Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 309660гривень з них 300370грн.- сума вартості автомобіля, 9290,00грн.- сума амортизації автомобіля. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між [PERSON] та відповідачем [PERSON] 30.08.1994 року був зареєстрований шлюб. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2014 року. Після припинення шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] з 2007 року [PERSON] почав проживати в м. Суми з [PERSON] , а [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] проживали в м. Києві в квартирі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 2007 року є цивільним чоловіком [PERSON] яка є директором TOB «Аксімер». TOB «Аксімер» придбало автомобіль марки Hyundai Accent, реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору в рахунок лізингу банку «Акцент Банк» на 2 роки. З 2015 по 2017 рік даний транспортний засіб використовувався відповідачем на законних підставах, зокрема на підставі усної домовленості між [PERSON] та відповідачем. 05.01.2017 року вищевказаний транспортний засіб було зареєстровано на TOB «Аксімер» з реєстраційним номером [NUMBER] , тобто він перебуває на балансі юридичної особи та є її власністю, що підтверджуються листом Територіального сервісного центру № 5946 МВС в Сумській області від 05.09.2017 року. Після перереєстрації транспортний засіб використовувався [PERSON] , без права розпорядження даним транспортним засобом, на підставі довіреності від 10.01.2017 року. 31.05.2017 року вищевказаний транспортний засіб був проданий відповідачем на підставі довіреності № 36 TOB «Аксімер» від 30.05.2017 року за 106000 (сто шість тисяч) гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу 6179/17/000252 від 31.05.2017 року, а також договором комісії № 6179/17/000252 від 31.05.2017 року. На момент продажу транспортного засобу директором TOB «Аксімер» була [PERSON] . При цьому, відповідно до Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 6179/17/000252 від 31.05.2017 року, сума коштів для виплати комітенту становить 106000 (сто шість тисяч) гривень, де комітент - TOB «Аксімер» по дор. відповідач. У результаті укладення договору купівлі-продажу власником даного транспортного засобу став [PERSON] , який діє на підставі документу ME 459865 від 30.10.2004 року. 31.05.2017 року у Територіальному сервісному центрі № 8041 вищезазначений транспортний засіб перереєстровано на [PERSON] на підставі договору, укладеному у суб`єктів господарювання № 6179/17/000252 від 31.05.2017 року, виданого у TOB «Укравтотехтрейд», що підтверджується листом Територіального сервісного центру № 5946 МВС в Сумській області від 05.09.2017 року. З моменту продажу вищевказаного транспортного засобу пройшло вже більше одного року, однак відповідачем кошти від продажу даного транспортного засобу повернуті не були. При цьому дозволу від TOB «Аксімер» щодо використання коштів від продажу транспортного засобу в особистих цілях відповідачу не надавалось. 22.11.2017 року відкрито кримінальне провадження № 12017200440004454 за ч. 1 ст. 358 КК України. З протоколу допиту свідка відповідача від 21.12.2017 року вбачається, що кошти, отримані від продажу транспортного засобу Hyundai Accent з реєстраційним номером [NUMBER] , використані нею в рахунок несплачених аліментів [PERSON] , однак [PERSON] не надавала дозволу відповідачу на використання коштів від продажу автомобіля в рахунок погашення аліментних зобов`язань [PERSON] . Таким чином відповідач незаконно та безпідставно заволоділа грошовими коштами. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача проти наданого позову заперечив посилаючись на його необґрунтованість та звернуся до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксімер» про стягнення грошових коштів в розмірі 67 829,88грн., посилаючись на те, що 09 грудня 2014 року між TOB «Аксімер» та банком «Акцент Банк» укладено договору фінансового лізингу авто № vin [NUMBER] автомобіля марки Hyundai Accent, реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору, строком на 2 роки. В період сплати TOB «Аксімер» грошових коштів за договором фінансового лізингу на користь банку «Акцент Банк» № vin [NUMBER] , а саме в період з 2015 по 2017 рік транспортний засіб перебував в користуванні [PERSON] ( [PERSON] ) на законних підставах, а саме на підставі усної домовленості між директором TOB «Аксімер» - [PERSON] та [PERSON] . Окрім користування транспортним засобом марки Hyundai Accent, реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору [PERSON] здійснювалась і сплата грошових коштів за договором фінансового лізингу на користь банку «Акцент Банк» № vin [NUMBER] . Дана оплата здійснювалась щомісячно з особистих коштів позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) в інтересах TOB «Аксімер». Таким чином, [PERSON] сплачуючи грошові кошти без доручення за договором фінансового лізингу на користь банку «Акцент Банк» № vin [NUMBER] , вчиняла дії, які спрямовані на попередження настання невигідних для TOB «Аксімер» наслідків, оскільки у випадку несплати грошових коштів транспортний засіб марки Hyundai Accent, реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору міг бути звернутий на користь банку «Акцент Банк» за невиконання договору. Так, [PERSON] сплачувала наступні власні грошові кошти в майнових інтересах TOB «Аксімер» без доручення: 09 березня 2016 року - оплата винагороди за проведення моніторингу розрахунків у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень) згідно договору фінансового лізингу авто vin ав00а-00731937; 30 травня 2016 року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень); 30 червня 2016 року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень); 06 серпня 2016 року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень); 06 вересня 2016 року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень); 07 жовтня 2016 року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень); 08 грудня 2016року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 7829,88 000 грн. Відповідно до положень частини 1 статті 1160 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії, просив суд задовольнити зустрічний позов. Представник відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні проти наданого позову заперечив. посилаючись на те, що між TOB «Аксімер» і [PERSON] не було жодних правовідносин, зокрема, щодо представництва Товариства перед банком «Акцент Банк» за договором фінансового лізингу. [PERSON] і сама в зустрічному позові визнає, що не мала довіреності від TOB Аксімер» і повноважень діяти від його імені та здійснювати будь-які проплати. TOB Аксімер» не уповноважувало [PERSON] здійснювати платежі до Банку, всі потрібні і належні платежі TOB «Аксімер» проводило самостійно. Тому, здійснення нею платежів на користь банку за договором фінансового лізингу - не є діями в інтересах Товариства, а є прямим протиправним втручанням в господарські справи TOB «Аксімер» і його договірні правовідносини з Банком. В той же час, [PERSON] не мала з банком «Акцент Банк» будь-яких дво- чи тристоронніх договорів (правочинів), за якими б вона несла обов`язок перед банком зі сплати коштів, зокрема, замість TOB «Аксімер» чи разом з ним. З огляду на викладене [PERSON] не довела наявність необхідних умов для застосування до спірних правовідносин положень статей 1158, 1160 ЦК України. Так, [PERSON] не довела, що: небезпека була реальною, а не уявною; небезпека загрожувала майновим інтересам TOB «Аксімер», а вчинені [PERSON] дії містять очевидну користь для TOB «Аксімер»; у [PERSON] були відсутні можливості отримати відповідну попередню згоду від TOB «Аксімер» на вчинення дій у його інтересах; [PERSON] здійснила повідомлення TOB «Аксімер» про свої дії при першій нагоді. [PERSON] не надала жодних доказів на підтвердження наявності зазначених вище умов. В той же час, надані нею дублікати квитанцій на здійснені оплати свідчать про систематичні і тривалі за часом дії [PERSON] без доручення TOB «Аксімер», що спростовує твердження про реальність небезпеки, її загрозу майновим інтересам TOB «Аксімер», очевидну користь для TOB «Аксімер», відсутність у неї можливості отримати відповідну попередню згоду від TOB «Аксімер» на вчинення цих систематичних проплат, та здійснення нею повідомлення TOB «Аксімер» про свої дії при першій нагоді. Таким чином, відповідачем не доведено існування обставин, які б виправдовували необхідність вчинення нею дій у майнових інтересах TOB «Аксімер» без доручення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 09 грудня 2014 року між TOB «Аксімер» та банком «Акцент Банк» укладено договору фінансового лізингу авто № vin [NUMBER] автомобіля марки Hyundai Accent, реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору, строком на 2 роки. 05.01.2017 року вищевказаний транспортний засіб було зареєстровано на TOB «Аксімер» з реєстраційним номером [NUMBER] , тобто він перебуває на балансі юридичної особи та є її власністю, що підтверджуються листом Територіального сервісного центру № 5946 МВС в Сумській області від 05.09.2017 року. 31.05.2017 року вищевказаний транспортний засіб був проданий [PERSON] на підставі довіреності № 36 TOB «Аксімер» від 30.05.2017 року за 106000 (сто шість тисяч) гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу 6179/17/000252 від 31.05.2017 року, а також договором комісії № 6179/17/000252 від 31.05.2017 року. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово- почеркознавчої експертизи № 1211/1212 від 03.10.2019року вбачається : « Підпис від імені [PERSON] у графі « Директор» у довіреності №36 від 30.05.2017 на продаж автомобіля, що належав ТОВ « Аксімер», марки Hyundai Accent 1.6, реєстраційний номер [NUMBER] виконаний за допомогою пасти для кулькової ручки рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON] , а іншою особою». На момент продажу транспортного засобу директором TOB «Аксімер» була [PERSON] . При цьому, відповідно до Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 6179/17/000252 від 31.05.2017 року, сума коштів для виплати комітенту становить 106000 (сто шість тисяч) гривень. У результаті укладення договору купівлі-продажу власником даного транспортного засобу став [PERSON] , який діє на підставі документу ME 459865 від 30.10.2004 року. 31.05.2017 року у Територіальному сервісному центрі № 8041 вищезазначений транспортний засіб перереєстровано на [PERSON] на підставі договору, укладеному у суб`єктів господарювання № 6179/17/000252 від 31.05.2017 року, виданого у TOB «Укравтотехтрейд», що підтверджується листом Територіального сервісного центру № 5946 МВС в Сумській області від 05.09.2017 року. В період сплати TOB «Аксімер» грошових коштів за договором фінансового лізингу на користь банку «Акцент Банк» № vin [NUMBER] , а саме в період з 2015 по 2017 рік транспортний засіб перебував в користуванні [PERSON] ( [PERSON] ), а саме на підставі усної домовленості між директором TOB «Аксімер» - [PERSON] та [PERSON] . Окрім користування транспортним засобом марки Hyundai Accent, реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору [PERSON] здійснювалась і сплата грошових коштів за договором фінансового лізингу на користь банку «Акцент Банк» № vin [NUMBER] . [PERSON] сплачувала наступні власні грошові кошти в майнових інтересах TOB «Аксімер» без доручення: 09 березня 2016 року - оплата винагороди за проведення моніторингу розрахунків у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень) згідно договору фінансового лізингу авто vin ав00а-00731937; 30 травня 2016 року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень); 30 червня 2016 року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень); 06 серпня 2016 року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень); 06 вересня 2016 року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень); 07 жовтня 2016 року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень); 08 грудня 2016року - погашення згідно договору фінансового лізингу авООа- 00731937 від 09.12.14 у сумі 7829,88 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 статті 11 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2017 року вищевказаний транспортний засіб був проданий [PERSON] на підставі довіреності № 36 TOB «Аксімер» від 30.05.2017 року, однак в матеріалах справи відсутні будь- які докази, які підтверджують, що саме відповідачу були передані грошові кошти у сумі 106 000,00гривень, згідно договору купівлі- продажу № 6179/17/000252 від 31.05.2017року, який укладений між ТОВ « Укравтотехтрейд» та [PERSON] . На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідно до ч.1 ст. 1160 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчиненідії. З огляду на положення статей 1158,1160 ЦК України, в їх системному взаємозв`язку, для виникнення у особи права на відшкодування фактично зроблених витрат при вчиненні дій в майнових інтересах іншої особи, необхідною є наявність ряду умов, а саме: небезпека має загрожувати саме майновим інтересам іншої особи; небезпека настання невигідних майнових наслідків має бути реальною, а не уявною; дії щодо запобігання попередженню, усуненню або зменшенню небезпеки настання невигідних майнових наслідків здійснюються нею за власною ініціативою, а не у зв`язку з укладенням договору доручення чи іншого цивільно-правового договору, відповідні дії не мають бути пов`язаними з виконанням службових чи інших, покладених відповідно до вимог закону, обов`язків; дії, вчинені в інтересах іншої особи без її доручення, мають містити очевидну користь для заінтересованої особи; зобов`язання з відшкодування витрат, понесених особою у зв`язку з вчиненням нею дій у майнових інтересах іншої особи без її доручення виникає за умови відсутності можливості отримати відповідну попередню згоду на вчинення дій у її інтересах. Зобов`язання з відшкодування витрат, понесених особою у зв`язку з вчиненням нею дій у майнових інтересах іншої особи без її доручення виникає за умови повідомлення останньої про свої дії при першій нагоді. Невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою втрату права на відшкодування зроблених витрат. З огляду на викладене [PERSON] не довела наявність необхідних умов для застосування до спірних правовідносин положень статей 1158, 1160 ЦК України. Так, [PERSON] не довела, що: небезпека була реальною, а не уявною; небезпека загрожувала майновим інтересам TOB «Аксімер». На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed