Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Явір-Житлобуд-2» на його користь надмірно сплачені за договором № 5226 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 10.07.2021 р. грошові кошти у сумі 53 231,56 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 10.07.2012р. між дружиною позивача та ТОВ «Явір-Житлобуд-2» було укладено договір № 5226 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до п. 3 договору розмір щомісячної плати за надані послуги становить 253,50 грн. У квартирі [ADDRESS] вказаного будинку весь час дії договору позивач постійно проживає з дружиною та дітьми. Протягом часу з 10.07.2012р. по 01.10.2021р. своєчасно здійснювалась оплата послуг з утримання, що підтверджується відповідними банківським платіжним документами. Розрахунком перерахованих за послуги та надмірно сплачених грошових коштів за період з липня 2012р. по жовтень 2021р. Вартість послуг згідно з договором 253,50 грн.*112 міс.=28 392,00 грн. Перераховано на рахунок ТОВ «Явір-Житлобуд-2» 81 623,56 грн. переплата складає 53 231,56 грн. У серпні 2021р. серед мешканців будинку була розповсюджена копія договору від 01.10.2021р. про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Співвласники не наділяли ніяку особу правом укладати такий договір. До того ж не може бути двох договорів на одну й ту саму послугу. Розповсюджена копія договору між ТОВ «Явір-Житлобуд-2» та співвлвсниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] містить істотні умови, які відрізняються від умов, передбачених договором № 5226 від 10.07.2012р. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 11.11.2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Директором ТОВ «Явір-Житлобуд-2» надано відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позивачем по справі має бути особа, якій неправомірними діями або бездіяльністю відповідача порушено права чи законні інтереси. [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] та він не укладав договір про надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території з відповідачем. Позивачем надано відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є іхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачу відомо про склад родини із дати укладання договору. Директором ТОВ «Явір-Житлобуд-2» Пануровською О.А. надано відповідь на відповідь на відзив в якому зазанчила, що додане до відповіді свідоцтво про шлюб не є документом, який надає повноваження позивачу пред`являти позов в інтересах власника квартири [ADDRESS] [PERSON] . Предметом позову є захист прав споживачів сфері надання житлово-комунальних послуг, що виключає дослідження судом питання придбання вказаної квартири за спільні кошти подружжя. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. 10.07.2012р. між ТОВ «Явір-Житлобуд-2» в особі директора Кривобородова О.О. та [PERSON] був укладений договір № 5226 від 10.07.2012р./а.с.19-21/. Відповідно до п. 3 вказаного договору розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення цього договору становить 253,5 грн. Відповідно до п.21 вказаний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 10.07.2013р. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору жодною із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається продовженим. Як вбачається із матеріалів справи договір № 5226 від 10.07.2012р. був укладений, саме між ТОВ «Явір-Житлобуд-2» та [PERSON] - дружиною позивача. Крім того, доказів, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] суду не надано. Позивач долучає до матеріалів справи договір ТОВ «Явір-Житлобуд-2» за адресою: [ADDRESS] та відповідно до якого ціна послуги з управління становить 9,94 грн. на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 вказаного Закону). Згідно зі статтею 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило спосіб захисту порушеного права визначено законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають задоволенню, оскільки позивач не є стороною договору укладеного 10.07.2012р. та не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , а є лише зареєстрованою особою та членом сім`ї власника квартири. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed