Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

04.06.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору до ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц». 05.06.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 21.11.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про об`єднання в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору зустрічної позовної заяви ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 18.03.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем за первісним позовом зазначено, що 21.12.2017 року між ним та ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» укладено кредитний договір № 072791. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 4.2., 5.1., 5.2., 8.1., 9.1., 9.8., 9.9., 9.12. зазначеного вище кредитного договору, кредитодавець надає позичальникові грошові кошти (кредит) в сумі 10 000, 00 грн. на умовах зворотності, платності, строковості, а позичальник зобов`язується повернути кредит у визначений цим договором термін та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі встановленому у п. 1.4. цього договору; кредит надається шляхом перерахування кредитодавцем суми кредиту на будь-який з поточних рахунків позичальника, операції за яким здійснюються за допомогою електронного платіжного засобу (банківської платіжної картки), номер якої вказаний заявником/позичальником під час заповнення анкети заявки на отримання кредиту; кредит за цим договором надається станом на 30 днів та підлягає поверненню позичальником разом із процентами за користування кредитом не пізніше 19.01.2018 року, якщо інше не визначено п. 1.7 договору. Строк користування кредитом може бути продовжено у порядку, визначеному п. 1.7. договору; сторони погодили, що за кожен день користування кредитом позичальник сплачує на користь кредитодавця проценти у розмірі 1, 60 % від суми кредиту, але не менше ніж 4, 0 % від суми кредиту за весь строк користування кредитом. Процентна ставка за Договором є фіксованою; реальна річна процентна ставка за кредитом 584, 00 % річних; сторони несуть відповідальність за порушення цього договору згідно з чинним законодавством України та цим договором; при порушенні позичальником своїх зобов`язань за цим договором, в тому числі, у разі прострочення встановленого у цьому договорі строку повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, позичальник на вимогу кредитодавця сплачує на користь кредитодавця пеню у розмірі 3, 0 % від простроченої в оплаті суми за кожен день такого прострочення. Обов`язок позичальника сплатити пеню у випадках, передбачених цим пунктом договору, виникає на підставі вимоги кредитодавця пред`явленої в порядку, визначеному п. 9.11. цього договору. Пеня підлягає сплаті позичальником у термін, вказаний у вимозі кредитодавця. Вказаний у вимозі кредитодавця розмір нарахованої на дату пред`явлення вимоги пені є остаточним і підлягає коригуванню на дату повного погашення заборгованості за договором (повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом). Розмір нарахованої на дату повного погашення заборгованості за договором пені доводиться до відома позичальника шляхом розміщення відповідних відомостей в особистому кабінеті позичальника в день до повного погашення заборгованості; невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання фінансових кредитів ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц». Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджує і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця http://www.mgroshi.com.ua; позичальник підтверджує, що отримав від кредитодавця до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі, інформацію про механізм захисту фінансовою постановою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги, реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (адреса, номер телефону), а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів; підписуючи цей договір, позичальник засвідчує, що: він ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та положеннями цього договору та відповідних додаткових угод до нього і зобов`язується їх дотримуватися; вся необхідна інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансових послуг без нав`язування її придбання; повідомлений про свої права згідно з законодавством України; до укладення цього договору надав згоду, усвідомлюючи її правові наслідки, на використання в подальшому в рамках договірних відносин сторін електронного підпису одноразовим ідентифікатором в якості аналога його (позичальника) власноручного підпису; він надає згоду на передачу кредитодавцеві своїх персональних даних та їх обробку, зберігання та використання для цілей цього договору, в тому числі (проте не обмежуючись) для оцінки фінансового стану позичальника та його спроможності виконати зобов`язання за цим договором; надає згоду на те, що кредитодавець має право звертатись за інформацією про фінансовий стан позичальника до будь-яких третіх осіб, в тому числі тих, що пов`язані з позичальником діловими, професійними, особистими, сімейними або іншими стосунками; він надає свою повну безвідкличну згоду на те, що кредитодавець має право збирати, отримувати, надавати та іншим чином отримувати інформацію про нього через третіх осіб, в тому числі, але не виключно, через бюро кредитних історій, відповідно до чинного законодавства України; надає згоду на те, що у разі невиконання або неналежного виконання ним (позичальником) своїх зобов`язань за цим договором, кредитодавець має право на підставі цього положення договору передавати персональні дані позичальника третім особам (включаючи, але не обмежуючись, бюро кредитних історій, іншим кредитним або фінансовим установам, колекторським компаніям) для захисту законних прав та інтересів кредитодавця, стягнення заборгованості за договором, пені, збитків, а також застосування кредитодавцем інших засобів правового захисту. Вважає, що зазначеним договір є недійсним з підстав порушення кредитодавцем вимог ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» абз. 5, 11 п. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних». 16.10.2018 року відповідачем ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» заперечувало проти заявлених позовних вимог, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Крім того, ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» звернулося з зустрічними позовними вимогами з підстав невиконання [PERSON] своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, просили стягнути з останнього: 10 000, 00 грн. сума кредиту; 47 360, 00 грн. - сума процентів за користування кредитом; 287 280, 00 грн. - сума пені, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 169, 61 грн. та 10 800, 00 грн. витрат на правову допомогу. 17.12.2019 року [PERSON] подав відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до змісту якого заперечував проти заявлених до нього вимог у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні. У судовому засіданні 18.08.2021 року позивач відсутній, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, просили розглядати справу за їх відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, а зустрічні позовні вимоги задовольнити. Врахувавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2017 року між [PERSON] та ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» укладено кредитний договір № 072791. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 4.2., 5.1., 5.2., 8.1., 9.1., 9.8., 9.9., 9.12. зазначеного вище кредитного договору, кредитодавець надає позичальникові грошові кошти (кредит) в сумі 10 000, 00 грн. на умовах зворотності, платності, строковості, а позичальник зобов`язується повернути кредит у визначений цим договором термін та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі встановленому у п. 1.4. цього договору; кредит надається шляхом перерахування кредитодавцем суми кредиту на будь-який з поточних рахунків позичальника, операції за яким здійснюються за допомогою електронного платіжного засобу (банківської платіжної картки), номер якої вказаний заявником/позичальником під час заповнення анкети заявки на отримання кредиту; кредит за цим договором надається станом на 30 днів та підлягає поверненню позичальником разом із процентами за користування кредитом не пізніше 19.01.2018 року, якщо інше не визначено п. 1.7 договору. Строк користування кредитом може бути продовжено у порядку, визначеному п. 1.7. договору; сторони погодили, що за кожен день користування кредитом позичальник сплачує на користь кредитодавця проценти у розмірі 1, 60 % від суми кредиту, але не менше ніж 4, 0 % від суми кредиту за весь строк користування кредитом. Процентна ставка за Договором є фіксованою; реальна річна процентна ставка за кредитом 584, 00 % річних; сторони несуть відповідальність за порушення цього договору згідно з чинним законодавством України та цим договором; при порушенні позичальником своїх зобов`язань за цим договором, в тому числі, у разі прострочення встановленого у цьому договорі строку повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, позичальник на вимогу кредитодавця сплачує на користь кредитодавця пеню у розмірі 3, 0 % від простроченої в оплаті суми за кожен день такого прострочення. Обов`язок позичальника сплатити пеню у випадках, передбачених цим пунктом договору, виникає на підставі вимоги кредитодавця пред`явленої в порядку, визначеному п. 9.11. цього договору. Пеня підлягає сплаті позичальником у термін, вказаний у вимозі кредитодавця. Вказаний у вимозі кредитодавця розмір нарахованої на дату пред`явлення вимоги пені є остаточним і підлягає коригуванню на дату повного погашення заборгованості за договором (повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом). Розмір нарахованої на дату повного погашення заборгованості за договором пені доводиться до відома позичальника шляхом розміщення відповідних відомостей в особистому кабінеті позичальника в день до повного погашення заборгованості; невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання фінансових кредитів ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц». Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджує і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця http://www.mgroshi.com.ua; позичальник підтверджує, що отримав від кредитодавця до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі, інформацію про механізм захисту фінансовою постановою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги, реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (адреса, номер телефону), а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів; підписуючи цей договір, позичальник засвідчує, що: він ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та положеннями цього договору та відповідних додаткових угод до нього і зобов`язується їх дотримуватися; вся необхідна інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансових послуг без нав`язування її придбання; повідомлений про свої права згідно з законодавством України; до укладення цього договору надав згоду, усвідомлюючи її правові наслідки, на використання в подальшому в рамках договірних відносин сторін електронного підпису одноразовим ідентифікатором в якості аналога його (позичальника) власноручного підпису; він надає згоду на передачу кредитодавцеві своїх персональних даних та їх обробку, зберігання та використання для цілей цього договору, в тому числі (проте не обмежуючись) для оцінки фінансового стану позичальника та його спроможності виконати зобов`язання за цим договором; надає згоду на те, що кредитодавець має право звертатись за інформацією про фінансовий стан позичальника до будь-яких третіх осіб, в тому числі тих, що пов`язані з позичальником діловими, професійними, особистими, сімейними або іншими стосунками; він надає свою повну безвідкличну згоду на те, що кредитодавець має право збирати, отримувати, надавати та іншим чином отримувати інформацію про нього через третіх осіб, в тому числі, але не виключно, через бюро кредитних історій, відповідно до чинного законодавства України; надає згоду на те, що у разі невиконання або неналежного виконання ним (позичальником) своїх зобов`язань за цим договором, кредитодавець має право на підставі цього положення договору передавати персональні дані позичальника третім особам (включаючи, але не обмежуючись, бюро кредитних історій, іншим кредитним або фінансовим установам, колекторським компаніям) для захисту законних прав та інтересів кредитодавця, стягнення заборгованості за договором, пені, збитків, а також застосування кредитодавцем інших засобів правового захисту. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст. ст. 215, ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203, 626-628, 1054 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним ; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей; договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що відповідачем було порушено вимоги ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» абз. 5, 11 п. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних». За правилами ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», перед укладенням договору про надання фінансових послуг фінансова установа чи інший суб`єкт господарювання, що надає фінансові послуги, зобов`язані повідомити клієнта у письмовій або електронній формі, у тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, про: 1) особу, яка надає фінансові послуги: а) найменування (для фізичної особи - підприємця: прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові), місцезнаходження, контактний телефон і адреса електронної пошти особи, яка надає фінансові послуги, адреса, за якою приймаються скарги споживачів фінансових послуг; б) найменування особи, яка надає посередницькі послуги (за наявності); в) відомості про державну реєстрацію особи, яка надає фінансові послуги; г) інформацію щодо включення фінансової установи до відповідного державного реєстру фінансових установ або Державного реєстру банків; ґ) інформацію щодо наявності в особи, яка надає фінансові послуги, права на надання відповідної фінансової послуги; д) контактну інформацію органу, який здійснює державне регулювання щодо діяльності особи, яка надає фінансові послуги; 2) фінансову послугу - загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, включно з податками, або якщо конкретний розмір не може бути визначений - порядок визначення таких витрат; 3) договір про надання фінансових послуг: а) наявність у клієнта права на відмову від договору про надання фінансових послуг; б) строк, протягом якого клієнтом може бути використано право на відмову від договору, а також інші умови використання права на відмову від договору; в) мінімальний строк дії договору (якщо застосовується); г) наявність у клієнта права розірвати чи припинити договір, права дострокового виконання договору, а також наслідки таких дій; ґ) порядок внесення змін та доповнень до договору; д) неможливість збільшення фіксованої процентної ставки за договором без письмової згоди споживача фінансової послуги; 4) механізми захисту прав споживачів фінансових послуг: а) можливість та порядок позасудового розгляду скарг споживачів фінансових послуг; б) наявність гарантійних фондів чи компенсаційних схем, що застосовуються відповідно до законодавства. 3. Інформація, що надається клієнту, повинна забезпечувати правильне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Абзацами 5, 11 п. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних; відкликати згоду на обробку персональних даних. Так, оспорюваний договір укладено між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» та [PERSON] в електронній формі. Останній отримав грошові кошти у розмірі 10 000, 00 грн. строком на 30 днів та зобов`язався сплатити суму кредиту та проценти за користування кредитом до 19.01.2018 року. Факт отримання грошових коштів не заперечується позивачем, а також підтверджується відповідачем. На виконання вимог ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» надано позивачу до укладення оспорюваного договору всю необхідну інформацію, що відображено у п. 9.8. кредитного договору № 072791 від 21.12.2017 року. Щодо п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначена норма Закону дає право позивачу не погоджуватися на укладення договору з занадто високою, на його погляд, відсотковою ставкою, однак з огляду на дію принципу свободи договору та погодження позивача на його укладення, зазначена обставина не може бути прийнята судом як підстава для визнання правочину недійсним. Крім того, посилання позивача на абз. 5, 11 п. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» також не приймається судом до уваги, оскільки, підписуючи спірний договір позивач погодився з його п. 9.9., де відображено всі умови щодо захисту персональних даних. Слід зазначити, що позивач не надав суду жодних доказів, що у момент укладення кредитного договору № 072791, а саме 21.12.2017 року він не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, його волевиявлення не було вільним та не відповідало його внутрішній волі, правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а також зміст правочину суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відтак, позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору не знайшли свого підтвердження та не підлягають задоволенню судом. Щодо зустрічних позовних вимог, ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» з підстав невиконання [PERSON] своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, просили стягнути з останнього: 10 000, 00 грн. сума кредиту; 47 360, 00 грн. - сума процентів за користування кредитом; 287 280, 00 грн. - сума пені, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 169, 61 грн. та 10 800, 00 грн. витрати на правову допомогу. Так, судом зазначено вище про встановлення обставини укладення 21.12.2017 року кредитного договору № 072791 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» та [PERSON] . Крім того, встановлено факт невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення тіла кредиту, відтак 10 000, 00 грн., які отримано [PERSON] від ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» має бути повернуто позичальником в примусовому порядку. Щодо стягнення сум процентів та пені, слід виходити з наступного. ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» просить стягнути з [PERSON] 47 360, 00 грн. - сума процентів за користування кредитом. Верховний Суд у своїй постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови. Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Так, 15.05.2018 року ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» було пред`явлено до [PERSON] вимоги про погашення 21 600, 00 грн. процентів за користування кредитом, а відтак після зазначеної вимоги право нарахування процентів ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» за зазначеним кредитним договором припинено, а стягненню з [PERSON] у примусовому порядку підлягає саме 21 600, 00 грн. процентів за користування кредитом. ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» просить стягнути з [PERSON] 287 280, 00 грн. пені, у той час як сума кредиту складає 10 000, 00 грн. За правилами абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України ). Відтак, стягненню з [PERSON] підлягає пеня у розмірі 5 000, 00 грн. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в частині стягнення: 10 000, 00 грн. - тіла кредиту, 21 600, 00 грн. - процентів за користування кредитними коштами та 5 000, 00 грн. - пені, що разом становить 36 600, 00 грн. Щодо розподілу судових витрат. Підстави для розподілу судових витрат за первісним позовом відсутні. Щодо судових витрат за зустрічним позовом. Так, ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» просили стягнути з [PERSON] на їх користь: судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 169, 61 грн. та 10 800, 00 грн. витрат на правову допомогу. За правилами ст. ст. 133, 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» не надало суду належних доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу, а відтак вимоги про їх повернення [PERSON] , не підлягають задоволенню судом. З урахуванням часткового задоволення зустрічного позову та відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, стягненню з [PERSON] підлягає сплачена ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «Кредит Комерц» при зверненні до суду грошова сума судового збору у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial