Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Представник позивачки\~адвокат Варга\~Д.Д.,\~в інтересах\~позивачки [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до відповідача\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~у твердій\~грошовій сумі\~на утримання\~дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 лютого 2008 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, зроблено відповідний актовий запис за № 25. У шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які\~проживають разом\~з позивачкою\~та перебувають\~повністю на\~її утриманні.\~Дані обставини\~підтверджуються актом\~обстеження матеріально-побутових\~умов сім`ї\~від 22.10.2021\~року складеного\~депутатом Тячівської\~міської ради\~Фіцай І.І. З серпня 2021 року відповідач проживає окремо, не приймає участі у вихованні дітей та не допомагає їм матеріально. Дітей позивачка утримує за власні кошти. Відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, на неодноразові звернення позивачки не реагує та заявляє, що і не буде надавати ніякої допомоги у подальшому. Відповідач є молодий, працездатний чоловік, має навички різних будівельних професій, перебуває у Києві на заробітках, добре заробляє, має високі прибутки, отримує 25-30 тис. гривень на місяць, має мінливий дохід. Зароблені кошти витрачає тільки на власні потреби, інших дітей та непрацездатних батьків не має. У зв`язку з цим, просить стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 гривень на кожну дитину, а саме на: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно на їхнє утримання, до досягнення ними повноліття та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. 15 листопада 2021 року ухвалою Тячівський районний\~суд Закарпатської\~області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Позивачка [PERSON] , та її представник [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви, просили справу слухати без їх участі. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково на суму 1500 гривень на кожну дитину, які зобов`язався сплачувати на їх утримання щомісячно, а в іншій частині заявлених вимог просив відмовити. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають в шлюбі, який укладено 10 лютого 2008 року та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 25 (а.с.10). Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] та згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] , батьком яких значиться відповідач (а.с.7-9). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Тячівської міської ради VІІІ-го скликання 2020-2025 рр. [PERSON] , від 22.10.2021 року, встановлено, що позивачка [PERSON] , мешкає з дітьми [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , в орендованому будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.11). \~ \~ \~ \~Відповідно до Договору найму (оренди) житла від 06 серпня 2021 року вбачається, що позивачка [PERSON] орендує житловий будинок за адресою [ADDRESS] (а.с.12-13). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України та є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ч. 2\~ст. 150\~СК України,\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Статтею 180 СК України,\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України,\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ч. 1\~ст. 184 СК України. У відповідності до ч. ч. 1, 2\~ст. 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~ 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~ 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~ 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \~4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2\~ст.\~182\~СК України,\~встановлено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом\~ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Також, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно до ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує майновий стан відповідача, який є молодим та працездатним за віком, а тому відповідно може виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей, однак при цьому зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів про рівень його доходів, стану здоров`я, наявність на його утриманні інших осіб, непрацездатність, тощо. Крім того, позивачкою та її представником не доведено належними доказами розмір фактичних витрат, які позивачка несе на утримання дітей та відповідно, обґрунтованість заявленого нею до стягнення розміру аліментів. Таким чином, враховуючи всі наведені обставини, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також положення ст. 180 СК України проте, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі по 1 600 (одній тисячі шістсот) гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29 жовтня 2021 року, і до їх повноліття, оскільки\~така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дітей хоча б найнеобхіднішим. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: partial