Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання спільної дитини. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що з 11.12.2003 по 25.11.2020 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від цього шлюбу у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається у Польщі. За рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 07.12.2017 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки навчання сина за кордоном потребує значних грошових коштів, просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2800 грн., але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Ухвалою суду від 04.03.2021 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та позивачці визначено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для виправлення зазначених у ній недоліків. На виконання вимог ухвали суду 15.03.2021 позивачка недоліки позовної заяви усунула та ухвалою суду від 19.03.2021 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні 09.06.2021 за клопотанням представника відповідача - адвоката Царківського О. Ю. до матеріалів справи було долучено письмові докази, а саме: довідки про доходи, копії трудової книжки та довідки з центру зайнятості. 16.07.2021 від представника позивачки - адвоката Скрицького Р. Л. надійшло клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 16.07.2021 було задоволено. 20.08.2021 на виконання ухвали суду про витребування доказів із Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області надійшла відповідь, що [PERSON] на податковому обліку як фізична особа-підприємець не значиться. 20.08.2021 із Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшла довідка про те, що громадянин [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду та отримує пенсію по інвалідності (а. с. 78-80). 14.09.2021 із Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області надійшла відповідь, згідно з якою за громадянином [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані (а. с. 82). 18.10.2021 із з Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла відповідь, що надати інформацію щодо наявних у [PERSON] речових прав на рухоме та нерухоме майно не має можливості (а. с. 93-95). Ухвалою суду від 29.10.2021 підготовче судове засідання у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. Позивачка та її представник - адвокат Скрицький Р. Л. в судове засіданні не з`явилися, однак представник позивачки подав заяву у якій розгляд справи просив провести у його та позивачки відсутності. Представник відповідача - адвокат Царківський О. Ю. проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у їх задоволенні відмовити, оскільки матеріальне становище сторін не змінилося. Суд з`ясувавши позицію сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана норма також закріплена у ст. 12 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). За рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 07.12.2017 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів стягувач може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка посилається на збільшення потреб дитини, у зв`язку з навчанням неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у Польщі, що потребує значних витрат. Однак суд не може погодитись з доводами позивачки про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки відповідно до ст. 192 СК України, витрати пов`язані з навчанням сина за кордоном не є підставами для зміни розміру аліментів. Інших підстав, які зумовлюють можливість збільшення розміру аліментів позивачкою [PERSON] не вказано. Також суд вважає за необхідне зазначити, що частина документів, доданих до позову, викладена іноземною мовою без належного та відповідним чином посвідченого їх перекладу, в зв`язку з цим суд позбавлений можливості дослідити їх зміст. Щодо матеріального стану боржника, то відповідно до матеріалів справи, [PERSON] ніде не працює, на обліку в Державній службі зайнятості не перебуває та отримує лише пенсію по інвалідності, розмір якої в березні - серпні 2021 року становив 2200 грн., з якої щомісячно відраховуються аліменти. З огляду на викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи обставини справи, зокрема той факт, що доказів, які б свідчили про зміну майнового стану сторін в судовому засіданні не встановлено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed