Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

У вересні 2021 року орган опіки та піклування Бобринецької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, передання дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Сім`я [PERSON] з травня 2018 року перебуває на обліку служби у справах дітей Бобринецької міської ради, як така, де дитина опинилася у складних життєвих обставинах. Під час систематичних обстежень умов проживання даної сім`ї умови проживання спостерігалися незадовільні, мати знаходилась у нетверезому стані, не маючи змоги пояснити де знаходиться її дитина. Соціальними працівниками з [PERSON] проводились профілактичні, роз`яснювальні бесіди щодо належного утримання, виховання та догляду за дитиною, створення санітарно-гігієнічних умов в помешканні, необхідності лікування від алкогольної залежності на що остання не реагувала, вживала спиртні напої, не займалася вихованням дитини. Хлопчик постійно залишається без нагляду, бродяжить містом. Протягом 2021 року [PERSON] двічі була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.184 КУпАП, за неналежне утримання та виховання дитини. У зв`язку з тим, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини [PERSON] , не бере участі у його фізичному та духовному розвитку, навчанні та вихованні, створилися умови, які загрожують життю та здоров`ю дитини. 12.08.2021 року комісією з питань захисту прав дитини Бобринецької міської ради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина та стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням виконавчого комітету Бобринецької міської ради від 27.08.2021 року №363 [PERSON] відібрано від матері та влаштовано до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради. Внаслідок того, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню, догляду та утриманню своєї дитини, не піклується про її виховання, здоров`я, не створює належних умов для повноцінного розвитку дитини, підготовки до самостійного життя та праці, що у відповідності до ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина. У зв`язку з викладеним позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина, стягнути з неї аліменти на утримання дитини та передати дитину органу опіки та піклування, яким є виконавчий комітет Бобринецької міської ради для подальшого влаштування. Ухвалою суду від 15.09.2021 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження (а.с.35-36). Ухвалою суду від 11.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про виклик свідків (а.с. 84-85). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, додатково пояснивши, що хлопчик самостійно приїхав до служби у справах дітей та просив забрати від матері через те, що остання вживає алкоголь. Дитина хоче проживати в родині де про нього піклуються. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав, оскільки в дитячому будинку дитині краще не буде. ЇЇ умови проживання задовільні. Дитина має свою кімнату, одяг, іграшки. Дбала про сина, відводила його до школи та забирала зі школи. Дитина не була голодна, забезпечена необхідними речами. Офіційно не працевлаштована. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.5). Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №00020988011 від 14.09.2018 року, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.6). Відповідно до копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №3515-1721770-2018, відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (зворотній бік а.с.4). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.12.2020 року по справі №383/540/20 відмовлено органу опіки та піклування Бобринецької міської ради Кіровоградської області в задоволенні позову до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] та стягненні аліментів, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с.17-20). Відповідач у 2021 році двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями постанов Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.06.2021 року та від 31.03.2021 року (а.с.54-55, 57-58). Як встановлено з копій листів Комунального закладу «Бобринецький міський центр соціальних служб» від 06.08.2021 року №01-23/56, від 11.08.2021 року №01-23/58 та від 12.08.2021 року №01-23/59, неодноразово було здійснено відвідування сім`ї [PERSON] , зокрема 11.08.2021 року та 12.08.2021 року. На момент відвідування [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, дитини вдома не було, зі слів матері дитина грається на дитячому майданчику (а.с. 8, 9, 10). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 05.08.2021 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що сім`я недостатньо забезпечена продуктами харчування, у помешканні брудно, затхле повітря, потребує генерального прибирання. Хлопчик має окрему кімнату, недостатньо забезпечений предметами особистої гігієни (а.с.13). Відповідно до копій актів обстеження умов проживання та відвідування сім`ї/особи №151/01-41, встановлено, що 12.08.2021 року під час обстеження умов проживання [PERSON] у будинку брудно, затхле повітря, продуктами харчування та предметами першої необхідності не забезпечені. На момент обстеження мати перебувала у нетверезому стані. Дитина одягом та взуттям забезпечена недостатньо. Дитина на момент обстеження відсутня, зі слів матері хлопчик грається з друзями (зворотній бік а.с.10, а.с.14). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 26.08.2021 року, умови проживання не покращилися. Продукти харчування відсутні, мати знаходиться у нетверезому стані, хлопчик вдома відсутній. Мати з вітчимом постійно вчиняють сварки та бійки і дитина втікає з дому (а.с.15). Відповідача двічі було попереджено службою у справах дітей Бобринецької міської ради про те, що у разі неналежного виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до дитини буде порушено у суді питання про позбавлення її батьківських прав, що підтверджується копіями довідок-попередження від 18.05.2021 року (а.с.11), від 12.08.2021 року (а.с.12). 27.08.2021 року виконавчим комітетом Бобринецької міської ради було прийнято рішення №363 про відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та влаштування дитини до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с.21). За інформацією Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради від 20.09.2021 року №01-13/146/1, малолітній [PERSON] , 2012 року народження, неодноразово перебував у вказаному закладі, а саме: з 20.09.2018 року по 14.02.2019 року, повернутий матері, з 24.12.2019 року по 28.09.2020 року, повернутий службі у справах дітей Бобринецької міської ради, з 28.09.2020 року по 18.12.2020 року, повернутий матері, з 28.08.2021 року по теперішній час дитина перебуває на повному державному утриманні. За період останнього перебування дитини у закладі мати її не відвідувала, не телефонувала, письмових запитів на адресу закладу не надсилала (а.с.63). За висновком органу опіки та піклування Бобринецької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бобринецької міської ради 27.08.2021 року №364, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Бобринецької міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на його утримання (а.с.51). Свідок [PERSON] пояснила, що обіймає посаду директора КЗ «Бобринецький міський центр соціальних служб» з 01.10.2020 року по даний час. В листопаді місяці 2020 року відповідач звернулась до них з проханням здійснити оцінку потреб її родини. Вона разом з представниками служби у справах дітей, інспектором з ювенальної превенції Олена Дмітрієва здійснювали оцінку потреб сім`ї відповідача та взяли її сім`ю під соціальний супровід. В листопаді 2021 року вона разом з фахівцем із соціальної роботи КЗ «Бобринецький міський центр соціальних служб» [PERSON] , представником служби у справах дітей та [PERSON] здійснили вихід за місцем проживання сім`ї відповідача, під час якого встановили, що в будинку було брудно, відповідач перебувала в стані алкогольного сп`яніння, дитини вдома не було, місце знаходження дитини їй не було відомо. Перевірку умов проживання проводили комісійно в березні-червні 2021 року. Вони шукали дитину по сусідах, парках, майданчиках. Пропонували відповідачу звернутись до лікаря-нарколога. В серпні 2021 року зі слів прибиральниці їй стало відомо, що того дня в обідній час її шукав за місцем знаходження її кабінету по вулиці Незалежності, 80, каб. 424 хлопчик - [PERSON] , після чого вона з участю працівника поліції [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , почали шукати хлопчика, якого знайшли біля магазину в місті Бобринець. Відповідач нецензурною лайкою виганяла їх з двору, не переставала вживати алкоголь. Малолітній [PERSON] говорив, що йому буде краще в іншому місці. Вони приїжджали по 3-4 рази на місяць за місцем проживання відповідача. В особистих чи родинних стосунках з відповідачем не перебуває, неприязних відносин не має, її показання є правдивими, підстав оговорювати відповідача не має. Свідок [PERSON] пояснила, що працює фахівцем із соціальної роботи КЗ «Бобринецький міський центр соціальних служб» з 05.02.2021 року по даний час. Відповідач перебуває під соціальним супроводом комунального закладу, в якому вона працює. Вона в складі комісії, до якої також входили офіцер громади [PERSON] , офіцер з ювенальної превенції [PERSON] і працівник служби у справах дітей [PERSON] або [PERSON] двічі на тиждень здійснювали відвідування відповідача, під час якого [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, що вона не заперечувала, та пояснювала, що дитина перебуває на майданчику. В серпні 2021 року вручили відповідачу направлення до лікаря-нарколога. Від звернення за допомогою до Кіровоградського обласного наркологічного диспансера відповідач відмовилась. [PERSON] приїхав та повідомив, що мати знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та був голодний через відсутність продуктів харчування. Свідок [PERSON] пояснила, що працює інспектором ювенальної превенції відділу превенції Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, та обслуговує території Кетрисанівської та Бобринецької територіальних громад. Приблизно в липні 2020 року вона разом з працівником служби у справах дітей та іншими членами комісії здійснювала виїзд за місцем проживання відповідача для перевірки її умов проживання. З березня 2021 року відповідач почала зловживати алкогольними напоями та на момент перевірки в червні, липні, серпні 2021 року перебувала в стані алкогольного сп`яніння, не знала де знаходиться її син. Дитина говорила, що була свідком вживання відповідачем алкоголю. На допущені випадки невиконання відповідачем батьківських обов`язків реагувала складанням протоколів про адміністративне правопорушення та проводила профілактичні бесіди з відповідачем, яка обіцяла виправитись, з огляду на що протокол не складався. В ході перевірок виявлялось, що хлопчик гуляв до 23 години в невідомому місці. Хлопчик говорив, що не жалкує, що його забирають до дитячого будинку. Відповідач не займалась вихованням свого сина, не доглядала за ним. Здійснювала відвідування родини відповідача від одного до трьох разів на тиждень та проводила профілактичну роз`яснювальну роботу. Її показання є правдивими, підстав оговорювати відповідача не має, неприязних відносин до неї не має. Свідок [PERSON] пояснив, що з 2019 року обіймає посаду поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадянами відділу превенції Кропивницького районного управління поліції в Кіровоградській області та територіально обслуговує територію Бобринецького об`єднаної територіальної громади. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку як така, що знаходиться в складних сімейних обставинах. [PERSON] зловживає спритними напоями, під час відвідування сім`ї відповідача за місцем їх проживання [ADDRESS] , [PERSON] або перебувала в п`яному вигляді, або мала запах алкоголю (перегару), висловлювала свою неповагу до відвідувачів. Відсутність дитини вдома пояснювала тим, що її дитина гуляє, його місце знаходження їй відомо не було. Свої обов`язки щодо виховання сина не виконує. [PERSON] говорив, що батьки п`ють горілку та б`ються. Також чув від її сина, що мама вдома вживає алкогольні напої зі своїм співмешканцем [PERSON] . Також мав місце випадок як [PERSON] самостійно приїхав до будівлі міської ради та повідомив, що його мати перебуває вдома в стані алкогольного сп`яніння. Коли приїхав разом з хлопчиком за адресою проживання відповідача за речами [PERSON] , останній був задоволений тим, що його влаштовують до центру реабілітації та прохав зачекати його поки він збере свої речі та іграшки. На його прохання припинити зловживання алкогольними напоями відповідач інколи реагувала грубою лайкою, а інколи обіцяла припинити вживання алкоголю, яких не дотримувалась. Також влітку 2021 року хлопчик пояснював, що не їв, або їв трохи, або лише вчора. Оскільки співмешканець відповідача [PERSON] перебуває під адміністративним наглядом, тому відвідував сім`ю відповідача як в складі комісії, так і окремо, майже кожного дня. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Під час судового розгляду справи в судовому засіданні була заслухана думка малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який пояснив суду, що на даний час проживає у дитячому будинку та навчається у четвертому класі. Раніше проживав у м. Бобринець разом з мамою [PERSON] та батьком [PERSON] . Коли проживав з мамою навчався у третьому класі, успіхи в навчанні були не дуже. Мама відводила його до школи та забирала зі школи. Домашні завдання робив з мамою. У м. Бобринець у нього є друзі з якими гуляв до ночі. Мама в цей час готувала їжу або десь ходила пити горілку. Коли приходив зі школи додому мама вдень була вдома, увечері десь уходила. Мама пила горілку коли батька не було вдома. Батько працював на полі до вечора кожен день, крім вихідних. В його присутності мама вживала алкоголь, казала щоб не розповідав батьку. Мама лягала часто спати вдень коли була п`яна. Коли мама та батько разом вживали алкоголь вчиняли сварки під час яких батько бив маму. Такі сварки виникали часто. Також часто залишався сам вдома. Були випадки коли вдома не було що їсти з приводу чого звертався до мами, яка інколи готувала їжу, а інколи ні. Коли мама пила горілку тікав з дому гуляти з друзями до ночі. Коли тікав з дому мама його шукала, вночі ховався від неї. В цей час йому було страшно, оскільки була ніч. Таких випадків було близько десяти. Востаннє потрапив до дитячого будинку, оскільки самостійно на велосипеді приїхав до служби у справах дітей та розповів, що мама з батьком вживають горілку та б`ють його. Прийти до служби у справах дітей вирішив самостійно без будь-якого примусу. Мама його не відвідувала коли востаннє його забрали до дитячого будинку. Батько з мамою часто його ображали коли не слухався, не хотів допомагати та тікав з дому, били його лозиною. За мамою не сумує та не хоче з нею проживати. Хоче проживати в іншій сім`ї. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п. 135; рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, п. 100). Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вона, він ухиляються від виконання своїх обовЙ`язків щодо виховання дитини. Вказане свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. За змістом положень ч.5 ст.167 СК України якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Суд, дослідивши надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, враховуючи фактичні обставини справи, зокрема зловживання відповідачем алкогольними напоями, притягнення її до адміністративної відповідальності у зв`язку з невиконанням своїх батьківських обов`язків, надані в судовому засіданні пояснення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вважає, що під час судового розгляду справи доведено винну поведінку відповідача, яка полягає у невиконанні останньою своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, створенні неналежних умов для розвитку дитини. Відповідач під час перебування дитини у Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради з нею не спілкується, не цікавиться про її життя, здоров`я та розвиток, що свідчить про її небажання утримувати, виховувати дитину і піклуватися про неї. Таку фактичну поведінку відповідача суд розцінює як втрату інтересу до дитини. Незважаючи на те, що дитина п`ять разів відбиралась службою у справах дітей від відповідача остання належних висновків не зробила, та своє ставлення до дитини не змінила. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та передання дитини на опікування органу опіки та піклування - виконавчому комітету Бобринецької міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідач не довела зміну своєї поведінки щодо дитини, прагнення здійснювати належне піклування за нею, не спростувала, що свідомо нехтувала обов`язками матері щодо сина. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення її батьківських прав не свідчить про її інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку. Крім того, згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому згідно із ч.2 ст.166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Судом встановлено, що відповідач за віком та станом здоров`я є працездатною, тобто має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід та має можливість брати участь в утриманні своєї дитини, оскільки інших доказів суду не надано. Тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини є обґрунтованою та законною. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у загальному розмірі 1816 грн. (908 грн. - за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 908 грн. - за позовну вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: approved