Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

02.12.2021 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено позов [PERSON] до Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Засобами електронного зв`язку, представник позивача направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі (а.с.109-111). При цьому просив приєднати до матеріалів справи наступні копії документів: копію договору про надання правничої допомоги №2 від 15.09.2020 року; копію додаткової угоди №1 від 21.06.2021 року до договору про надання правничої допомоги №2 від 15.09.2020 року; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 08.12.2021 року; копію детального опису та розрахунку витрат на правничу допомогу від 08.12.2021 року; копію рахунку на оплату №11 від 08.12.2021 року; копію квитанції №7622023 від 09.12.2021 року (а.с.125, 126, 127, 128, 129, 130). Посилаючись на приписи ст.ст.133, 134, 137, 141 ЦПК України представник просив суд стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» на користь позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. (а.с.109-111). Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 10.01.2022 року через канцелярію суду представником відповідача - т.в.о. директора ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» Берзан О.В. подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення в якому той зазначив, що не згодний із таким розрахунком, вважає його дещо завищеним та не співмірним обсягу наданих послуг і складності справи, оскільки справа розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження та є малозначною. Представник позивача приймав участь в одному засіданні. У задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення просив відмовити (а.с.143-144). 11.01.2022 року в судове засідання сторони та їхні представники не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.140, 141, 142). 11.01.2022 року через канцелярію суду представником позивача [PERSON] адвокатом Козачковим В.Л. подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його уповноваженого представника. Вимоги, викладені в заяві підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити (а.с.145). Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, неприбуття у судове засідання 11.01.2022 року учасників даної справи не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Розглядаючи дану заяву суд враховує також наступні приписи законодавства України. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.ч.1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, представник позивача направив заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі (а.с.109-111). До заяви той надав копію договору про надання правничої допомоги №2 від 15.09.2020 року; копію додаткової угоди №1 від 21.06.2021 року до договору про надання правничої допомоги №2 від 15.09.2020 року; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 08.12.2021 року; копію детального опису та розрахунку витрат на правничу допомогу від 08.12.2021 року; копію рахунку на оплату №11 від 08.12.2021 року; копію квитанції №7622023 від 09.12.2021 року на суму 10 000,00 грн. (а.с.125, 126, 127, 128, 129, 130). Відповідно до умов п.1.1. Договору №2 від 15.09.2020 про надання правничої допомоги в порядку та на умовах, визначених договором, Адвокатське бюро «Козачкова Віталія», в особі керуючого бюро Козачкова В.Л. приймає на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта та надавати юридичну допомогу, в тому числі у судах України (а.с.125). За умовами п.2.1. цього Договору, за виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених п.1.1. даного Договору, [PERSON] зобов`язується сплатити Адвокатському бюро, кошти в сумі та порядку визначених додатком до даного договору. Пунктом 2 додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги №2 від 21.06.2021 року передбачено, що розмір винагороди Адвокатському бюро за надання правової допомоги, обсяг якої визначено в пункті 2 додатку до договору становить 10 000,00 грн. (а.с.126). Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У своєму запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідач в особі т.в.о. директора ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» Берзан О.В. від 10.01.2022 року посилається на те що, не згодний із розрахунком, вважає його дещо завищеним та не співмірним обсягу наданих послуг і складності справи, оскільки справа розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження та є малозначною, а представник позивача приймав участь в одному засіданні. Проте, зважаючи на те, що за умовами Договору №2 від 15.09.2020 року про надання правничої допомоги та додаткової угоди №1 від 21.06.2021 року до договору про надання правничої допомоги від 15.09.2020 року, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним, враховуючи також те, що представником позивача - адвокатом Козачковим В.Л. складені та підписані від імені та в інтересах позивача [PERSON] процесуальні документи та завірені копії документів, представник Козачков В.Л. приймав участь у судовому засіданні, а Позивач сплатив гонорар, то витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. у зв`язку з розглядом даної справи є розумними, реальними і підтвердженими матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене та встановлений ст.12 ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу та стягнути з ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved