Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] на підставі ордера № 119 від 22 жовтня 2013 року, виданого на підставі спільного рішення адміністрації та ради трудового колективу Києво-Святошинського виробничого управління житлово-комунального господарства № 15 від 07 жовтня 2013 року. Квартира видана [PERSON] на сім`ю 3 осіб. Зазначена квартира не приватизована і знаходиться у комунальній власності м. Боярка. За вказаю адресою також зареєстрований відповідач, який не проживає у ній із жовтня 2013 року, що підтверджується актом депутата міської ради від 11.11.2020 за № 2533. Позивач зазначила, що за вищезазначеною квартирою [ADDRESS] був наявний борг за користування житлово-комунальними послугами у розмірі 45\~000,00 грн. Вказаний борг був сплачений [PERSON] на 80 % у розмірі 27\~000,00 грн., а на іншу частину був підписаний договір реструктуризації у повному обсязі, що підтверджується квитанціями від 14.09.2020. Відповідач не здійснює оплату за житлово-комунальні послуги. [PERSON] проживає за іншим місцем. Свої особисті речі та належне йому майно до квартири не завозив, в ній не мешкає, його речі в квартирі відсутні. Відповідач не слідкує за санітарно-технічним станом квартири, у витратах на утримання квартири, поточних ремонтах квартири участі не приймає, будь-які платежі за квартиру не сплачує. Перешкоди у користуванні даною квартирою відповідачу ніхто не чинив. Спільний побут сторони не ведуть. Позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Правом на надання відзиву на позов не скористався. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.\~280-281\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України). У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] на підставі ордера №119 від 22 жовтня 2013 року, виданого на підставі спільного рішення адміністрації та ради трудового колективу Києво-Святошинського виробничого управління житлово-комунального господарства № 15 від 07 жовтня 2013 року. Квартира видана [PERSON] на сім`ю з 3-х осіб. Зазначена квартира не приватизована. Як вбачається із копії акта депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11.11.2020, [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2013 року. За змістом ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.4\~ст.9 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК Української РСР)\~ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 71 ЖК Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК Української РСР\~суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2013 року, тобто більше шести місяців. Доказів наявності поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні більше шести місяців, наявності перешкод у користуванні ним цим приміщенням матеріали справи не містять. Отже, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, ст. 9, 71-72 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved