Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Великомежиріцької сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на сертифікат на право на земельну частку (пай). В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після смерті тітки відкрилася спадщина, а саме: право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 20 січня 1998 року, який виданий після смерті тітки і з помилкою в імені [PERSON] . Тітка за життя заповіт не складала. 16 листопада 2021 року приватним нотаріусом Рівіненського районного нотаріального округу Дицяк Т.М. відкрито спадкову справу після смерті тітки за його заявою. При ознайомленні із документами необхідним для видачі свідоцтва про спадщину, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 листопада 2021 року, у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу та помилкою у написанні імені спакодавця як " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ". У зв`язку з цим просить визнати за ним право на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серія [NUMBER] від 20 січня 1998 року, площею 3,13 в умовних кадастрових гектарів на території Світанівської сільської ради Корецького району Рівненської області, а також просив встановити факт належності вказаного сертифіката [PERSON] замість помилково виданого на ім`я [PERSON] . Позивач та представник позивача в підготовчому судовому засіданні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач, Великомежиріцька сільська рада Рівненської області, явку представника у підготовче судове засідання не забезпечила, подала заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнає повністю. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] була тіткою [PERSON] , так як мати позивача та [PERSON] були рідними сестрами. Вказали, що тітку позивача [PERSON] звали саме " [PERSON] ", а не " [PERSON] ". Чому сталась помилка в правовстановлюючому документі свідкам невідомо. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши учасників, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив такі обставини справи та надав їм правову оцінку. [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 23 листопада 2021 року серії [NUMBER] . Відповідно до інформації, наданої Головним управління Держгеокадастру у Рівненській області № 29-17-0.2-5288/2-21 від 19 жовтня 2021 року встановлено, що на підставі розпорядження голови Корецької райдержадміністрації від 30 травня 1997 року №272, громадянці [PERSON] на території Світанівської сільської ради Корецького району Рівненської області (колишнє КСП «Світанівське») видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], на площею 3,13 умовних кадастрових гектарів, який зареєстрований за №3070 від 20 січня 1998 року в Книзі реєстрації сертифікатів. Сертифікати на право на земельну частку (пай), в тому числі, і сертифікат, який був виданий на підставі розпорядження голови Корецької райдержадміністрації від 30 травня 1997 року №272, громадянці [PERSON] на території Світанівської сільської ради Корецького району Рівненської області видавалися в одному примірнику і його копія у відділі №5 управління у м. Рівне та Рівненському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області відсутня. Тому надати його копію (дублікат) немає можливості. Відповідно до довідки Старости Світанівського старостату Рівненського району Рівненської області Бурої Алли № 133 від 11 жовтня 2021 року за померлою [PERSON] , згідно схеми поділу КСП "Світанівське" закріплена земельна ділянка (пай): рілля масив № 21 ; земельна ділянка № [NUMBER] площею 3,25 га., пасовище масив № 7 ; земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,05 га., сіножаті масив № 1 ; земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,02 га. Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 29-17-0.10-6160/2-21 від 06.12.2021 року, вартість земельної частки (паю) КСП «Промінь» становить 107152,81 гривень. Родинні стосунки між позивачем та спадкодавцем підтверджуються рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 29 вересня 2021 року по справі №563/972/21, відповідно до якого встановлено факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була тіткою [PERSON] , [INFO] , а також встановлено факт перебування [PERSON] на утриманні у [PERSON] , яка померла [INFO] , не менше одного року до її смерті. Вказане рішення набрало законної сили 30 жовтня 2021 року. Відповідно до довідки, виданої Великомежиріцькою сільською радою Рівненської області № 230 від 04 серпня 2021 року [PERSON] проживала в с.Бранів Корецького району Рівненської області разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до постанови приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дицяк Т.В. від 16 листопада 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №68006853 від 31 грудня 2021 року, довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №68006854 від 31 грудня 2021 року спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] заведена 16 листопада 2021 року за заявою [PERSON] , заповіт-відсутній. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). За вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визначається, що спадкоємець, прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї тітки [PERSON] , цивільна правоздатність якої припинилася, прийняв спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) спадкодавець втратив, що перешкоджає позивачу оформити право на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, а тому суд вважає за можливе його позов задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності, в тому числі пояснення представника позивача, позивача та покази свідків, суд дійшов висновку про доведеність факту належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 20 січня 1998 року, виданого на підставі розпорядження голови Корецької районної державної адміністрації №272 від 30 травня 1997 року на ім`я [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved