Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 21.01.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про що 21.01.2014 року складено відповідний актовий запис №81. Під час шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . В листопаді 2020 року відповідач залишив дружину та малолітню дитину, переїхав проживати в ніше місце. З того часу сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. На думку позивача, подальше існування шлюбу є недоречним та суперечить інтересам позивача, шлюб носить формальний характер, відновлення шлюбних відносин неможливе. Враховуючи наведені обставини позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 01.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 21.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про що 21.01.2014 року складено відповідний актовий запис №81 (а.с.7). Від шлюбу подружжя має спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 908 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved