Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

12 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, в якому просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , як повнолітнього сина, у розмірі 1/4 від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви до закінчення навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що його матір [PERSON] та його батько [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який на сьогодні розірваний. Мати позивача 02 червня 2006 року повторно уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідач по справі є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач у позові вказує, що він був прийнятий на навчання до Криворізького національного університету, за спеціальністю 133 Галузеве машинобудування на денну форму здобуття вищої освіти за кошти фізичних осіб. Тривалість навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти 3 роки 10 місяців: з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Наразі він є студентом 2 курсу. Відповідач матеріальної допомоги не надає та потребує матеріальної допомоги зі сторони батька на час навчання. У зв`язку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 03 листопада 2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, що підтверджується поштовим направленням яке повернулось на адресу суду 05 січня 2022 року з відміткою «За закінченням терміну зберігання», відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Третя особи по справі [PERSON] повідомлялась про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження від 03 листопада 2021 року. Ухвала не отримана третьою особою, що підтверджується поштовим направленням яке повернулось на адресу суду 05 січня 2022 року з відміткою «За закінченням терміну зберігання», пояснення на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] яке видано Металургійним районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повторно 20 червня 2017 року, [INFO] народився [PERSON] , про що відділом 15 травня 2003 року було зроблено відповідний актовий запис № 234, батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с. 7) Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, відповідно до доводів Позивача, які зазначені в позовній заяві, Відповідач не приймає участі в його утриманні, який продовжує навчання та не досяг 23-х річного віку. Згідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. З довідки № 34-127/2021 від 06.09.2021 року виданої Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» на ім`я [PERSON] , вбачається, що останній є студентом 2 курсу групи ГМБ-20, факультету механічної інженерії та транспорту, за спеціальністю 133 Галузеве машинобудування денної форми форму здобуття вищої освіти за кошти фізичних осіб. Тривалість навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти 3 роки 10 місяців: з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Вказана довідка підписана проректором з науково-педагогічної та виховної роботи [PERSON] , деканом факультету [PERSON] та інспектором деканату Глотова З.В. (а.с. 6) Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 12 жовтня 2021 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду . За таких обставин, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, до закінчення ним навчання, по 30.06.2024 року, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з 12 жовтня 2021 року. Згідно зі ст. ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180, 188, 191, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved