Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

03.08.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 23.08.2019 Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 212. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі 23.08.2019 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюб у у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Шлюбні відносини припинили у травні 2021 року через різні погляди на шлюб та сім`ю, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, спільного господарства не ведуть. Таким чином, позивач вважає, що їх сім`я розпалася повністю та остаточно, примирення не можливе. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2019 року (а.с. 9), в період шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 10), шлюбні відносини припинили у травні 2021 року. Оцінка суду. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги те, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, - позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що порушено особисті немайнові права позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, а тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved