Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 20.12.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №99962, вчинений 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « КАЧАЙ ГРОШІ» грошових коштів в розмірі 24001,00 грн., стягнуто з ТОВ « КАЧАЙ ГРОШІ» в користь [PERSON] , сплачений судовий збір в сумі 1362грн. В рішенні суду визначено представнику позивача п`ятиденний строк з дня отримання копії рішення для заявлення вимог про компенсацію витрат. Адвокат Стефанович Ю.М. подав до суду клопотання про долучення до справи доказів витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч.2, 3 ст.270 ЦПК України). Суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки мотиви суду стосовно позовних вимог, підстав та предмету позову у справі наведені у повному тексті рішення суду, а додаткове рішення стосується розподілу судових витрат, порядок розподілу яких чітко визначений законом, а сторони з цього приводу висловились в процесі судового розгляду. Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів ,перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місце знаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ст.141 ЦПК України). Як встановлено судом, позивачем [PERSON] та адвокатським об`єднанням « Громадське професійне об`єднання адвокатів Личаківського району м.Львова « ПАЛАТА АДВОКАТІВ» в особі адвоката Стефановича Юрія Михайловича укладено Угоду про надання правової допомоги від 03.11.2021 року . Як вбачається із акту про надані послуги від 24.12.2021 згідно договору про надання правничої (правової) допомоги від 03.112021р, загальна вартість послуг, наданих адвокатом становить 10000,00 гривень. Вказана сума не була перераховано адвокату Стефановичу Ю.М., оскільки вартість послуг визначених у Актів позивачем сплачується адвокату протягом 15 робочих днів з дня його підписання. З наданих відповідачем до заяви документів не можна зробити належний висновок про обсяг наданих адвокатом Стефанович Ю.М. позивачу послуг. Адвокатом не долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру з якої можна б зробити висновок, що позивач на підставі Договору передав адвокату 10000 гривень. Крім цього, адвокатом не долучено суду детального опису виконаних робіт ( наданих послуг) позивачу [PERSON] . З огляду на те, що заявлені витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн. ( написання позовної заяви, заяви про забезпечення позову та представництво інтересів в суді, витребування доказів) є не співрозмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу. Враховуючи те, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, позов задоволено, а позивач належно не підтвердив надані йому адвокатські послуги (витрати на правничу допомогу), суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Outcome: dismissed