Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що 28.09.2021 за місцем роботи їй повідомили, що з неї стягуються грошові кошти згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. Після ознайомлення з виконавчим провадженням їй стало відомо, що 09.09.2021 ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження №66766268 з примусового виконання виконавчого напису №41867, виданого 17.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» заборгованості за період з 20.04.2021 по 27.04.2021 за кредитним договором №2824547 від 23.08.2020, укладеного між нею та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», у сумі 10670,00 та виконавчого збору 1067,00 грн. Вважає виконавчий напис № 41867від 17.05.2021 незаконним, оскільки його вчинено з грубим порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення виконавчих написів. Вона оспорює сам факт укладення кредитного договору. Надані відповідачем нотаріусу документи не підтверджують укладання між сторонами у письмовій формі кредитного договору. Зазначений виконавчий напис був вчинений за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог відповідача до неї у визначеному виконавчому написі розмірі. Виписки по рахунку боржника відповідачем надано не було; немає документів, які підтверджують безспірність права стягувача вимагати сплати боргу по кредиту, оскільки немає документів, які підтверджують їх видачу та настання строків їх повернення. За відсутності її повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, відсутній її обов`язок сплачувати заборгованість на користь нового кредитора. Вищезазначене вважає достатньою правовою підставою вважати виконавчий напис №41867, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 17.05.2021 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 30.09.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 04.10.2021 було відкрито провадження у справі, витребувано від приватного нотаріуса певні докази. Ухвалою суду від 27.10.2021 підготовче засідання відкладено, витребувано від приватного нотаріуса певні докази. Ухвалою суду від 18.11.2021 підготовче провадження у зазначеній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник - адвокат Брошко І.В. в судове засідання не з`явились. Позивач надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі та участі представника. Також зазначила, що проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого представника відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання ним відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії виконавчого напису, вчиненого 17.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 41867, вбачається, що 17.05.2021 вказаним нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 2824547 від 23.08.2020 за період з 20.04.2021 по 27.04.2021 у розмірі 10670,00 грн. У вищевказаному виконавчому написі зазначено, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 2824547 від 23.08.2020, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», правонаступником прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ». Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66766268, винесеної 09.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським Владиславом Юрійовичем, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 17.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 41867 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 10670,00 грн. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд звертає увагу на те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідачем суду не було надано копію кредитного договору № 2824547 від 23 серпня 2020 року, за яким на підставі виконавчого напису з позивача стягується заборгованість. На виконання ухвали суду зазначений договір не був наданий і нотаріусом, який вчинив виконавчий напис. Також матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором № 2824547 від 23 серпня 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ». Окрім того, відповідачем не було надано доказів того, що ним до нотаріуса було надано виписку з рахунку позивача, яка б містила обов`язкові реквізити, що повинні бути вказані у ній згідно п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (дата здійснення останніх (попередніх) операцій по рахунку, код валюти, суми операцій (відповідно за дебетом або кредитом) тощо). Без цих відомостей з виписки абсолютно неможливо з`ясувати коли і які саме суми були отримані позивачем від позикодавця, коли були нараховані відсотки, в якому розмірі та за який період було нараховано відсотки, яким є розмір заборгованості та чи існує заборгованість взагалі. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності усіх необхідних для вчинення такого напису документів, перелік яких передбачений пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тому оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, в той час як заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною. Факт наявності цього виконавчого напису суттєво порушує права позивача. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивач сплатив судовий збір у сумі 908,00 грн. (квитанція №1 від 30.09.2021) за подачу позовної заяви та 454,00 грн. (квитанція №2 від 30.09.2021) за подачу заяви про забезпечення позову, який підлягає стягненню на її користь з відповідача. Згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. З урахуванням задоволення позову підстав для скасування заходів забезпечення позову станом на час ухвалення цього рішення суд не вбачає.

Outcome: approved