Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 12 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, пені та моральної шкоди та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просила: - стягнути з ФОП [PERSON] на її користь грошові кошти в розмірі 79 000 (сімдесят дев`ять тисяч) грн. 00 коп. - стягнути з ФОП [PERSON] на її користь пеню в розмірі 630420 (шістсот тридцять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. - стягнути з ФОП [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Позовні вимоги аргументує тим, що 09 липня 2018 року нею було сплачено ФОП [PERSON] аванс за виготовлення дверних блоків в розмірі 40 000 грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком № 09/07. Після отримання авансу представники ФОП [PERSON] здійснили обміри в домоволодінні, для якого необхідно було виготовити та встановити дверні блоки. 14.01.2019 року позивач сплатила за дверні блоки ФОП [PERSON] грошові кошти в розмірі 39 000 грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком № 14/01. Таким чином, всього ФОП [PERSON] отримав від позивача за дверні блоки грошові кошти в розмірі 79 000 грн. 17 січня 2019 року дверні блоки були встановлені представниками ФОП [PERSON] у домоволодінні по [ADDRESS] і тоді стало відомо, що вони неналежної якості, оскільки дверні блоки не відповідають дверним отворам та мають дефекти фарбування. 21.01.2019 року позивач звернулася до ФОП [PERSON] в магазин «Мир дверей» з вимогою усунути недоліки, а у разі неможливості усунення - повернути грошові кошти в розмірі 79000 грн.. Дану заяву представники ФОП [PERSON] безпідставно не прийняли. 25.01.2019 року позивач звернулася повторно до ФОП [PERSON] в магазин «Мир дверей» з вимогою усунути недоліки, а у разі неможливості усунення повернути грошові кошти в розмірі 79000 грн. Дану заяву ФОП [PERSON] також відмовився приймати, у зв`язку з чим 28.01.2019 року позивач була вимушена викликати працівників поліції та зафіксувати дану відмову. 28.01.2019 року позивач відправила заяву-претензію рекомендованим листом з повідомленням, яку отримав відповідач 04.02.2019 року. Вимоги висловлені в заяві-претензії відповідачем не виконано. 13.02.2019 року року позивач звернулась до управління Держпродспоживслужби в Черкаській області зі скаргою на протиправні дії відповідача. Управління Держпродспоживслужби в Черкаській області здійснило перевірку обставини вкладених в заяві, складено акт, видано припис суб`єкту господарювання, відібрано поясненняв від відповідача. Листом Головного управління держпродспоживслужби в Черкаській області від 03.05.2019 оку за № 0-57/1775 було рекомендовано звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав. Крім того, позивачем було замовлено проведення будівельно-технічного дослідження даних дерев`яних дверних блоків. Висновком 61/19 експертного будівельно-технічного дослідження від 15.11.2019 року встановлено, що дверні блоки, які були придбані у відповідача та встановлені його представниками є неналежної якості, а тому повинні були замінені на інші, а у разі неможливості відповідної заміни продавець повинен був повернути кошти покупцю. В судовому засіданні позивач позов підтримала з урахуванням збільшених позовних вимог та була допитана судом в якості свідка за клопотанням її представника. [PERSON] суду пояснила, що влітку 2018 року вона звернулася до відповідача з замовленням на виготовлення дверних блоків. Двері були виготовлені в січні 2019 року, коли їх встановили, вони з чоловіком побачили, що деякі двері дуже вузькі, а на деякі двері неякісно пофарбовані. Вона сказала про це установщикам, а вони сказали звертатися до директора. Коли вони поїхали до [PERSON] , щоб вирішити цю проблему, він їх не прийняв, претензію у них також не прийняли. Вони були вимушені звернутися до поліції та у захист прав споживачів. Також, [PERSON] суду пояснила, що заміри дверей робив працівник відповідача, але розміри їй не показував і те, що двері будуть дуже вузькі з нею не погоджував. Стислий виклад позиції відповідача. 21.04.2021 року від представника відповідача адвоката Руденка О.І. надійшов відзив на позовну заяву та 06.05.2021 року відзив на збільшення позовних вимог. Представник відповідача повністю заперечив проти позову. Адвокат Руденко О.І. у відзиві зазначає, що відповідач дійсно на замовлення позивача виготовив дверні блоки загальною вартістю 79000,00 грн. Роботи були прийняті відповідачем, проте через декілька днів позивачка звернулася з претензією, що два дверних полотна вузькі і попросила їх замінити на ширші. Відповідача повідомив, що він відмовив позивачеві, адже дверні прорізи були вузькі, а тому такі двері і вийшли. Представник відповідача у відзиві зазначає, що замовлення позивача було індивідуальним і всі розміри з нею погоджувалися. Представник відповідача заперечив проти наданого позивачем експертного дослідження, вважає його неналежним доказом. В судовому засіданні відповідач заперечив проти позову повністю та був допитаний судом в якості свідка за клопотанням його представника. [PERSON] суду показав, що дійсно ним були виготовлені двері на замовлення [PERSON] . Двері, на його думку, виготовлені якісно, розміри дверних прорізів були узгоджені з позивачем та занесені до таблиці. Ширина дверних прорізів була узгоджена його працівником [PERSON] , з бригадиром будівельників, які робили ремонту позивача та з чоловіком позивача, який був присутній при замірах. Погодження замірів було в письмовому вигляді, [PERSON] заніс в табличку заміряні ним розміри, узгодив це з чоловіком позивача та передав на підприємство, після чого був підрахунок, позивач оплатила аванс і були виготовлені двері. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. 16.12.2019 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву залишено без руху. 20.12.2019 року представником позивача - [PERSON] подано докази на усунення вказаних судом недоліків. Ухвалою суду від 21.12.2019 року відкрито провадження у справі. 16.01.2020 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог 16.01.2020 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою суду від 20.01.2020 року заява про забезпечення позову повернута позивачеві. 21.01.2020 року від представника позивача повторно надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою суду від 23.01.2020 року заява про забезпечення позову задоволена частково. Ухвалою суду від 18.02.2020 року витребувано докази з Головного управління держпродспоживслужби в Черкаській області. Ухвалою суду від 10.03.2020 року закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду по суті. Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10.08.2020 року позовні вимоги задоволено повністю. Ухвалою суду від 08.04.2021 року заява представника відповідача про перегляд заочного рішення від 10.08.2020 року задоволена. Заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10.08.2020 року скасоване та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.06.2021 року закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 08.06.2021 року відмовлено представнику відповідача в призначенні судової будівельно-технічної експертизи та витребуванні доказів. Покази свідків допитаних в судовому засіданні. Допитаний в ході судового розгляду свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сином позивача, влітку його батьки робили ремонт і він їм порадив замовити двері у відповідача. Він був присутній при тому, як приїхав представник відповідача, заміряв дверні пройоми, він з ним не спілкувався. Через декілька місяців повідомили, що двері виготовили, [PERSON] сплатила повну вартість і лише після того робітники відповідача їх привезли і установили. Як повідомили йому батьки, при установці дверей вони побачили, що двері не ті, що вони замовляли, двері були дуже завужені, а лакофорбове покриття неналежної якості. Як повідомили йому батьки, вони не погоджувалася на зменшення розмірів дверей,. Від прийняття претензії виробники дверей відмовилися. Свідок зазначив, що його мати є особою похилого віку і на даний час страждає від ситуації, що трапилася. Двері на даний час до кінця так і не встановлені, ремонт не завершений і батьки вимушені жити в таких умовах. Допитаний в ході судового розгляду свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сином позивача. Він був присутній при тому, як приїхав представник відповідача, заміряв дверні пройом, але він з ним не спілкувався. Коли двері встановили, батьки повідомили, що вони дуже завужені. Свідок [PERSON] суду пояснив, що вони з дружиною робили ремонт в своєму будинку. Замовили у ФОП [PERSON] дверні блоки. Працівник [PERSON] робив заміри дверних прорізів, але самі розміри дверних блоків, які будуть виготовлені з ними не узгоджував. Відразу після встановлення дверей він сказав працівниками, що двері дуже вузькі. Пройоми були підготовлені будівельниками перед замірами, але під час замірів працівник [PERSON] не пояснив йому і його дружині, що двері будуть дуже вузькими, не пропонував зробити їх ширшими. Розміри дверей, які будуть по факту їм ніхто не надав. Пройоми можна було зробити ширшими. Вони думали, що двері будуть стандартних, нормальних розмірів, на вузькі двері вони не погоджувалися. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює менеджером к ФОП [PERSON] [PERSON] , звернулася із замовленням на виготовлення дверей. До будинку виїхав працівник, зробив заміри, які передав їй . вона зробила розрахунок та ознайомила клієнта, після чого [PERSON] внесла передплату. Про всі умови клієнт була повідомлена, але усно, підпис на узгоджених розмірах дверних блоків не ставила. Фото із замірами свідок скидала на «вайбер» клієнту, але переписки не збереглися. Після встановлення дверей приїхала позивачка із сином та вчинили скандал. Претензія від позивача свідок не прийняла, так як вона була неналежно оформлена. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює у ФОП [PERSON] робив заміри дверних прорізів у будинку [PERSON] . При замірах був бригадир будівельників [PERSON] та чоловік [PERSON] . Вони разом погодили, що деякі нові дверні блоки будуть вставлятися в старі коробки, оскільки, як пояснив будівельник [PERSON] , вийняти старі коробки не має можливості. [PERSON] обіцяв, що він все зашиє гіпсокартоном. Заміри також бачила і [PERSON] , але на табличці із розмірами свій підпис не ставила. При установці двері підрізалися по довжині за погодженням з чоловіком [PERSON] , так як будівельники прорізи дверей зробили не так, як вони попередньо узгоджували. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює у ФОП [PERSON] встановлював двері в будинку [PERSON] при встановленні двох дверей було виявлено, що коробки вужчі відповідно до дверних прорізів, тобто були трохи більші зазори. [PERSON] сказав двері не ставити, потім приїхав [PERSON] та пояснив, що вони попередньо домовлялися з будівельниками, що вони зашиють ці зазори гіпсокартоном, але не зробили цього. Господар сказав ставити двері, вони все зробили і поїхали. Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин. 09 липня 2018 року [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] аванс за виготовлення дверного блоку в сумі 40000,00 грн., що підтверджується товарним чеком №09/07 від 09.07.2018 року (т.1 а.с. 8). Представники ФОП [PERSON] здійснили обміри в домоволодінні, для якого необхідно було виготовити та встановити дверні блоки, що підтверджується показами свідків та не заперечується сторонами. 14.01.2019 року позивач сплатила за дверні блоки ФОП [PERSON] грошові кошти в розмірі 39 000 грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком № 14/01 (т.1 а.с. 8). Таким чином, всього ФОП [PERSON] отримав від позивача за дверні блоки грошові кошти в розмірі 79 000 грн., що він не заперечує. Враховуючи правовідносини, які склалися між сторонами, беручи до уваги квитанції про отримання коштів відповідачем за виготовлення дверних блоків і не заперечення даних обставини відповідачем, суд вважає, що між сторонами був укладений договір побутового підряду на виготовлення дверей та судом застосовуються наступні норми права. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.ст.526, 530, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду, підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. В січні 2019 року працівниками ФОП [PERSON] були встановлені в будинку [PERSON] дверні блоки, під час встановлення позивач висловила претензію, щодо розмірів деяких дверей, що підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] 25.01.2019 року позивач звернулася до ФОП [PERSON] в магазин «Мир дверей» з вимогою усунути недоліки, а у разі неможливості усунення повернути грошові кошти в розмірі 79000 грн. направивши відповідну заяву-претензію, яка була отримана відповідачем 04.02.2019 року (т.1 а.с. 9). 13.02.2019 року позивач звернулась до управління Держпродспоживслужби в Черкаській області зі скаргою на протиправні дії відповідача. Управління Держпродспоживслужби в Черкаській області здійснило перевірку обставини вкладених в заяві. Складено акт, видано припис суб`єкту господарювання, відібрано поясненняв від відповідача (т.1 а.с. 110-118). Листом Головного управління держпродспоживслужби в Черкаській області від 03.05.2019 оку за № 0-57/1775 було рекомендовано звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав (т.1 а.с. 13-14). Відповідно до положень ч.3 ст.849 ЦК України, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги, - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Відповідачем, в якості доказу, були надані суду таблиці з розмірами дверних блоків виготовлених ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] (т.1 а.с. 239-240). Суд вважає встановленим, що зазначені в таблиці розміри відповідають дійсним розмірам дверних блоків, які встановлені в будинку позивача, дана обставина не заперечується як позивачем так і відповідачем, тому не потребує окремого доказування. При огляді даної таблиці судом встановлено, що на замовлення позивача відповідач виготовив сім дверних блоків та одну арочну конструкцію. Розміри дверних блоків наступні: вход - висота 2130 ширина 850; кухня - висота 2130 ширина 820; сп-1 - висота 2130 ширина 820; сп-2 - висота 2130 ширина 930; су - висота 2010 ширина 660; кухня 2 - висота 2040 ширина 660; чулан - висота 2040 ширина 660. На даній таблиці відсутні підписи позивача [PERSON] , щодо узгодження даних розмірів дверних блоків. В розділі 5 в таблицях 2, 3 Національного стандарту України ДСТУ Б В.2.6-99:2009 «Конструкції будинків і споруд. Блоки дверні дерев`яні» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), зазначені основні габаритні розмірі дверних блоків та їх позначки у модулях та граничні відхили каркасів коробок та полотен дверних блоків. Крім того в 5.2.1 Національного стандарту України ДСТУ Б В.2.6-99:2009 «Конструкції будинків і споруд. Блоки дверні дерев`яні» зазначено, що номінальні розміри дверних блоків, вузлів, деталей, розташування приладів, замків, завіс, функціональних отворів і граничні відхили від них встановлюють у нормативній і технічній документації, а також у робочих кресленнях на виготовлення конкретних видів дверних блоків, при цьому слід ДСТУ Б В.2.6-99:2009 18 дотримуватись вимог, наведених у 5.2.2 - 5.2.8. 5.2.2 Граничні відхили розмірів каркасів коробок та полотен дверних блоків у зібраному вигляді не повинні перевищувати значень, які наведені у таблиці 3. Відповідно до п. 12.1 Національного стандарту України ДСТУ Б В.2.6-99:2009 «Конструкції будинків і споруд. Блоки дверні дерев`яні», виробник гарантує відповідність дверних блоків вимогам цього стандарту. Аналіз вище вказаного Національного стандарту України ДСТУ Б В.2.6-99:2009 дає суду змогу зробити висновок, що розміри дверних блоків виготовлених ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] не відповідають даному стандарту щодо відповідності висоти дверних блоків до їх ширини. Так відповідно до затвердженого стандарту, ширина дверних блоків: вход, кухня, сп-1 мала становити не менше 870 мм, а не 850 мм та 820 мм відповідно, що стосується ширини дверних блоків у су, кухня-2. Чулан, яка становить 660 мм, то відповідно до затвердженого стандарту не можлива ширина дверного блоку менша ніж 670 мм ±4 мм. Відповідно до ст. 868 ЦК України підрядник зобов`язаний до укладення договору побутового підряду надати замовникові необхідну та достовірну інформацію про запропоновані роботи, їх види та особливості, про ціну та форму оплати роботи, а також повідомити замовникові на його прохання інші відомості, що стосуються договору. Як встановлено в судовому засіданні ФОП [PERSON] в порушення вимог визначених Національним стандартом України ДСТУ Б В.2.6-99:2009 «Конструкції будинків і споруд. Блоки дверні дерев`яні» виготовив дверні блоки за розмірами не передбаченими даним стандартом та в порушення вимог ст. 868 ЦК України належним чином не надав цю інформацію [PERSON] . Посилання відповідача, на те, що нестандартні розміри дверних блоків узгоджувалися із замовником, суд до уваги не приймає, оскільки на таблиці із зазначеним розмірами відсутній підпис замовника. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] суд до уваги не приймає, оскільки вони суперечать показам свідка [PERSON] та позивача [PERSON] , які заперечили узгодження з ними даних розмірів. Крім того, суд бере до уваги покази свідка [PERSON] , який пояснив суду, що замовник відразу після встановлення дверей висловила претензію, щодо їх розмірів. Крім того, в Національному стандарті України ДСТУ-Н Б В.2.6-146:2010 конструкції будинків і споруд. Настанова щодо проектування і влаштування вікон та дверей», затвердженого Наказом Мінрегіон України від 15.11.2010 р. № 444 (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) зазначені наступні вимоги. П. 6.1.2 стандарту передбачає, що при реконструкції і ремонті будинків тільки за результатами обміру прорізів з урахуванням результатів огляду остаточно визначають у проектній документації габаритні розміри віконних та дверних блоків. В п. 6.4.2 зазначено, що результати обмірів оформлюють аркушем обміру (додаток Д), в якому зазначаються: креслення прорізу (вид зсередини, ззовні); розмір прорізів (за горизонталлю, вертикаллю, діагоналей, відхилення суміжних прорізів від горизонталі та вертикалі тощо), проектний розмір вікна чи дверей; розміри монтажних швів . Згідно п. 6.4.3 За основу приймають мінімальний розмір прорізів. В п. 6.4.5 зазначено, що допустимі граничні відхилення розмірів прорізу не повинні перевищувати зазначені в НД на віконні та дверні прорізи. Коли в результаті перевищення допусків або відхилення від заданих розмірів прорізу потрібні зміни або доопрацювання, то вони повинні бути узгоджені з замовником робіт до початку улаштування вікон або дверей. Як встановлено в судовому засіданні вказані вимоги виконавцем робіт ФОП [PERSON] дотримані не були, передбачений вищевказаним стандартом аркуш оформлення результатів обмірів складений не був. Оскільки позивач є споживачем послуг, які їй надав відповідач, то на правовідносини позивача із відповідачем також розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до положень п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Встановлено, що позивач, укладаючи договір по виготовлення, поставку та монтаж виробів, розраховувала на отримання замовлених нею дверних блоків належної якості, яка полягала в дотриманні виробником вимог, щодо їх розмірів. Відповідач, виготовив та поставив дверні блоки з істотними недоліками (розміри дверей не відповідають затвердженому Національному стандарту), які не були ним усунуті у визначені чинним законодавством строки. З урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, які свідчать про порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором та вимог чинного законодавства в частині виготовлення дверних блоків належної якості, які були виготовлені з істотними недоліками, що не усунуті відповідачем в добровільному порядку та не можуть бути усунуті у визначені чинним законодавством строки, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині повернення коштів в сумі 79000,00 грн., сплачених позивачем за товар неналежної якості, що містить істотні недоліки підлягають до задоволення. Посилання позивача, як на недолік дверей, їх неякісне лакування, суд до уваги не приймає, оскільки дана обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засідання. Як на доказ даної обставини позивач послалася на висновок № 61/19 буд. експертного будівельно-технічного дослідження від 15.11.2019 року виконаного експертом Гнаток В.Г., даний висновок суд вважає неналежним доказом, оскільки під час його виконання експерт використовував будівельні нормативні документи, які були не чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: Державний стандарт ГОСТ 6629-88 «Двері дерев`яні внутрішні для житлових та громадських будівель. Типи та конструкції». Що стосується вимог про стягнення пені в розмірі 630420 (шістсот тридцять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп., суд зазначає наступне. Згідно положень абз.3 ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Суд погоджується з розміром неустойки, визначеним позивачем, разом з тим, приймає до уваги, що розмір неустойки більше ніж у сім разів перевищує розмір збитків, а тому дійшов висновку про зменшення розмір неустойки до суми вартості товару, а саме: 79000,00 грн. Стосовно позовної вимоги про відшкодування позивачці моральної шкоди, яку вона оцінює у 5000 грн. суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 611 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, якщо це встановлено договором або законом. В договорі, укладеному між сторонами, не передбачені випадки відшкодування моральної шкоди. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 09.11.2016 року у справі № 6-1575цс16, спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституцією України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. З огляду на те, що по справі не встановлено обставин, з якими закон пов`язує право на відшкодування моральної шкоди, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову та в зв`язку з тим, що позивач за даною категорію справи, в частині задоволених вимог, була звільнена від сплати судового збору згідно ЗУ «Про захист прав споживачів», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial