Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Представник позивача в березні 2021 року звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" в якому просить визнати незаконними дії ТОВ «Херсонрегіонгаз» при перерахуванні коштів, що є житловою субсидією позивача на опалювальний період з листопада 2017 року по квітень 2018 року в рахунок погашення заборгованості у розмірі 10 173,44 грн, стягнути з відповідача маральну шкоду в розмірі 50 000грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є споживачем природнього газу послуги з якого надаються їй відповідачем за адресою [ADDRESS] З 01.07.2015 року функції розподілу та постачання природного газу на території м.Херсона здійснює ПАТ «Херсонсгаз», а функції постачання природного газу ТОВ «Херсонсрегіонгаз». З 2017 року управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районного у м.Херсоні ради їй призначена житлова субсидія на опалювальний сезон 2017-2018 рік. Однак кошти перераховані вказаним органом на рахунок ТОВ «Херсонрегіонгаз» були зараховані відповідачем на погашення оскаржуваної у судовому порядку заборгованості. Вважає дії відповідача неправомірними які грубо порушують права споживача. Крім того субсидія призначена на прощу 76,17 кв.м., а в рахунку зазначена площа 130 кв.м. В результаті того, що кошти в якості субсидії не зараховані в рахунок поточних платежів за спожиті послуги - утворилась нова заборгованість в сумі 4 443,25 грн., через що позивач була позбавлена можливості користуватися житловою субсидією в опалювальний період 2017-2018 року та змушена була сплачувати послуги з газопостачання у повному обсязі. Дії відповідача спричинили негативні наслідки, адже позивач була змушена обмежувати себе у користуванні газовими приладами. Відповідачем не надсилалися повідомлення про сплату заборгованості , не запропоновано укласти графік погашення заборгованості , а відтак позивачу не було відомо про намір постачальника погасити заборгованість за рахунок субсидії, враховуючи ті обставини, що справа розглядалася в суді і питання щодо суми заборгованості не було вирішено. Зазначені обставини свідчать про порушення прав споживача, створення непитливих умов та неналежне виконання умов договору, що призвело до виникнення спірних питань та спричинило позивачу також моральну шкоду яку вона оцінює в 50 000 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.03.2021 року, зазначений позов, був залишений без руху, а ухвалою від 16.03.2021р. - визнаний неподаним та повернутий позивачу. Постановою Херсонського апеляційного суду від 12.05.2021р. ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 16.03.2021р. скасована, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції ( для вирішення питання про відкриття провадження). Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 09.06.2021 року на адресу суду від Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради надійшли письмові пояснення в яких зазначено про те, що в травні 2017 року управлінням отримано інформацію ТОВ «Херсонрегіонгаз» щодо наявної заборгованості [PERSON] з оплати послуг на суму 7651,72грн. Управлінням прийнято рішення не призначати субсидію з травня 2017 року в зв`язку з наявністю боргу, про що повідомлено позивача. 26.09.2017 року [PERSON] подано заяву та декларацію про доходи осіб, які звернулися за призначенням субсидії. Повідомленням від 13.10.2017 року заявниці відмовлено в призначенні субсидії в зв`язку з відсутністю документального підтвердження сплати заборгованості. В січні 2018 року [PERSON] . Надано ухвалу суду від травня 2017 року про відкриття провадження у справі щодо оскарження заборгованості в судовому порядку. 24.01.2017 року управлінням прийнято рішення щодо скасування відмови в призначенні субсидії та проведено призначення субсидії з травня 2017 року по квітень 2018 року, яка склала 13 631,58 грн. Кошти були перераховані на рахунок заявниці в ТОВ «Херсонсрегіонгаз». 11.06.2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав того що ТОВ «Херсонрегіонгаз» правомірно проведено перерахування коштів, що є житловою субсидією [PERSON] на опалювальний період з листопада 2017-2018 роки в рахунок погашення заборгованості у розмірі 10 173,44 грн. Положення ст. 1167 ЦК України, на яку посилається Позивач, як на підставу відшкодування моральної шкоди, регулює позадоговірні (деліктні) відносини та на спірні відносини не поширюється. Правова позиція Верховного суду України у справі № 275/1052/17 від 11.12.2019, на яку посилається Позивач як на аналогічну, стосується стягнення моральної шкоди за дії Житомиргаз Збут по припиненню газопостачання до будинку споживача, що передбачено п 8 розділу VII Правил та не стосується спірних правовідносин. Крім того відсутній причинний зв`язок між шкодою завданою споживачу та протиправним діянням Відповідача з огляду на той факт, що рішенням суду, що набрало законної сили, підтверджено правомірність дій Відповідача. Сумнівними є твердження позивача з приводу економії газу у зимовий період та отримання моральних страждань з цього приводу, оскільки об`єми спожитого нею газу не зменшувались. 29.06.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача зазначає про необґрунтованість та безпідставність відзиву. Оскільки вперше до суду, з приводу оскарження заборгованості нарахованої ПАТ «Херсоснрегіонгаз» позивач звернулася з позовом 19.05.2017 року . Ухвалою суду від 21.09.2018 року позовну заяву було залишено без розгляду. Користуючись своїми правами позивач вдруге звернулася з таким позовом до суду 12.12.2018 року. Тому твердження представника відповідача стосовно того , що кошти житлової субсидії перераховані в рахунок погашення заборгованості за газопостачання до пред`явлення позову є необґрунтованими. Позивач не могла передбачити що зазначені кошти будуть списані відповідачем до вирішення справи в суді. Таким чином відповідач, до вирішення справи в суді щодо спірної заборгованості не мав правових підстав для стягнення вказаної суми тим більше за рахунок коштів житлової субсидії. Наведені показники об`єму спожитого газу не свідчать про його достатність в опалювальний період. Відзив ґрунтується лише на припущеннях. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі , призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. Також вказала, що об`єми спожитого позивачем газу за місяць не мінялися . Будь-які обмеження або ухвали суду стосовно заборони використання коштів, які надходили на рахунок позивача відсутні, що давало законні підстави зараховувати кошти від субсидії в рахунок погашення виниклої заборгованості [PERSON] . Крім того звернула увагу суду на те, що позивачем вперше подано позов до суду з приводу оскарження нарахованої заборгованості з метою отримання субсидії на час вирішення спору в суді, але через рік позов залишено без розгляду за заявою самого позивача. Та на момент списання коштів за субсидією відповідач не міг знати про майбутній судовий розгляд справи. Представник Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов наступного висновку. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Предметом позову є визнання незаконними дій відповідача при перерахуванні коштів, що є житловою субсидією [PERSON] на опалювальний період з листопада 2017-2018 роки в рахунок погашення заборгованості у розмірі 10 173,44 грн та у зв`язку з цим, стягнення з Товариства моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. Підставою позову Позивачка визначає той факт, що ТОВ "Херсонрегіонгаз" зарахував кошти субсидії в рахунок заборгованості, яка на той момент оскаржувалась в суді. Правовідносини, як виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 Типовим договором постачання природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015 (далі - Типовий договір) та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 (надалі-Кодекс ГРМ). З 01.07.2015 на виконання вимог ст.16 Закону України від 08.07.2010 № 2467-VI "Про засади функціонування ринку природного газу" ПАТ "Херсонгаз" проведено відокремлення функцій розподілу та постачання природного газу, тобто функції розподілу на території Херсонської області здійснює газорозподільне підприємство ПАТ "Херсонгаз"( на сьогодні AT "Херсонгаз"), а функції постачання - ТОВ "Херсонрегіонгаз". ТОВ "Херсонрегіонгаз", як постачальник, забезпечував споживачів ресурсом природного газу, надавав споживачам виключно послуги з постачання природного газу, а інші послуги, зокрема, ведення обліку використаних обсягів газу, опалювальної площі, групи споживання планових місячних об`ємів споживання, підключення та відключення споживачів, своєчасне технічне обслуговування газопроводів, газових приладів і пристроїв, лічильників газу та технічні види робіт з підключення, обмеження, локалізації і ліквідації аварійних ситуацій тощо, на території Херсонської області здійснює Оператор TPM (AT "Херсонгаз"). У відповідності з чинним законодавством, ТОВ "Херсонрегіонгаз" з 01.07.2015 провадить розрахунки за спожитий природний газ на підставі даних об`ємів газу, наданих Оператором TPM (AT "Херсонгаз"). Таким чином відносини між споживачами та оператором газорозподільних систем регулюються укладеним між ними Типовим договором затвердженим постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року, відповідно до якого, [PERSON] є споживачем, а ТОВ «Херсонрегіонгаз» - постачальником. 10.03.2017 року [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі-Договір) з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за встановленою формою. Позивачем на підставі п.4.5 Договору самостійно визначено спосіб оплати - за квитанціями розрахункової книжки Постачальника. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, [PERSON] є побутовим споживачем послуг газопостачання в будинку за адресою [ADDRESS] особовий рахунок за № [NUMBER] та використовує газ для опалення житла за вказаною адресою, при цьому ТОВ «Херсонрегіонгаз» отримував дані щодо спожитого природного газу позивача від оператора ГРМ, яким є АТ «Херсонгаз» . Згідно повідомлення ТОВ «Херсонрегіонагз» споживачу [PERSON] про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від за особовим рахунком [NUMBER] накопичена прострочена заборгованість за послуги з газопостачання станом на 01.03.2018 року в сумі 4603,30грн. також повідомлено про необхідність самостійного припинення споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та повідомлення про це ТОВ " Херсонрегіонгаз" для здійснення опломбування цих приладів. З пояснень Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради , наданих на адресу суду вбачається, що позивачу відмовлялося у призначенні субсидії в зв`язку з наявністю заборгованості з послуг газопостачання. 24.01.2017 року управлінням, після надання позивачем ухвали суду про відкриття провадження у справі щодо оскарження наявної заборгованості, прийнято рішення щодо скасування відмови в призначенні субсидії та проведено призначення субсидії з травня 2017 року по квітень 2018 року, яка склала 13 631,58 грн. Кошти були перераховані на рахунок заявниці в ТОВ «Херсонсрегіонгаз». Повернення коштів невикористаних сум субсидій не проводилось. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05.05.2020 року справа № 766/24679/18 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до AT "Херсонгаз" та ТОВ "Херсонрегіонгаз" про зобов`язання вчинити певні дії, а саме здійснити перерахунок об`єму споживання природного газу з 2016 року та відмінити нарахування заборгованості за надані послуги з газопостачання станом на 10.03.2017 року в сумі 14 274,78грн. Рішення Позивачем не оскаржувалось на набрало законної сили, що свідчить про правомірність дії ТОВ "Херсонрегіонгаз" щодо нарахування заборгованості Позивачу на об`єми/обсяги природного газу визначені Оператором ГРМ ( AT "Херсонгаз") у відповідності до Положень Кодексу. Частиною 4 ст 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом Згідно пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Постанова КМУ № 848), житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. N 1156 "Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії". Згідно п. 13 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися: - на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Порядок розрахунків та планові величини середньомісячного споживання (якщо по них будуть здійснюватися розрахунки) визначаються в заяві-приєднанні Якщо об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу буде визначатися за плановими величинами середньомісячного споживання, їх значення не можуть використовуватися постачальником при здійсненні балансування газотранспортної системи України. При цьому постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу. За відхилення нарахованих сум за плановими величинами та фактичним споживанням за даними Оператора ГРМ пеня не стягується. Фактичний об`єм спожитого позивачем газу визначається Оператором ГРМ на підставі переданих позивачем щомісячно показань лічильника газу відповідно до глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ. Надання Оператору ГРМ показань лічильника газу є обов`язком позивача. Згідно п. 15 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 ( які діяли на момент списання коштів житлової субсидії позивача ) К разі виникнення у споживача заборгованості за договором постачання природного газу за домовленістю сторін може бути укладений графік погашення заборгованості, який оформлюєтеся додатком до договору або окремим договором про реструктуризацію. У разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживча відповідно до черговості її виникнення. У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи неоплати поточних платежів , постачальник має право у порядку, визначеному цим розділом та договором постачання природного газу, припинити або обмежити постачання природного газу на об`єкт споживача до повного погашення заборгованості. Пунктом 4.10 Договору постачання природного газу передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості послуг з газопостачання споживач може звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність споживача. Таким чином Договором визначено право саме споживача на звернення до постачальника із заявою, щодо укладання графіка погашення заборгованості, а не обов`язок Постачальника. Докази звернення [PERSON] до ТОВ "Херсонрегіонгаз" з заявою про укладання договору реструктуризації в матеріалах справи відсутні та суду не надані. Діючим законодавством України передбачено право, а не обов`язок газопостачального підприємства надавати реструктуризацію заборгованості споживачам. Окрім того, реструктуризація заборгованості можлива лише у разі неплатоспроможності споживача, за умови чіткого виконання споживачем вимог договору постачання газу. З рішення суду від 05.05.2020 року справа № 766/24679/18 вбачається, що заборгованість позивача виникла в зв`язку з тим, що остання не повідомляла Оператору ГРМ покази лічильника газу, тому фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту позивача за розрахунковий період визначався Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму за відповідний період та в зв`язку з чим виникла заборгованість за надані послуги з газопостачання ТОВ "Херсонрегіонгаз". Враховуючи вищевикладене суд не приймає до уваги доводи позивача з приводу того, що вона була позбавлена можливості користуватися житловою субсидією в опалювальний період 2017-2018 року та змушена була сплачувати послуги з газопостачання у повному обсязі адже виникнення заборгованості з газопостачання сталося в результаті неповідомлення Оператору ГРМ показів лічильника газу. За рішенням суду, яке визнано позивачем, як таке що не оскаржувалось, встановлено відсутність протиправності дій відповідача стосовного нарахування оскаржуваної заборгованості. Таким чином при вирішенні заявлених позовних вимог в даній справі суд враховує, що заборгованість позивача виникла в зв`язку з невиконанням нею приписів Кодексу та Правил, жодного порушення прав споживача з боку відповідача не встановлено, і списання коштів за рахунок житлової субсидії на погашення заборгованості, яка виникла у позивача є правомірною та такою, що відповідає вимогам закону. Протилежного позивачем суду не доведено. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до положень частин першої та другої ст. 23 ЦК України, на яку посилається Позивач як на підставу стягнення моральної шкоди, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи Жодної з переліченої у частині 2 статті 23 ЦК України виключних способів заподіяння моральної шкоди та підстав, з якими закон пов`язує виникнення моральної шкоди, у тому числі будь-якої протиправної поведінки, ТОВ «Херсонрегіонгаз» відносно позивача [PERSON] не вчинено. Позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження наявності завданої їй моральної шкоди, протиправності діяння її заподіювача (визнання незаконними дій), наявності причинного зв`язку між завданою шкодою і протиправними діяннями/бездіяльністю, а відтак відсутні правові підстави для задоволення вимог позову в частині стягнення моральної шкоди на користь позивача. Позивач обмежився наведенням у позові права на відшкодування моральної шкоди, передбаченого Законом України «Про захист прав споживачів», не навівши ні обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми, ні тих втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних їй незаконними діями/бездіяльністю відповідача. Положення ст. 1167 ЦК України, на яку посилається Позивач, як на підставу відшкодування моральної шкоди, регулює позадоговірні (деліктні) відносини та на спірні відносини не поширюється. Правова позиція Верховного суду України у справі № 275/1052/17 від 11.12.2019, на яку посилається Позивач як на аналогічну, стосується стягнення моральної шкоди за дії Житомиргаз Збут по припиненню газопостачання до будинку споживача, що передбачено п 8 розділу VII Правил та не стосується спірних правовідносин. Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Проте, на виконання вимог ст. 12 ЦПК України, всупереч процесуального обов`язку, позивачкою в розпорядження суду належних та достатніх доказів на підтвердження підстав та обставин позовних вимог не надано. З огляду на викладене, суд вважає що позивачем не доведено в ході судового розгляду протиправність дій відповідача щодо перерахування коштів, що є житловою субсидією на опалювальний період з листопада 2017-2018 роки в рахунок погашення заборгованості, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Херсонрегіонгаз» в цій частині - слід відмовити. Будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов`язувались матеріально-правові вимоги, позивачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач посилається, не є достатніми для висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди. За таких підстав суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed