекс житлово-комунальних послуг. Претензій щодо якості або кількості послуг відповідачем не пред`являлося. Відповідач продовжує користуватися житлово-комунальними послугами. Згідно ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, споживачі зобов`язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] у заяві та у відзиві зазначили про застосування строків позовної давності до позовних вимог станом на 01 грудня 2020 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Тому, враховуючи вищенаведене, станом на момент подачі позову 11 січня 2021 року не минув строк позовної давності, оскільки відповідачем періодично здійснювалась сплата заборгованості. Положення статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачами по справі були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст.15,16,525,625, ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» та

Outcome: approved