Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 06.12.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, внаслідок виконання трудових обов`язки, в якій просив стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну ушкодженням його здоров`ю у розмірі 216 000 грн. Вказує, що з 05.05.1997 по 03.03.2014 та з 01.02.2017 по 29.06.2021 він працював на підприємстві відповідача за спеціальностями: водій автотранспортних засобів, водій автотранспортних засобів у кар`єрі. 09.03.2021 о 14-45 год., під час виконання трудових обов`язків, стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він отримав закриті, багато уламкові, внутрішньо-суглобові переломи дистальних мета епіфізів обох великогомілкових кісток зі зміщенням уламків. Больовий синдром. Ступінь тяжкості: тяжка. Відповідно до Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався 09.03.2021, о 14 год. 45 хв. на ПрАТ «ПівнГЗК», складеного 12.04.2021 та затвердженого генеральним директором ПрАТ «ПівнГЗК» 12.04.2021, нещасний випадок на виробництві стався за наступних обставин: працюючи в зміну з 08-00 год. до 7-00 год. березня 2021 року, водій автотранспортних засобів в кар`єрі ГТЦ-1 ПрАТ «ПівнГЗК» [PERSON] о 07-50 год. прийшов у здоровпункт ГТЦ-1 TOB «Медіком Кривбас» для проходження передрейсового медичного огляду. О 07 годині 54 хвилини медична сестра здоровпункту [PERSON] , яка працювала в зміну з 06 години 30 хвилин до 08 години 30 хвилин 09 березня 2021 року, провела [PERSON] передрейсовий медичний огляд. Оскільки всі показники були в нормі і скарги на стан здоров`я у [PERSON] були відсутні, [PERSON] допустила [PERSON] до роботи, про що зробила запис у «Журналі щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв» та подорожньому листі №10986, виданому 09.03.2021. О 08 годині 10 хвилин начальник майстерні з технічного обслуговування та поточних ремонтів №59 ГТЦ-1 ПрАТ «ПівнГЗК» [PERSON] видав письмовий наряд, а майстер майстерні з технічного обслуговування та поточних ремонтів №59 ГТЦ-1 ПрАТ «ПівнГЗК» [PERSON] прийняв та опрацював наряд, а також ознайомив з заходами по безпечному виконанню робіт водіїв (суміжна професія - слюсар по ремонту автомобілів) [PERSON] та [PERSON] по заміні рукавів високого тиску гідросистеми на автомобілі БелАЗ госп. №513, а також на обтяжку задніх правих шин автомобіля БелАЗ госп. №514, про що свідчать підписи [PERSON] та [PERSON] в «Книзі нарядів». З 08 години 10 хвилин до 14 години 20 хвилин [PERSON] та [PERSON] виконали наряд по заміні рукавів високого тиску гідросистеми на автомобілі БелАЗ госп. №513. О 14 годині 20 хвили [PERSON] та [PERSON] приступили до виконання наряду по обтягуванні задніх правих шин автомобіля БелАЗ госп.36514. О 14 годині ЗО хвилин [PERSON] було визначено, що заводський комірець L-1500 мм обраний для виконання робіт, не підходить по діаметру до торцевого ключа. В цей час [PERSON] , відлучився з місця виконання робіт, щоб випити води. О 14 годині 45 хвилин [PERSON] , прийняв рішення піднятися на майданчик автомобіля БелАЗ госп. №514, де знаходиться інструментальний ящик, для заміни наявного комірця на комірець відповідного діаметру. Під час підйому по сходах на майданчик автомобіля БелАЗ госп. №514 [PERSON] отримав у правій руці комірець, а лівою тримався за поручень, не втримався на сходах та впав на підлогу. О 14 годині 45 хвилин електрогазозварник TOB «КРИВБАС-БЕЛАЗ- СЕРВІС СП» [PERSON] , ідучи у районі автомобіля БелАЗ №514, почув «хлопок» та дзвін металу у передній частині автомобіля, вийшовши, побачив [PERSON] , що лежав на підлозі. [PERSON] негайно повідомив про подію [PERSON] , який знаходився у своєму кабінеті, що розташований неподалік від місця нещасного випадку. В 14 годин 47 хвилин [PERSON] по мобільному телефону через I диспетчера комбінату викликав швидку допомогу TOB «Медіком Кривбас». О 15 годині 05 хвилин на місце події прибула бригада швидкої допомоги ТОB «Медіком Кривбас», яка надала першу допомогу [PERSON] , також каретою швидкої допомоги TOB «Медіком Кривбас» був встановлений до Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Криворізького міської ради. Комісією з розслідування нещасного вищевказаного випадку встановлено як причини нещасного випадку, що стався, так і осіб, відповідальних за нещасний випадок. Причинами нещасного випадку є організаційні: невиконання вимог інструкції з охорони праці, чим порушено п.п. 3.9, 3.10 інструкції охорони праці №44.11-19 для слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів ГТЦ-1, затвердженої наказом в.о. генерального директора ПрАТ «ПівнГЗК» від 18.03.2019 №381. Шкідливий або небезпечний фактор: небезпечний виробничий чинник, а саме розташування робочого місця на значній висоті відносно поверхні землі (підлоги). За результатами огляду МСЕК, йому при первинному огляді визначено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 70% та встановлено другу групу інвалідності. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок нещасного випадку на виробництві і втратою працездатності він зазнав фізичного болю та страждань, змінився його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. Внаслідок травми він був вимушений терпіти різкий, майже нестерпний біль, через що не міг спати по ночам. Він тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні, переніс дві операції на ногах. На даний час він може пересуватися тільки на інвалідному візку або на палицях, потрібно багату часу для реабілітації. Також, у зв`язку з травмами він має обмеження до самообслуговування, пересування так і до трудової діяльності. Йому рекомендовано надомну працю, пересування за допомогою палиці. Крім того, він потребує регулярного амбулаторного лікування та відновлюваної терапії, медичного спостереження, у зв`язку із чим він простить стягнути з відповідача 216 000 грн. завданої моральної шкоди. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що [PERSON] в проміжок часу з 05.05.1997 по 03.03.2014 та з 01.02.2017 по 29.06.2021 працював у ПрАТ «ПівнГЗК», за спеціальністю: водій автотранспортних засобів, водій автотранспортних засобів у кар`єрі (а.с. 31-35). Згідно п. 4 Акту розслідування нещасного випадку, що стався 09.03.2021 о 14-45 год., Форми Н-1/П, затвердженого від 12.04.2021, нещасний випадок стався за наступних обставин: працюючи в зміну з 08-00 год. до 7-00 год. березня 2021 року, водій автотранспортних засобів в кар`єрі ГТЦ-1 ПрАТ «ПівнГЗК» [PERSON] о 07-50 год. прийшов у здоровпункт ГТЦ-1 TOB «Медіком Кривбас» для проходження передрейсового медичного огляду. О 07 годині 54 хвилини медична сестра здоровпункту [PERSON] , яка працювала в зміну з 06 години 30 хвилин до 08 години 30 хвилин 09 березня 2021 року, провела [PERSON] передрейсовий медичний огляд. Оскільки всі показники були в нормі і скарги на стан здоров`я у [PERSON] були відсутні, [PERSON] допустила [PERSON] до роботи, про що зробила запис у «Журналі щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв» та подорожньому листі №10986, виданому 09.03.2021. О 08 годині 10 хвилин начальник майстерні з технічного обслуговування та поточних ремонтів №59 ГТЦ-1 ПрАТ «ПівнГЗК» [PERSON] видав письмовий наряд, а майстер майстерні з технічного обслуговування та поточних ремонтів №59 ГТЦ-1 ПрАТ «ПівнГЗК» [PERSON] прийняв та опрацював наряд, а також ознайомив з заходами по безпечному виконанню робіт водіїв (суміжна професія - слюсар по ремонту автомобілів) [PERSON] та [PERSON] по заміні рукавів високого тиску гідросистеми на автомобілі БелАЗ госп. №513, а також на обтяжку задніх правих шин автомобіля БелАЗ госп. №514, про що свідчать підписи [PERSON] та [PERSON] в «Книзі нарядів». З 08 години 10 хвилин до 14 години 20 хвилин [PERSON] та [PERSON] виконали наряд по заміні рукавів високого тиску гідросистеми на автомобілі БелАЗ госп. №513. О 14 годині 20 хвили [PERSON] та [PERSON] приступили до виконання наряду по обтягуванні задніх правих шин автомобіля БелАЗ госп.36514. О 14 годині ЗО хвилин [PERSON] було визначено, що заводський комірець L-1500 мм обраний для виконання робіт, не підходить по діаметру до торцевого ключа. В цей час [PERSON] , відлучився з місця виконання робіт, щоб випити води. О 14 годині 45 хвилин [PERSON] , прийняв рішення піднятися на майданчик автомобіля БелАЗ госп. №514, де знаходиться інструментальний ящик, для заміни наявного комірця на комірець відповідного діаметру. Під час підйому по сходах на майданчик автомобіля БелАЗ госп. №514 [PERSON] отримав у правій руці комірець, а лівою тримався за поручень, не втримався на сходах та впав на підлогу. О 14 годині 45 хвилин електрогазозварник TOB «КРИВБАС-БЕЛАЗ- СЕРВІС СП» [PERSON] , ідучи у районі автомобіля БелАЗ №514, почув «хлопок» та дзвін металу у передній частині автомобіля, вийшовши, побачив [PERSON] , що лежав на підлозі. [PERSON] негайно повідомив про подію [PERSON] , який знаходився у своєму кабінеті, що розташований неподалік від місця нещасного випадку. В 14 годин 47 хвилин [PERSON] по мобільному телефону через I диспетчера комбінату викликав швидку допомогу TOB «Медіком Кривбас». О 15 годині 05 хвилин на місце події прибула бригада швидкої допомоги ТОB «Медіком Кривбас», яка надала першу допомогу [PERSON] , також каретою швидкої допомоги TOB «Медіком Кривбас» був встановлений до Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Криворізького міської ради (а.с. 12-22). Відповідно до п.5 вказаного Акту, встановлено вид події - падіння потерпілого з висоти, причина основна: організаційна - невиконання вимог інструкції з охорони праці, чим порушено п.п. 3.9, 3.10 Інструкції охорони праці №44.11-19 для слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів ГТЦ-1, затвердженої наказом в.о. генерального директора ПрАТ «ПівнГЗК» від 18.03.2019 №381. Шкідливий або небезпечний фактор: небезпечний виробничий чинник, а саме розташування робочого місця на значній висоті відносно поверхні землі (підлоги) (а.с. 12-22). Згідно Акту, внаслідок нещасного випадку [PERSON] отримав закриті, багато уламкові, внутрішньо-суглобові переломи дистальних мета епіфізів обох великогомілкових кісток зі зміщенням уламків. Больовий синдром. Ступінь тяжкості: тяжка, що також підтверджується виписними епікризами (а.с. 12-24). Комісія із розслідування нещасного випадку дійшла висновку: нещасний випадок з водієм автотранспортних засобів в кар`єрі, технологічної колони №51 ГТЦ-51 ПрАТ «ПівнГК» [PERSON] визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, що передбачено у п.7 вказаного Акту. Згідно Акту Форми Н-1/П, затвердженого від 12.04.2021, особи, які допустили порушення законодавства про працю та гігієни праці Комісією встановлено: [PERSON] , водій автотранспортних засобів в кар`єрі ПрАТ «ПівнГЗК», який виконував підйом по сходах та тримав інструмент у руці, чим порушив пункти 3.9, 3.10 Інструкції охорони праці №44.11-19 для слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів ГТЦ-1, затвердженої наказом в.о. генерального директора ПрАТ «ПівнГЗК» від 18.03.2019 №381 (а.с. 12-22). Довідкою МСЕК від 01.07.2021 позивачу при первинному огляді встановлено з 29.06.2021 70 % втрати професійної працездатності по трудовому каліцтву, та другу групу інвалідності, за висновком якої він потребує: медикаментозне лікування, ВМП, санаторно-курортне лікування за висновком ЛКК ЛПЗ, палиці, милиці. Протипоказані всі види праці в звичайних умовах виробництва (а.с. 25-27). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов`язком держави. Згідно ч.ч.1, 3 ст.13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, що передбачено ч.1 та п. 1 ч.2 ст. 23 ЦК України. Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно ст.179 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Так, внаслідок отриманої травми, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких він зазнає, у зв`язку зі трудовим каліцтвом, що призводить до порушення його звичайного способу життя. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Оскільки втрата працездатності позивача сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, суд вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду позивачу. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з наступними змінами, розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Також, при визначені розміру моральної шкоди, суд враховує вину самого потерпілого у настанні нещасного випадку. Так, врахувавши всі вищевикладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «ПівнГЗК» про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, підлягають частковому задоволенню, та при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку із трудовим каліцтвом, ступінь втрати ним професійної працездатності 70 %, та другу групу інвалідності, тривалість розладу його здоров`я, припинення трудової діяльності, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши роз`яснення викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 щодо відшкодування розміру моральної шкоди, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 200 000 грн. з ПрАТ «ПівнГЗК» у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач завищеною. Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Згідно положення ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з частиною третьою статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та визначив його у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Отже, з урахуванням положення, п.п.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року. З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 000 грн., що становить один відсоток ціни позову На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 23, 268, 1167 - 1168 ЦК України,

Outcome: partial