Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

у серпні 2021 року представник органу опіки та піклування Татарбунарської міської ради Одеської області засобами поштового зв`язку надіслав до суду позовну заяву до відповідачки, в якій просив: 1) відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , від матері [PERSON] у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей; 2) стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] є матір`ю чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька кожної дитини внесені до актових записів про їх народження згідно із частиною 1 статті 135 СК України. За результатами оцінки рівня безпеки дітей зроблено висновок щодо рівня безпеки дітей як "дуже небезпечно". Діти занедбані, недоглянуті, голодні, запас їжі відсутній, запас молочної суміші для немовляти на одне кормління. На підлогах кімнат фекалії, повна антисанітарія, відсутня постільна білизна, мінімум одягу. У [PERSON] , [INFO] , ймовірний перелом правої руки. Оскільки умови, в яких перебували малолітні діти несли безпосередню загрозу їх життю та здоров`ю, органом опіки та піклування Татарбунарської міської ради Одеської області 14 серпня 2021 року було прийнято рішення № 188 "Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] " та влаштовано дітей для медичного огляду в педіатричне відділення Комунального некомерційного підприємства "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради. За рішеннями виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області від 25 серпня 2021 року за номерами 210, 211, 212, 213, діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були тимчасово влаштовані до Комунального некомерційного підприємства "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини" Одеської обласної ради" на повне державне забезпечення. Ухвалою Саратського районного суду від 27 вересня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 58-59). Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 02 листопада 2021 року о 14:30 годин (а.с. 78). Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року Комунальне некомерційне підприємство "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини" Одеської обласної ради залучено до участі справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.86). Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с 106). Представник позивача та Служби у справах дітей Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Шалар Л.Д. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] та її представник Куйтуклу В.Д. позов не визнали, просили не відбирати дітей, послались на те, що на час відібрання дітей відповідачка змушена була їздити на роботу до м. Ізмаїла, а дітей залишала з своїм батьком [PERSON] .. Наполягали на тому, що відповідачка любить своїх дітей, бажає їх повернути у родину та вживає для цього дієвих заходів. В даний час вона проживає в м. Миколаєві у будинку хрещеної дітей [PERSON] , де створені належні умови для проживання та виховання дітей. Відповідачка працює, придбала дітям одяг, іграшки та засоби гігієни. Пояснила, що дуже скучила за дітьми, неодноразово відвідувала заклад, де знаходяться діти, телефонує та цікавиться станом здоров`я дітей. Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини", якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав заяви про розгляд справи без його участі (а.с 113, 131, 146). Вислухавши представника позивача та служби у справах дітей Татарбунарської міської ради Шалар Л.Д., відповідачку [PERSON] та її представника Куйтуклу В.Д. , свідка [PERSON] , дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , які видані Березанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області; серії [NUMBER] , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та серії [NUMBER] , виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) підтверджують, що [PERSON] є матір`ю чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9-12). Відомості про батька кожної дитини внесені до актових записів про їх народження згідно із частиною 1 статті 135 СК України, що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за номерами 00032225075, 00032225563, 00032225861, 00032226078, які сформовані 20 серпня 2021 року та видані Татарбунарським відділом державної реєстрації цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с. 45-52). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8), але постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.39). Згідно з актом обстеження умов проживання від 04.07.2021 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що мати [PERSON] залишила дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з дідусем [PERSON] , від якого відчутний запах алкоголю, та відсутня чотири дні. Умови проживання незадовільні, в кімнатах неохайно, брудно, на підлозі бруд. Немовля не мите, має запрілості. Дідусю запропоновано терміново зв`язатися з матір`ю для її термінового повернення за місцем мешкання. В присутності членів комісії немовля помите та накормлено. Вирішено на одну добу залишити дітей за місцем мешкання. Того ж дня [PERSON] зателефонувала начальнику служби у справах дітей Татарбунарської міської ради та повідомила про своє повернення (а.с.13). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.08.2021 року, мати [PERSON] залишила чотирьох малолітніх дітей без догляду. Умови проживання незадовільні, антисанітарія, безлад, постільна білизна відсутня, на полу фекалії, є одне місце для спання дітей та одне спальне місце для немовляти. Одяг для дітей майже відсутній, брудний, запас їжі відсутній, для немовляти запас на одне кормління. Діти голодні (а.с.14). За результатами актів проведення оцінки рівня безпеки дітей зроблено висновок щодо рівня безпеки дітей як "дуже небезпечно". Вага, зріст кожної дитини значною мірою не відповідають віку. Діти занедбані, недоглянуті, голодні, запас їжі відсутній, запас молочної суміші для немовляти на одне кормління. На підлогах кімнат фекалії, повна антисанітарія, відсутня постільна білизна, мінімум одягу. У [PERSON] , [INFO] , ймовірний перелом правої руки (а.с.19-30). Оскільки умови, в яких перебували малолітні діти несли безпосередню загрозу їх життю та здоров`ю, органом опіки та піклування Татарбунарської міської ради Одеської області 15 серпня 2021 року було прийнято рішення № 188 "Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від матері" та тимчасово влаштовано дітей для медичного огляду в педіатричне відділення Комунального некомерційного підприємства "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради (а.с.31). Про негайне відібрання дітей інформовано Білгород-Дністровську окружну прокуратуру (а.с.37). Наказами Служби у справах дітей Татарбунарської міської ради від 16.08.2021 року за номерами 18, 19, 20, 21, діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] взяті на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування у зв`язку із відібранням від матері (а.с.31-33). З інформації Комунального некомерційного підприємства "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради, вбачається, що четверо малолітніх дітей відповідачки були госпіталізовані у педіатричне відділення зазначеної лікарні. У [PERSON] при обстеженні виявлений закритий перелом обох кісток правого передпліччя. Дитині надана медична допомога (а.с.44). Відповідно до рішень виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області від 25 серпня 2021 року за номерами 210, 211, 212, 213, діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були влаштовані до Комунального некомерційного підприємства "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини" Одеської обласної ради на повне державне забезпечення (а.с.64-67, 68-71). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є хрещеною матір`ю [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та троє її дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у 2019 році проживали в належному свідку та її чоловіку будинку [ADDRESS] . Відповідачка поводилась нормально, алкогольні напої не вживає взагалі, претензій до неї не було, вона сумлінно ставилась до виконання своїх батьківських обов`язків, доглядала дітей, ніколи їх не ображала, купувала їм все необхідне. Діти перебували в черзі для отримання місць у дошкільному навчальному закладі. В 2020 році [PERSON] погодилась на умовляння свого батька [PERSON] та разом з дітьми переїхала до с. Білолісся Татарбунарського району Одеської області, за місцем проживання батька. [INFO] [PERSON] народила четверту дитину - сина [PERSON] . Батько відповідачки не працює, щоб забезпечити родину [PERSON] змушена була залишати дітей з батьком та виїжджати на роботу. Після відібрання дітей [PERSON] звернулась до неї та за її згодою знову оселилась в будинку [ADDRESS] , де в даний час проживає. Відповідачка любить дітей, бажає їх повернути, важко переносить розлуку з ними, часто плаче. [PERSON] працює у м.Миколаєві на базарі, придбала для своїх дітей меблі, постільну білизну, одяг, засоби гігієни, іграшки. Разом з відповідачкою вони неодноразово відвідували Комунальне некомерційне підприємство "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини", де в даний час перебувають діти. Відповідачка часто телефонує до "Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини", цікавиться станом здоров`я своїх дітей. З інформації служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 06.10.2021 року за № 1196/08.01-18, встановлено, що [PERSON] звернулася з питання обстеження умов її проживання за адресою: [ADDRESS] . Власницею приватного будинку, в якому має намір проживати [PERSON] з дітьми є [PERSON] , яка підтвердила, що вона дійсно згодна, щоб родина [PERSON] проживатиме в її будинку, в якому створені умови для дітей. [PERSON] з дітьми раніше проживали за цією ж адресою, але покинули місце проживання та переїхали. В поле зору служби родина [PERSON] потрапила у 2019 році у зв`язку з повідомленням від "Центру первинної медико-санітарної допомоги № 4" м. Миколаєва через недостатній догляд за дітьми з боку матері. Під час проживання [PERSON] на території Центрального району м.Миколаєва служба у справах дітей постійно тримала на контролі дану сім`ю. У разі прийняття рішення про повернення [PERSON] дітей та прибуття її на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , родину буде направлено під супровід Миколаївського центру соціальних служб дітей, сім`ї та молоді. Служба у справах дітей триматиме дану сім`ю на контролі (а.с.82). Акти обстеження умов проживання від 16.10.2021 за № 3-133 та від 09.11.2021 року підтверджують, що за адресою: [ADDRESS] розташований приватний будинок, який складається з трьох кімнат, з усіма зручностями. В будинку підключені усі комунікації, опалення, світло, вода. Для підігріву води є бойлер. Для [PERSON] та її дітей обладнано дві кімнати, де розміщено диван для матері та 4 дитячих ліжечка, постільна білизна, електроприлади. Для дітей складений чистий сезонний одяг, взуття, побутова хімія. Придбано засоби гігієни для дітей та дитяче харчування. Кімнати теплі, затишні, охайно прибрані. В дворі розміщена літня кухня, де є запаси продуктів. Для дітей та матері створені умови для проживання та відпочинку. Власник будинку [PERSON] та його дружина [PERSON] дають згоду на проживання в їх будинку [PERSON] та її чотирьох дітей. [PERSON] є хрещеною матір`ю двох дітей та буде допомагати [PERSON] у вихованні та догляді за дітьми. [PERSON] бажає забрати дітей до себе в родину для постійного проживання та виховання (а.с.83, 136). Згідно довідки від 27.02.2021 року за № 92 Надбузького професійного аграрного ліцею с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, [PERSON] дійсно навчається на 3 курсі з 01.09.2019 року до 15.01.2023 року в зазначеному навчальному закладі за професією "Кухар, кондитер" (а.с.100). Листом від 05.11.2021 року за № 1366/08.01-18, скерованим до Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Миколаївської міської ради, служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради повідомила, що [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання в даному будинку створені для повернення дітей, наявні дитячі ліжечка для всіх дітей, дитячі речі по сезону, засоби гігієни. [PERSON] бажає повернути дітей, змінила відношення до виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Служба у справах дітей просить взяти під соціальний супровід родину [PERSON] для подолання складних життєвих обставин та створення умов для повернення дітей в родину, провести відповідну роботу з матір`ю для підвищення батьківського потенціалу щодо утримання, виховання та догляду за дітьми. Про результати проведеної роботи повідомити службу (а.с.135). Акти про результати відвідування та піклування дитиною від 03 листопада 2021 року № 02/06-141 та від 03 грудня 2021 року № 02/06-152, які надані КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини" підтверджують, що малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , які з 25.08.2021 року перебувають на повному державному забезпеченні у КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини" Одеської обласної ради", мати [PERSON] відвідувала 07.09.2021, 08.09.2021. Телефонувала 18.09.2021, 10.10.2021, 11.10.2021, 26.10.2021, 01.11.2021, 15.11.2021, цікавилася їх самопочуттям (а.с.117, 132). Частиною 1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року),яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст. 9 Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У абзаці 4 ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26 квітня 2001 року визначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Відповідно до ст. 12 цього ж Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 8 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Ст. 51 Конституції України та ст. ст.151, 180 СК України встановлюють для батьків обов`язок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. За роз`ясненнями, наданими у п.п.16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Згідно із положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) наголосив, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у рішенні у справі "Гаазе проти Німеччини" (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. У рішенні від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України" (заява № 2091/13), та в п. 100 рішення від 16 липня 2015 року "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) ЄСПЛ наголосив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). Дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив, що підставою негайного відібрання дітей без позбавлення батьківських прав було виникнення в сім`ї відповідачки [PERSON] небезпечної для дітей обстановки, яка існувала саме в серпні 2021 року. Акти обстеження умов проживання від 16.10.2021 за № 3-133 та від 09.11.2021 року, показання свідка [PERSON] , акти про результати відвідування та піклування дитиною підтверджують, що на теперішній час мати [PERSON] змінила свою поведінку, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, створила належні умови для проживання та виховання дітей, бажає повернути дітей в родину, виявляє материнську любов та турботу. Враховуючи, що відпали підстави, що зумовили негайне вилучення дітей, відсутність на час розгляду справи підстав для відібрання дітей від матері, віддаючи перевагу праву кожної дитини відповідачки на проживання в сім`ї разом із матір`ю та на піклування матері, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed