Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання непрацездатного повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки доходу щомісячно. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 24 липня 1990 року вона з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17 липня 2001 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом 2-ї групи з дитинства безстроково. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2020 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина по 01 грудня 2021 року, тобто на період дії довідки МСЕК. 09 листопада 2021 року син пройшов черговий огляд МСЕК, за висновком якої йому було встановлено 2-гу групу інвалідності безстроково. З відповідачем вони проживають окремо, син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо сплати аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина не досягнуто, а добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча зобов`язаний це робити та має таку можливість, оскільки працює в ТОВ «Гайдамацьке», де отримує заробітну плату. Тому позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання спільного повнолітнього непрацездатного сина у розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову безстроково. Позивач в судове засідання не з`явилась подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, письмових пояснень щодо позову не подав. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1990 року по 17 липня 2001 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 листопада 1991 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно даних паспорту позивача та третьої особи, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 24.11.2021 року, позивач разом з сином [PERSON] - інвалідом ІІ групи проживають разом за адресою реєстрації. Згідно довідки МСЕК серії 12ААВ №563008 від 09 листопада 2021 року [PERSON] встановлено з 01.12.2021 повторно другу групу інвалідності з дитинства безстроково, а згідно висновку про умови та характер праці він є нездатним до трудової діяльності. Згідно довідки про доходи [PERSON] №735 від 01.11.2021 він працює в ТОВ «Гайдамацьке» сторожем та отримує заробітну плату. Позивач згідно даних трудової книжки не працює. Відповідно до ст.ст.198, 200 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. При цьому суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, з урахуванням визнання позову відповідачем, його матеріального стану, стану здоров`я відповідача та його сина, який є інвалідом ІІ групи непрацездатним, вважає встановленим наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно з 01 грудня 2021 року. У зв`язку із задоволенням позову відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, та з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст. 142 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 50% судового збору, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнена від його сплати. На підставі викладеного ст.ст.182,191,192, 198,200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved