Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У серпні 2021року КС «Партнер» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що КС «Партнер» як фінансова установа, яка згідно Закону України «Про кредитні спілки» від 20 грудня 2001 року, відповідно до Статуту вправі провадити господарську діяльність з надання кредитів серед власних членів, на підставі укладеного договору кредиту № 0137 від 12.06.2020 року надала члену КС «Партнер» [PERSON] кредит в розмірі 11 500 грн. 00 коп. З метою забезпечення виконання умов договору кредиту № 0137 від 12.06.2020 року було укладено також договір поруки № 0137-П від 12.06.2020 року, згідно з яким [PERSON] виступив поручителем [PERSON] перед позивачем за зобов`язаннями позичальника, що випливають із вказаного вище договору кредиту. Зазначений договір кредиту встановлює платність, строковість та цільове використання кредиту позичальником. Кредитне зобов`язання підлягає погашенню згідно п. 4.1 договору кредиту не меншими частками, ніж вказано в таблиці № 1 відповідного додатку до даного договору. Згідно графіка погашення, зобов`язання позичальника складається з залишку суми кредиту та відсотків за користування кредитом. Згідно п. 4.7.2 договору кредиту при порушенні строків сплати кредиту та плати за користування ним, кредитодавець має право нарахувати штраф у розмірі 150% прострочених зобов`язань у разі звернення до суду з метою примусового стягнення боргу. Всього заборгованість по договору кредиту № 0137 від 12.06.2020 року складає 7649,33 грн. прострочених процентів за користування кредитом в період з 20.07.2020 року по 15.08.2021 року. Просили суд, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Партнер» проценти за договором кредиту № 0137 від 12.06.2020 року у розмірі 7649,33 грн. та відшкодувати судові витрати. Представник КС «Партнер» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання. Письмового відзиву на позов, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про заочний розгляд справи, оскільки у справі достатньо матеріалів про правовідносини, що виникли між сторонами, і представник позивача не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що КС «Партнер» як фінансова установа, яка згідно Закону України «Про кредитні спілки» від 20 грудня 2001 року, відповідно до Статуту вправі провадити господарську діяльність з надання кредитів серед власних членів, на підставі укладеного договору кредиту № 0137 від 12.06.2020 року надала члену КС «Партнер» [PERSON] кредит в розмірі 11 500 грн. 00 коп.(а.с.5-7). З метою забезпечення виконання умов договору кредиту № 0137 від 12.06.2020 року було укладено також договір поруки № 0137-П від 12.06.2020 року, згідно з яким [PERSON] виступив поручителем [PERSON] перед позивачем за зобов`язаннями позичальника, що випливають із вказаного вище договору кредиту (а.с.8). Всього заборгованість по договору кредиту № 0137 від 12.06.2020 року складає 7649,33 грн. прострочених процентів за користування кредитом в період з 20.07.2020 року по 15.08.2021 року (а.с.4). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч.ч.1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 544 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У даному випадку [PERSON] виступив поручителем перед позивачем за зобов`язаннями [PERSON] за договором кредиту № 0137 від 12.06.2020 року, а відтак є солідарними боржниками не тільки за сумою основного боргу, але і процентів та неустойки. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.1 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивачем розрахунок відповідачі не спростували, доказів на підтвердження сплати заборгованості не надали. Відтак, відповідні позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 7649 грн. 33 коп. підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

Outcome: approved