Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про зміну способу стягнення аліментів, за якою просить: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року по справі № 391/86/18. З [PERSON] , на її користь стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу звернення до суду 15.02.2018 до часу досягнення донькою повноліття - до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що розмір аліментів, присуджених до стягнення вищевказаним судовим наказом, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує значних витрат, змінився матеріальний стан платника аліментів, він має постійний заробіток, оскільки проходить дійсну військову службу за контрактом у Збройних силах України. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Позивач зазначає, що відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти у частці від свого заробітку, що відповідає інтересам дитини, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на 1/4 частини від його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Припинити стягнення аліментів за судовим наказом Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року по справі №391/86/18. Судові витрати покласти на відповідача. На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 22.11.2021 року відкрито провадження по справі, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві, просила справу розглянути за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом оголошення на офіційному веб сайті суду 17.12.2021. Крім того, з наданої Компаніївським районним сектором управління Державної Міграційної Служби України в Кіровоградській області адресної довідки від 07.12.2021 року встановлено, що [PERSON] , зареєстрований за адресою: с.Сасівка, Кропивницького району, Кіровоградської області з 14.12.2017 року, куди і була направлена повістка.(а.с.29,31). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як встановлено судом, батьками дитини [PERSON] , [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно судового наказу виданого Компаніївським районним судом Кіровоградської області 15 лютого 2018 року по справі № 391/86/18, з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу звернення до суду 15.02.2018 до часу досягнення донькою повноліття - до [INFO] (а.с.11). На підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 02.07.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 18.11.2021 до складу сім`ї [PERSON] входить донька [PERSON] (а.с.13). Також, позивач надала копію посвідчення учасника бойових дій, виданого на ім`я [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. ст. 183,184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Позивач, як одержувач, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів . Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює офіційно, отримує заробіток, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме 700,00 грн за надання професійної правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 188 від 22.11.2021 виданою адвокатом Кондрашовою І.Ю., на підставі договору про надання професійної правничої допомоги укладеного з [PERSON] (а.с.14-15), Сторони звільнені від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 ч.1 п. 3 та п.12 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: approved