Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] ., а також просив стягнути з відповідача судовий збір. На обґрунтування позову зазначив, що будинок [ADDRESS] відноситься до будівель комунальної власності. В кімнаті [NUMBER] будинку [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , який не проживає в помешканні з 2012 року по теперішній час. Вказав, що відповідач понад 9 років не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, не несе витрат по утриманню житлового приміщення. Оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав та мотивів, викладених у тексті позову та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток за його місцем реєстрації, які повернулися на адресу суду з відміткою Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи КП «Квартирне управління» у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спосіб захисту, обраний позивачем, відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] відноситься до будівель комунальної власності, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 223 від 19.03.2010 «Про впорядкування статусу житлових будинків, формування та використання фондів житла соціального призначення та для тимчасового проживання громадян у м. Кременчуці». Згідно повідомлення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 04.12.2020 станом на 03.12.2020 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек інформація щодо набуття кімнати [NUMBER] в будинку [ADDRESS] у власність відсутня. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є наймачем кімнати [NUMBER] в будинку [ADDRESS] , також у вказаній кімнаті зареєстрована як проживаюча [PERSON] . Відповідно інформації з Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що у кімнаті [ADDRESS] вона проживає з 2011 року. Наймач [PERSON] є її чоловіком. Вказала, що [PERSON] отримав кімнату у найм, але в ній не проживав. Зазначила, що зв`язок з чоловіком вона не підтримує, у 2011 році він виїхав на заробітки за кордон і з тих пір вони не спілкуються. Його речей в кімнаті немає і з 2011 року він жодного разу не з`являвся за місцем своєї реєстрації. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та 106 з 2003 року. Вказав, що приблизно років 15 він не бачив [PERSON] , який прописаний у гуртожитку в кімнаті [NUMBER]. З того часу у кімнаті постійно проживає його дружина, [PERSON] . Він не раз бував у помешканні, коли сусідка просила його допомоги, але ніяких речей [PERSON] в кімнаті не бачив. Згідно актів перевірки законності користування жилими приміщеннями комунальної власності громадянами, що зареєстровані в житлових будинках та гуртожитках міста Кременчука від 07.12.2020, 25.03.2021, 13.07.2021, що складені інспектором з інвентаризації нерухомого майна КП «Квартирне управління» Віробен Л.А. , юристом КГЖЕП «Автозаводське» Калабко Р.О., фахівцем ТОВ «Місто для людей Кременчук» [PERSON], встановлено, що [PERSON] не проживає у кімнаті [ADDRESS] з 2012 року і по теперішній час. Згідно ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За статтею 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач доказів поважності непроживання за місцем реєстрації понад шість місяців або створення перешкод у проживанні суду не надав. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідач понад шість місяців без поважних причин не проживає за адресою: [ADDRESS] , у гуртожитку, що перебуває у комунальній власності, а тому може бути визнаний такими, що втратив право користування жилим приміщенням. Реєстрація у жилому приміщенні відповідача, в якому він фактично не проживає, порушує право позивача на користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2270грн.

Outcome: approved