Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 14 лютого 1998 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАГСу Дубровицького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №7. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: син - [PERSON] , 2000 року народження; дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Збереження їхньої сім`ї є неможливим і суперечить їх інтересам. Фактичні шлюбні відносини припинені з початку 2021 року. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задоволити. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 лютого 1998 року. Шлюб зареєстровано відділом РАГСу Дубровицького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №7. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14 лютого 1998 року (а.с.12). Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: син - [PERSON] , 2000 року народження; дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Однак, як вбачається із позовної заяви, позивач просила суд не надавати строк для примирення, оскільки за час сімейного життя між нею та відповідачем склались обставини, що виключають можливість спільного проживання, почуття любові та поваги між ними втрачено, фактично шлюбні відносини між ними припинені, примирення та збереження сім`ї неможливе, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін, а тому вважає, що їхня сім`я розпалась остаточно і шлюб існує формально. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України та ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно п.10 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, примирення є неможливим, сім`я розпалася остаточно і зберегти її - неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволенню, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнуті судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 908,00 грн. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved