Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , шлюб між ними розірваний. Дитина з дня народження проживає та знаходиться на утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Посилаючись на норми СК України, позивач просить задовольнити позов. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с.27). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, за змістом поданої в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України заяви просила розглянути справу без її участі, оскільки вона знаходиться поза межами країни (а.с.34), заперечень проти заочного розгляду справи не висловила. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України відповідно до приписів п.19 перехідних положень ЦПК України та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (а.с.32,36,38), до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. За даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб інформація про [PERSON] станом на 29.09.2021 року відсутня (а.с.26). У розумінні ч.4 ст.223 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач та відповідач з 10.05.2014 року по 25.11.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі (рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2016 року, набрало законної сили 10.03.2017 року, а.с.10), є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, а.с.6). Позивач з дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.5, 9). Суд надає оцінку обґрунтуванню позову з позиції слушності аргументів, належності і достатності доказів та приписів норм права, що підлягають застосуванню до спірних відносин сторін. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та встановивши такі правовідносини, як: наявність батьківських відносин між дитиною та відповідачем (родинний зв`язок визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України, кровне споріднення підтверджено свідоцтвом про народження дитини); - перебування дитини на утриманні позивача, яка пред`явила позов про стягнення аліментів (після фактичного припинення відносин батьків дитина проживає з матір`ю); - відсутність між батьками дитини угоди про сплату аліментів (договір про сплату аліментів на дитину відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України не укладався); - невідповідність утримання дитини, що надається, розміру, достатньому для її розвитку, - суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо аліментних зобов`язань відповідача є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина - відповідач є особою працездатного віку, доказів незадовільного стану його здоров`я та перебування на його утриманні інших осіб суду не надано. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК України) . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.3 ст.182 СК України). Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного, суд зазначає про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, тобто до [INFO] , як таких, що ґрунтуються на чинному законодавстві та спрямовані на забезпечення інтересів дитини відповідно до справжніх обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернувся до суду 12.08.2021 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню присуджені аліменти. Рішення суду у справах про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць (ч.1 ст.430 ЦПК України). Згідно з п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення має бути зазначено про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, враховуючи вимоги якої, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 908 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved