Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Харківська міська рада в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартири [ADDRESS] , судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Комінтернівської районної в місті Харкові ради від 21.10.2008 року № 252-10 наймачами трикімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] були визнані [PERSON] , [INFO] , його дружина [PERSON] , [INFO] , його мати [PERSON] , [INFO] , його сестра [PERSON] , [INFO] та його племінник [PERSON] , [INFO]. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , також [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . Позивач вказала, що на теперішній час у спірній квартирі зареєстровані наймачі [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , який у червні 2019 року зібрав свої речі та переїхав мешкати до іншого житлового приміщення. Також позивач зазначила, що не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні ставить її у тяжке матеріальне становище, оскільки вона несе весь тягар по сплаті за комунальні послуги та позбавлена можливості розпоряджатися належним їй майном. Враховуючи вищевикладене, вона була вимушена звернутися до суду. Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 21.09.2021 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач є його племінником, який мешкав у спірній квартирі до 2015 року, та потім переїхав мешкати до жінки і більше у спірній квартирі не мешкав. В червні 2019 року відповідач з`явився в квартирі [ADDRESS] зібрав свої речі, та поїхав. До вказаної квартири він увійшов, оскільки мав ключи від неї. Також, зазначила, що не перешкоджала відповідачу у користуванні спірним житловим приміщенням. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи ХМР до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В наданих до суду письмових поясненнях представник третьої особи зазначив, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач належним чином не обґрунтовує позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В позовній заяві немає доказів, які б встановлювали причини відсутності відповідача у спірній квартирі, зокрема щодо визнання відповідача непрацездатним, знаходження його в установі соціальної допомоги чи перебування у місцях обмеження чи позбавлення волі, а також не надано інформації щодо місця роботи відповідача та відомостей щодо перешкоджання доступу в спірну квартиру. Крім того, вказав, що визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] , порушить його конституційні права на житло, що закріплені у статті 47 Конституції України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS] , наймачами якої відповідно до рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної ради в місті Харкова № 252-10 від 21.10.2008 року є [PERSON] (наймач), [PERSON] (дружина), [PERSON] (мати), [PERSON] (сестра), [PERSON] (племіник) (а.с. 10). Згідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 20.08.2018 року та Серії [NUMBER] від 05.04.2018 року [PERSON] , помер [INFO] та [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 15, 16). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 17.09.2020 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Відповідач по справі [PERSON] більше 1 року у спірному житловому приміщенні не проживає. Ці обставини встановлені судом на підставі пояснень в судовому засіданні свідків. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що знайома з позивачем по роботі більше 25 років, та була знайома з її чоловіком. Вона бачила племінника позивача у 2018 році, який є відповідачем по справі, та їй відомо, що вони з позивачем мешкала разом у спірній квартирі. Останній раз вона бачила відповідача у грудні 2018 року разом з позивачем та її чоловіком. Також, заначила, що вона буває вдома у позивача один раз на місяць, а тому її відомо, що з 2019 року відповідач не проживає у спірній квартирі, та вона його або його особистих речей у житловому приміщенні не бачила. Свідок зазначив, що про конфлікти між сторонами з приводу спірної квартири їй не відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона знайома з позивачем, та вона є подругою її матері близько 15 років. В спірній квартирі вона буває один раз на місяць, та відповідача по справі, з яким вона знайома, не бачила з 2015 року. У вказаній квартирі проживає позивач з третьою особою, особистих речей відповідача там не бачила. Останній раз вона бачила відповідача в місті в 2019 році. Також, додала, що про конфлікти між сторонами з приводу спірної квартири їй не відомо. Суд не має підстав для сумніву стосовно об`єктивності пояснень свідків, у зв`язку з тим, що вказані особи ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об`єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України, особу може бути визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона не проживає в ньому понад шість місяців без поважних причин. На підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що відповідач, відсутній в спірному житловому приміщенні більше шести місяців без поважних причин, і тому може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача, в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або зі зустрічними позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звертався. Реєстрація місця проживання відповідача, у квартирі, наймачем якої є позивач безперечно, обмежує її права, як наймача по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушена самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не користується без поважних причин житловим приміщенням квартири [ADDRESS] більш як шість місяців, він є таким, що втратив право користування цим житлом приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved