Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, а також на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 07.05.2021 року матеріали даної цивільної справи направлено до Центрального районного суду м.Миколаєва за підсудністю, на підставі ч.1 ст. 28 ЦПК України. Ухвалою від 17.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.11.2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 29.11.2021 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Яковенко О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив задовольнити частково позовну вимогу [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, а саме: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/4 частку доходів на утримання [PERSON] , [INFO] , щомісяця починаючи з грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. 19.01.2022 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця починаючи з грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку залишити без розгляду. Розгляд справи просила проводити за її відсутності. 19.01.2022 року відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Ухвалою суду від 20.01.2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини залишено без розгляду. Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, які не з`явились, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. 12.11.2016 року сторони уклали шлюб. В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Факт проживання дитини з матір`ю відповідачем не спростовувався та підтверджується довідкою ДНАП Миколаївської міської ради №23068-000428802-037-05 від 26.01.2021 року про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі не надає. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини таст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки, в розмірі 1/4 частини його доходу відповідатиме інтересам дитини, платника аліментів та принципу справедливості. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved