Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

25 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 26 грудня 2019 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №535. В обґрунтування позову вказав, що сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, сімейні відносини не склались через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. У судове засідання 13 січня 2022 року позивач не з`явився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання 13 січня 2022 року не з`явилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд уважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що 26 грудня 2019 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №535 (а.с.7). Зі змісту позову вбачається, що сторони не мають спору щодо сумісного майна подружжя, а також спільних дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. Крім того, відповідачем у заяві від 13 січня 2022 року зазначено про відновлення їй прізвища, яке вона мала до реєстрації шлюбу. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням приписів статті 113 СК України відповідачу слід відновити дошлюбне прізвище. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved