Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Представник позивача Ременюк Т.О. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути заборгованість з відповідача [PERSON] за кредитним договором №500836288 від 24.07.2020 року у розмірі 531446 гривень 08 копійок та судові витрати у розмірі 7971 гривень 69 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Акціонерним товариством «Альфа банк» та [PERSON] укладено угоду про надання особистого кредиту № 500836288. За умовами вказаного кредитного договору відповідач зобов`язаний сплачувати кредит, згідно графіку погашення заборгованості за кредитом у якому визначено періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконував, на вимоги банку не реагував, унаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 30.08.2021 року становила 531446,08 грн., з яких 427064,56 грн. - заборгованість за кредитом, 104381,52 грн. - заборгованість по відсотках, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача у позовній заяві заявляв клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані представником позивача докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. 24 липня 2020 року між АТ «Альфа банк» та [PERSON] укладено Оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500836288. За умовами договору [PERSON] отримав кредит у сумі 429925,44 грн., зі сплатою 32 % річних. Повернення кредиту, сплата процентів, сум комісійної винагороди та інших платежів здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених Угодою про надання кредиту та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до Оферти/Акцепту про укладення Угоди про надання кредиту, що є невід`ємною частиною Угоди про надання кредиту. Згідно з пунктом 3 Оферти/Акцепту, сукупна вартість кредиту з урахуванням усіх супутніх послуг визначена в Додатку № 1 до цього договору та є невід`ємною частиною Угоди про надання кредиту. Внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, станом на 30 серпня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 531446,08 грн., з яких 427064,56 грн. - заборгованість за кредитом, 104381,52 грн. - заборгованість по відсотках. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Відповідно статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, згідно статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплатити відсотки. На підставі частини 2 статті 1054 частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з положеннями статі 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц, Велика Палата Верховного Суду вказала, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту. Враховуючи те, що вимоги кредитора й обов`язки боржника за договором про надання споживчого кредиту у добровільному порядку не були виконані на час ухвалення судового рішення, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові вказала на наявність підстав для дострокового стягнення заборгованості. Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у розмірі 531446,08 грн., яка позивачем доведена повністю, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає вимоги Банку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7971 грн. 69 коп.

Outcome: approved