Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

15 листопада 2021 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки заробітної плати щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового рівня для дітей відповідного віку, починаючи з 15.11.2021 і до досягнення дітьми повноліття. 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Через взаємні непорозуміння у сім`ї сторони віддалились один від одного, в суді розглядається справа про розірвання шлюбу. Самотужки позивачка не може фінансово забезпечити достатній і належний рівень проживання та розвитку дітей. В той же час, відповідач є здоровим працездатним чоловіком, працевлаштованим на постійній основі у військовій частині м. Ковеля, а тому міг би сплачувати двом дітям аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів свого заробітку/доходу. У зв`язку із тим, що відповідач не достатньо і не постійно приймає участь в утриманні дітей, позивач просить призначити і стягувати аліменти у судовому порядку. 1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. 2. Рух справи у суді. Позовна заява надійшла до суду 15.11.2021. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 13.12.2021, відкладено на 11.01.2022. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила врахувати, що вона хоча і працевлаштована, однак отримує мізерну заробітну плату, якої не вистачає на елементарні потреби сім`ї, не говорячи про забезпечення належного рівня життя та розвитку двох дітей. Вважає, що відповідач, отримуючи зарплатню військовослужбовця, має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку, що дало б можливість забезпечити дітям належний рівень життя та навчання . В судовому засіданні відповідач позов визнав частково. Вважає, що запропонований позивачем розмір аліментів (1/2 частини його доходів) є завеликим та непосильним для нього, вказав, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі, який рекомендований законодавством на утримання двох неповнолітніх дітей. 4. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі із 30.07.2010 (копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.07.2010), є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. \~ \~ \~ \~Діти проживають з позивачем по [ADDRESS] , що підтверджується копією будинкової книги, та перебувають на її утриманні. Дана обставина визнається відповідачем та не спростована відповідними доказами. Позивач [PERSON] працевлаштована, згідно довідки про доходи №610 від 16.12.2021 за період із червня 2021 по листопад 2021 року отримала заробітну плату усього в сумі 34858,41 грн. Відповідач [PERSON] військовослужбовець, працевлаштований, отримує належну заробітну плату. Оскільки вказана обставина визнається усіма учасниками справи, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини і добровільності її визнання, тому, у силу частини першої статті 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. 5. Норми права, які застосував суд. Згідно із статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо або разом не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України (далі СК України). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини, стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів, наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина, наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав, доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України). Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частини перша, друга, п`ята статті 183 СК України). При цьому, обставини, визначені статтею 182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства. Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач працює, тобто має сталий дохід, на утриманні інших дітей не має, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Визначаючи суму, належну до виплати, суд керується таким. Відповідно до\~частини першої\~статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривень, з 1 грудня - 2272 гривень; а прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1\~січня -\~2618 гривень, \~1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень. Тому, враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182 СК України та частини п`ятої статті 183 СК України, згідно якої рекомендований розмір аліментів на двох дітей становить одну третину заробітку (доходу) платника аліментів, зважаючи на вік дітей, стан його здоров`я, матеріальне становище сторін, позицію відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним та достатнім визначити до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~ Визначений розмір аліментів не є\~надмірним,\~ає об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі. Позивач не подала суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в більшому розмірі. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 15.11.2021. В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. 7. Розподіл судових витрат. Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial