Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

У жовтні 2021 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 09 листопада 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій\~ області, актовий запис № 336. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають тривалий час, спільного господарства не ведуть, оскільки\~ мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов`язків, через що в сім`ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Зазначила, що наданий судом строк на примирення позитивних наслідків не дав, будь-яких дій, спрямованих на примирення, відповідач не вчиняв. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ».\~ Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 09 листопада 2013 року в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій\~ області, актовий запис № 336. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. За змістом частини 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові\~ права, а також права їхніх дітей. З метою збереження сім`ї за клопотанням відповідача, судом було надано сторонам строк на примирення, який позитивних результатів не дав, позивачка своєї позиції стосовно розірвання шлюбу та ставлення до відповідача не змінила, бажання зберегти сім`ю та продовжувати шлюбні стосунки не має, крім того зазначила, що будь-яких дій, спрямованих на примирення, з боку відповідача не було. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки шлюб має добровільний характер, грунтується на вільній згоді чоловіка та жінки і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні відносини є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved