Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Запорізької міської ради до [PERSON] про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.09.2020 року між Запорізькою міською радою та [PERSON] було укладено договір оренди землі № 202005000100268, а саме земельної ділянки площею 0,1050 Га, кадастровий номер: 2310100000:05:005:0172, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , земельна ділянка передана для розташування підземних туалетів з пунктом надання першої медичної допомоги. Умовами даного договору передбачено, що орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення. Також зазначено, що дана земельна ділянка розташована на території, внесеної до зони Р-3 «рекреаційна зона озеленених територій загального користування». Позивач вважає, що відповідач порушує умови договору оренди землі, а саме використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням зокрема здійснює замість реконструкції існуючого підземного туалету з пунктом надання першої медичної допомоги нове будівництво. Посилається на умови договору, які передбачають можливість розірвання договору оренди у разі нецільового використання землі та на відповідні норми Земельного кодексу України. В зв`язку з наведеним позивач просить розірвати договір оренди землі № 202005000100268 від 07.09.2020 року, укладений між Запорізькою міською радою та [PERSON] , стягнути з відповідача судові витрати сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 16.08.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вказує на п. 18 спірного Договору оренди землі, згідно якого передбачено використання земельної ділянки для розташування підземних туалетів з пунктом надання першої медичної допомоги (функціональне призначення). Цільове призначення землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги, таким чином цільове призначення земельної ділянки не порушується. Також, відповідач вважає, що ним дотримані всі будівельні вимоги, стосовно реконструкції його власності підземного туалету з пунктом надання першої медичної допомоги та отримана вся дозвільна документація. Вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження його позиції про здійснення нового будівництва та невідповідності реконструкції будівельним нормам. Просить у позові відмовити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав наведених у відзиві на позов. Заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши надані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 07.09.2020 року між Запорізькою міською радою та [PERSON] було укладено договір оренди землі № 202005000100268, а саме земельної ділянки площею 0,1050 Га, кадастровий номер: 2310100000:05:005:0172, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п. 18 даного Договору Умови використання земельної ділянки передбачено що «земельна ділянка передається для розташування підземних туалетів з пунктом надання першої медичної допомоги (функціональне призначення). Цільове призначення землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги, секція В, підрозділ 03.03». Даний Договір було укладено на підставі Рішення Запорізької міської ради №74/77 від 24.06.2020 року, відповідно до п. 3 якого вирішено: «надати у користування на умовах оренди гр. [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) строком на 10 років земельну ділянку (кадастровий номер: 2310100000:05:005:0172) площею 0,1050 Га по [ADDRESS] зі зміною виду використання земельної ділянки з розташування підземних туалетів з надбудовою кафе з літнім майданчиком (землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) на для розташування підземних туалетів з пунктом надання першої медичної допомоги (землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги)». На земельній ділянці площею 0,1050 Га, кадастровий номер: 2310100000:05:005:0172 розташоване нежитлове приміщення підземний туалет, який належить відповідачу на праві приватної власності, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 23.11.2020 року відповідачем зареєстровано повідомлення про початок виконання підготовчих робіт Реконструкція існуючого підземного туалету з надбудовою нежитлових приміщень для розташування пункту надання первинної медичної допомоги з соціально- побутовими приміщеннями на [ADDRESS] за № ЗП020201123246. Наказом директора департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 13.01.2021 № 3р затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування спірного об`єкта будівництва. Зокрема, визначено земельну ділянку, на якій здійснюється будівництво, а також встановлені гранично допустима висотність споруди та максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки. 15.01.2021 року відповідачем зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт Реконструкція існуючого підземного туалету з надбудовою нежитлових приміщень для розташування пункту надання первинної медичної допомоги з соціально- побутовими приміщеннями на [ADDRESS] за №ЗП051210115880. Клас наслідків СС1. Спосіб будівництва господарський. Гранично допустима висотність об`єкту 18,5 м. Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 56%. Мінімальна відстань до червоних ліній 1,05 м. Аналізуючи доводи позовної заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Стороною позивача не надано доказів, які б свідчили про нецільове використання відповідачем орендованої земельної ділянки, оскільки умови використання земельної ділянки передбачені договором оренди землі та рішенням Запорізької міської ради відповідають теперішньому використанню земельної ділянки відповідачем, згідно до належним чином зареєстрованих повідомлення про початок виконання підготовчих робіт та повідомлення про початок виконання будівельних робіт за цією адресою. Також, позивачем не надано жодних доказів, щодо відхилення фактично виконуваних на об`єкті будівельних робіт від обмежень та умов зазначених у проекті та відповідних дозвільних документах на реконструкцію. Заслуговують на увагу доводи відповідача, на відповідні пункти Договору оренди землі, якими передбачено можливість розташування на цій ділянці підземних туалетів з пунктом надання першої медичної допомоги та використання цієї ділянки, як землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги. Суд констатує, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню наступні правові норми. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду; у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору оренди до відповідного податкового органу, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також відповідному територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства; у разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом використовувати водний об`єкт відповідно до вимог водного законодавства України; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт; виконувати встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Також, Положення ст. 141 ЗК України, які визначають, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії. Відповідно до ст. 143 ЗК України, Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені приписами органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; ґ-1) примусового звернення стягнень на право емфітевзису, суперфіцію за зобов`язаннями особи, яка використовує земельну ділянку на такому праві. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не підтверджуються матеріалами цивільної справи та відповідно такими, що не підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed