Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації на її користь одноразову щорічну грошову винагороду за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за 2018-2019 роки відповідно до ст.57 Закону України «Про освіту» в сумі 10051 грн., недоотриману за останній день роботи 20% надбавку за престижність праці в сумі 53 грн. 85 коп., 10% за ведення військового обліку в сумі 26 грн. 92 коп., надбавку за складність і напруженість у роботі за 6 робочих днів в грудні 2020 року в сумі 161 грн. 56 коп., середній заробіток за несвоєчасний розрахунок в сумі 14220 грн. 52 коп. на день подачі позову до суду та моральну шкоду в сумі 5000 грн., мотивуючи тим, що з 01.09.2016 вона була призначена на посаду методиста районного інформаційно-методичного центру відділу освіти Овруцької райдержадміністрації та бібліотекаря районного інформаційно-методичного центру відділу освіти Овруцької райдержадміністрації, а з 14.12.2016 переведена на посаду методиста районного інформаційно-методичного центру відділу освіти на повний робочий день. 1 квітня 2018 року на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 24. 01. 2018 віділ освіти Овруцької райдержадміністрації було перейменовано на відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації. Відповідно до наказу №60-К від 23.12.2020 по відділу освіти культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації вона була звільнена з роботи з 23.12.2020 за п. 1 ст. 40 КЗпП України, в зв`язку з скороченням штату. В день звільнення вона працювала повний робочий день. Однак, за останній робочий день - 23.12.2020, заробітну плату відповідачем оплачено їй не в повному розмірі, а тільки в розмірі її середнього посадового окладу. Тобто, за останній день роботи їй не було виплачено: 20% надбавки за престижність праці в сумі 53 грн. 85 коп., 10% за ведення військового обліку в сумі 26 грн. 92 коп., надбавки за складність і напруженість у роботі за 6 робочих днів в грудні 2020 року в сумі 161 грн. 56 коп., а всього недоплачено 242 грн. 33 коп., на що вона мала право відповідно до наказів по відділу. Крім того, відповідачем заборговано та не виплачено на день її звільнення одноразову щорічну грошову винагороду за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за 2018-2019 роки, яка виплачується у розмірі до одного посадового окладу, що передбачено ст.57 Закону України «Про освіту» в сумі 10051 грн., виходячи з її посадового окладу на 2018 рік - 4426 грн. та на 2019 рік - 5625 грн.. Її звернення до відповідача про виплату вказаної винагороди від 16.12.2020 залишено без задоволення. 28.12.2020 відповідач частково провів з нею розрахунок, зарахувавши на її картковий рахунок в банку 20733 грн. 15 коп., а 21.01.2021 зараховано на картковий рахунок решту суми, яка належала їй по наказу №60-К про звільнення. Однак, на день подачі позову до суду відповідач не доплатив їй заробітну плату за останній день роботи та щорічну грошову винагороду за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за 2018 та 2019 роки в загальнвй сумі 10293 грн. 33 коп.. Тому вона претендує і на стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок в сумі 14220 грн. 52 коп.. Крім того, діями відповідача, який порушив її право на оплату праці та несвоєчасно розрахував її при звільненні, недоплатив щорічну грошову винагороду за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за 2018-2019 роки, грубо порушив Закон, їй спричинені моральні страждання. Вона є інвалідом 3 групи, проживає одна, на утриманні має батьків-пенсіонерів похилого віку, яких опікує. Її донька є студентом 3 курку Львівського медичного національного університету, стипендію не отримує, а тому дії відповідача призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків, вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Спричинену моральну шкоду вона оцінює в 5000 грн., які повинні бути стягнуті з відповідача. Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 15.03.2021 було залучено до участі у вказаній справі Коростенську районну державну адміністрацію, як співвідповідача. Ухвалою Овруцького районного суду від 06.08.2021 було залучено до участі у справі відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації, в якості співвідповідача. Відповідач - відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю та необгрунтованістю, посилаючись на те, що зі змісту п.2 Порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №898 від 05.06.2000, встановлено, що щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутності порушень виконавчої і трудової дисципліни та здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці. Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і крефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та оргінізацій окремих галузей бюджетної сфери» від 30.08.2002 №1298 вбачається, що надбавка за складність та напруженість у робіті в разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни скасовується або зменшується. На думку відповідача позивачем не було наведено та обгрунтовано доказами наявність підстав для виплати їй надбавки за складність та напруженість у роботі. Також позивач посилається на те, що вона недоотримала за останній день роботи надбавки: 20% за престижність праці та 10% за ведення військового обліку. Відповідно до вимог чинного законодавства надбавки та премії виплачуються працівникам в межах затверджених кошторисних призначень. Відповідно до листа начальника відділу від 18.01.2021 Г-53 вбчається, що з [PERSON] (в останній день роботи) було здійснено розрахунок як з позаштатним праціваником, так як останній робочий день позивача припадав на день її звільнення. Позаштатний працівник - особа, яка працює на підприємстві, в установі, організації на основі трудового дорговору, але не є штатним працівником, тобто без зарахування її до штатного розпису. Розмір заробітної плати такого працівника встановлюється за домовленістю сторін і не визначається штатним розписом. [PERSON] просить стягнути середній заробіток за несвоєчасний розрахунок. Однак, у додатках до позовної заяви містяться докази, які свідчать, що з позивачем при звільненні відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адімністрації здійснив розрахунок у повному обсязі та з дотриманням вимог чинного законодавства. Звертають увагу на розрахунковий лист за 2020 рік, відповідно до якого сума виплати становить в загальному розмірі з врахуванням загальнообов`язкових утримань 53278 грн. 05 коп.. З виписки по картковому рахунку позивача вбачається, що на рахунок позивача з грудня 2020 року по січень 2021 року були зараховані кошти в сумі 54217 грн. 03 коп.. Тобто, відділом освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області здійснено повний розрахунок з [PERSON] при звільненні. Також позивачем не надано до суду жодних доказів того, що їй було спричинено моральну шкоду, а тому вимога про її стягнення є безпідставною. Додатково звертають увагу суду, що відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації є правонаступником виключно відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації. Зміст передавального акту свідчить, що будь-які зобов`язання по районному інформаційно-методичному центру не передавалися. Особливу увагу звертають на наказ начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації від 18.09.2020 №74 «Про внесення змін до наказу №72 від 09.09.2020», в якому вказано, що діяльність районного інформаційно-методичного центру як підпорядкованого підрозділу відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райнної державної адміністрації Житомирської області припинено, а відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області не являється правонаступником районного інформаційно-методичного центру. Крім того, фінансування районного інформаційно-методичного центру згідно статуту здійснювалося з районного бюджету, а відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації фінансується виключно з державного бюджету. Позивач надала відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просить відхилити наведені відповідачем у відзиві заперечення та мотиви, які, на її думку, є надуманими, не заслуговуюють на увагу, не відповідають вимогам законодавства. При цьому вказала, що постановою Житомирського апеляційного суду від 19.08.2021 у справі №286/307/21 було достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01.09.2016 вона працювала на посаді методиста районного інформаційно-методичного центру відділу освіти та бібліотекаря районного інформаційно-методичного центру відділу освіти Овруцької райдержадміністарції, а 14 грудня 2016 року переведена на посаду методиста районного інформаційно-методичного центру відділу освіти на повний робочий день. Розпорядженням голови райдержадміністрації №9-к від 24.01.2018 відділ освіти Овруцької райдержадміністрації було перейменовано у відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації. 02.04.2018 її було переведено на посаду методиста інформаційно-методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, а 23.12.2020 - звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України в зв`язку з скороченням штату. Розпорядженням голови Овруцької райдержадміністрації №156 від 30.12.2020 відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації було реорганізовано шляхом приєднання до Коростенської райдержадміністрації. Розпорядженням голови Коростенської райдержадміністрації №25А від 15.03.2021 затверджено передавальні акти балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів структурних підрозділів, які мають статус юридичних осіб публічного права, зокрема Овруцької райдержадміністрації. Згідно передавального акту відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації реорганізований шляхом приєднання до відділу освіти охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської райдержадміністрації, відповідно усі права та обов`язки останнього переходять до правонаступника - відділу освіти охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської райдержадміністрації, а тому він є належним відповідачем у справі. Тому посилання у відзиві на ті обставини, що на день звільнення з роботи вона була позаштатним працівником відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, що діяльність інформаційно-методичного центру, в якому вона працювала на день звільнення, було підпорядковано віділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації та те, що вказаний відділ не являється правонаступником райнного інформаційно-методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації є надуманими та безпідставними. Посилання відповідача на п.2 Порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №898 від 05.06.2000, підтверджує її право на вказану грошову винагороду, так як вона сумлінно працювала, порушень виконавчої і трудової дисципліни за період роботи не мала. Так як відповідачем порушені її трудові права у зв`язку з невиплатою усіх належних сум при звільненні, що змусило її докладати додаткових зусиль для відновлення порушеного права, тому вона має право на відшкодування моральної шкоди. Відповідачі: Коростенська районна державна адміністрація та відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області надали заперечення, в яких просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та визнати їх неналежними відповідачами по даній справі, відмічаючи, що підставою виплати щорічної грошової винагороди педагогічному працівнику є його сумлінна праця, зразкове виконання покладених на нього обов`язків за умови досягнення успіхів. Однак, жодним нормативним актом не визначено змісту понять «сумлінна праця», «зразкове виконання службових обов`язків». Тому, такі поняття є оціночними судженнями і їх встановлення щодо конкретного праціваника визначається адміністрацією роботодавця на власний розсуд, а питання надання педагогічному працівнику щорічної грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків належить до дискреційних повноважень адміністрації роботодавця. Вимогу щодо стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок вважають безпідставною. Фінансування Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, як органу державної влади, здійснюється з державного бюджету. У статуті районного методичного кабінету відділу освіти Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області вказано, що джерелами фінансування райметодкабінету є кошти районного бюджету, що підтверджується рішенням Овруцької районної ради від 20.12.2019 № 524, відповідно до якого фінансування методцентрів здійснювалось з районного бюджету. Використання ж бюджетних коштів на цілі, що не відповідають бюджетним асигнуванням вважаються нецільовим використанням бюджетних коштів, що передбачено ст. 119 Бюджетного кодексу України. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, зазначили, що позивачем не надано доказів щоло тривалості та глубини душевних і моральних страджань, не доведено яких вимушених змін у життєвих стосунках вона зазнала. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача - відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлялися про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовими повістками, які не отримувалися представниками відповідача з посиланням на перебування останнього в процесі реорганізації. Представники відповідача - відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили, з підстав наведених у відзиві та запереченнях. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача і була звільнена 23.12.2020 в зв`язку із скороченням штатів, що підтверджується копіями наказу відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації №60-к від 23.12.2020 та трудової книжки (а.с.3 -5). Постановою Житомирського апеляційного суду від 19.08.2021 у справі №286/307/21 було скасовано рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 22 червня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог до відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації та відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації та ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову (а.с.138-145). При цьому, визнано незаконним наказ №68 від 03.09.2020 начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Жураховської Н.С. про внесення змін до штатного розпису відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації на 2020 рік в частині підпункту 1 пункту 1 про внесення змін до штатного розпису інформаційно-методичного центру відділу освіти, культури молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації для посади «методист» (1 ст.), у графі «Посадовий оклад тарифна ставка») грн» цифри «6155, 00» замінити на «5924,00». Стягнуто з відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації на користь [PERSON] недоотриману заробітну плату за період з 1 вересня 2020 року по 23 грудня 2020 року в сумі 6285,05 грн. та 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вказана постанова набрала законної сили 19.08.2021. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, є встановленими та доведеними обставини, що позивач працювала в штаті відділу освіти культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації і була звільнена 23.12.2020 на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штатів, а тому доводи відповідача - відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації, що позивач в останній робочий день була позаштатним працівником, на що посилався і відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації в своїй довідці №Г-53 від 18.01.2021 (а.с.13), суд не може покласти в основу рішення по справі, що розглядається. З копії довідки (а. с.6) вбачається, що розмір посадового окладу [PERSON] станом на 01.01.2019 становив 4826 грн. 00 коп., а на 01.09.2018 - 4426 грн. 00 коп., станом на 01.09.2019 становив 5625 грн. 00 коп., станом на 01.09.2020 - 5924 грн. 00 коп.. Наказом т.в.о. начальника відділу освіти Овруцької райдержадміністрації №03-3 від 03.01.2018 «Про встановлення надбавки за престижність педагогічної праці» було установлено надбавку 20% від посадового окладу (ставки заробітної плати) з 03.01.2018 за престижність педагогічної праці працівникам районного інформаційно-методичного центру відділу освіти, в тому числі і методисту районного інформаційно-методичного центру відділу освіти - [PERSON] , що підтверджується копією вказаного наказу (а. с. 7). Копія наказу начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Орвуцької районної державної адімінстрації Жураховської Н. С. №36-К від 13.09.2018 «Про призначення відповідального працівника за ведення військового обліку та бронювання військовозобов`язаних», в свою чергу, свідчить, що [PERSON] , методиста районного інформаційно-методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, було призначено відповідальним за ведення військового обліку та бронювання військовозобов`язаних та встановлено їй доплату за ведення військового обліку та бронювання в розмірі 10% від посадового окладу з 13.09.2018 (а. с. 147). З копії розрахунку до штатного розпису на 2020 рік інформаційно-методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, затвердженого начальником відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, станом на 01.09.2020, вбачається, що методистам інформаційно-методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації було встановлено надбавку за складність і напруженість у роботі в розмірі 10% від посадового окладу (а. с. 136). Копія розрахункового листа по [PERSON] за 2020 рік підтверджує, що за останній робочий день (день звільнення) останній було нараховано до виплати 269 грн. 27 коп. посадового окладу та 53 грн. 85 коп. - надбавки за вислугу років. В той час, до виплати не було нараховано 20% надбавки за престижність в сумі 53 грн. 85 коп. (269 грн.27 коп.(згідно розрахунку) :5 днів=53 грн.85 коп. за 1 день), 10% за ведення військового обліку в сумі 26 грн. 92 коп. (134 грн.64 коп. згідно розрахунку : 5 днів = 26 грн. 92 коп. за 1 день) та 10% надбавки за складність та напруженість за 6 робочих днів у грудні в сумі 161 грн. 56 коп. (26 грн.92 коп. за 1 день Х 6 = 161 грн. 56 коп.(а. с.8-9). З виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що 28.12.2020 на її рахунок було здійснено безгтотівкове зарахування розрахункових за грудень в сумі 20733 грн. 15 коп., а 21.01.2021 відбулося безготівкове зарахування виплати у розмірі трикратної місячної зарплати по ЧАЕС в сумі 28435 грн. 20 коп. (а. с. 10). Копія листа №Г-44 від 05.01.2021 відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації на заяву позивача свідчить, що щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків здійснюється в межах кошторисних призначень на оплату праці. Всі виплати, що здійснюються безпосередньо відділом освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, забезпечено відповідно до чинного законодавства (а.с.14). Копія довідки відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації №Г-03 від 26.01.2021, в свою чергу, свідчить, що щорічна грошова виганагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків відповідно до ст.57 Закону України «Про освіту» за 2018, 2019 року не виплачувалася. Вказана грошова винагорода за 2020 рік була виплачена у листопаді 2020 року в розмірі місячного посадового окладу (а.с.15). Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно п.2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 N 5, фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати входять в тому числі: Надбавки та доплати до тарифних ставок (окладів, посадових окладів) у розмірах, передбачених чинним законодавством, за: суміщення професій (посад); розширення зони обслуговування або збільшення обсягу робіт; виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника; роботу у важких і шкідливих та особливо важких особливо шкідливих умовах праці; інтенсивність праці; роботу в нічний час; керівництво бригадою; високу професійну майстерність; класність водіям (машиністам) транспортних засобів; високі досягнення в праці, у тому числі державним службовцям; виконання особливо важливої роботи на певний термін; знання та використання в роботі іноземної мови; допуск до державної таємниці; дипломатичні ранги, персональні звання службових осіб, ранги державних службовців, кваліфікаційні класи суддів; науковий ступінь; нормативний час пересування у шахті (руднику) від ствола до місця роботи і назад працівникам, постійно зайнятим на підземних роботах; роботу на територіях радіоактивного забруднення; інші надбавки та доплати, передбачені чинним законодавством, включаючи доплату до розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємтсва, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлює стаття 117 КЗпП України. Так, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, у разі невиплати з вини роботодавця власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) належних звільненому працівникові сум у терміни, зазначені у статті 116 КЗпП України, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні до дня фактичного такого розрахунку включно є спеціальним заходом відповідальності роботодавця. Такий захід спрямований на захист прав звільнених працівників на отримання у передбачений законом строк усіх виплат, на отримання яких працівники мають право, зокрема згідно з умовами трудового договору, та відповідно до законодавчих гарантій. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Однак, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Законодавство України не передбачає обов`язок працівника звернутись до роботодавця з вимогою про виплату йому належних платежів при звільненні. Проте, у трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи його права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Верховний Суд України у постанові від 27 квітня 2016 року у справі за провадженням № 6-113цс16 дійшов висновку, що право суду зменшити розмір середнього заробітку, який має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв`язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу. Водночас Верховний Суд України зауважив, що разом із тим при розгляді даної справи необхідно взяти до уваги і такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати. У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі за провадженням № 6-113цс16 та зазначила, що, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Такого правого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 18.11.2020 по справі № 335/4416/18-ц. Оцінюючи наведені обставини, встановлені судом, та надані на їх підтвердження докази; аналізуючи правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позивач мала право на виплату надбавки за престижність праці в сумі 53 грн.85 коп., доплати за ведення військового обліку в сумі 26 грн. 92 коп. за останній робочий день при звільненні, а також надбавки за складність і напруженість у роботі за 6 робочих днів перед звільненням в сумі 161 грн. 56 коп., якій їй виплачені не були. Не виплачуючи заборговані позивачеві суми було порушено відділом освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації її право на своєчасне одержання винагороди за працю, гарантоване Конституцією України (ст.43), Законом України «Про оплату праці» та обмеживши право на використання її власності для задоволення життєвих потреб - грошових коштів протягом 24 робочих днів ( з 24.12.2020 по 29.01.2021 - час звернення до суду). В рішеннях Європейського Суду з прав людини по численних заявах до суду громадян України зазначається, що невиплата заробітної плати, інших належних працівникові сум є втручанням у право заявника на мирне володіння майном у сенсі першого речення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ( 994-535 ). Європейський Суд з прав людини також звертає увагу на те, що відсутність достатніх коштів у підприємства-боржника не може бути виправданням тривалого невиконання судових рішень. Тобто, має місце порушення Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Відповідно порушене право позивача підлягає захисту. Таким чином, підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення невиплачених їй: надбавки за престижність праці в сумі 53 грн.85 коп., доплати за ведення військового обліку в сумі 26 грн. 92 коп за останній робочий день при звільненні, а також надбавки за складність і напруженість у роботі за 6 робочих днів в сумі 161 грн. 56 коп.. Відповідно до ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню на користь працівника і середній заробіток за період затримки розрахунку, а саме: з 24.12.2020 по 29.01.2021. В ч.21 Постанови від 24.12.1999 року №13 «Про застосування судами законодавства про оплату праці» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що розмір середньої заробітної плати визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (з наступними змінами та доповненнями.) Так, відповідно до ч.2 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Частиною 8 Порядку визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачен і за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. В розрахунковому листі за 2020 рік відображено нараховану заробітну плату за жовтень та листопад в розмірі 9483 грн.52 коп. та 15402 грн.40 коп. за 20 та 21 робочих днів відповідно. Таким чином, середньоденний заробіток позивача становить: (9483,52+15402,40): (20+21) = 606 грн. 97 коп.. Таким чином, компенсація за несвоєчасний розрахунок становить: 606 грн. 97 коп. (середньоденний заробіток) х 24 (робочі дні з часу звільнення по день подачі позову) = 14567 грн. 28 коп.. Позивачем заявлено суму 14220 грн. 52 грн., за межі якої суд не може вийти відповідно до вимог ст.13 ЦПК України. Разом з тим, з огляду на існування спору між сторонами: відповідачем - відділом освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації та позивачем щодо наявності заборгованості по сумах, належних позивачеві при звільненні, який вирішується наразі судом, а також очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості, її характером та діями позивача і відповідача, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат у сумі 254 грн., а в задоволенні решти вимог слід відмовити за безпідставністю. Вирішуючи вимогу позивача щодо стягнення на її користь одноразової щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за 2018-2019 роки відповідно до ст.57 Закону України «Про освіту» в сумі 10051 грн. суд враховує наступне. Згідно ст. 57 Закону України «Про освіту» держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам виплату педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків. Механізм виплати педагогічним і науково-педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків регулюється Порядком № 898 від 05.06.2000 «Про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків». Так, згідно п.п.2-4 вказаного Порядку щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни та здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці. Щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків надається відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи методичної установи за погодженням з профспілковим комітетом і може включати в себе додаткові критерії, крім визначених у пункті 2 цього Порядку, з урахуванням специфіки навчального закладу чи методичної установи. Щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам - за погодженням з організацією вищого рівня. Однак, будь-яких доказів, які б свідчили про надання [PERSON] керівником відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання нею службових обов`язків за 2018-2019 роки останньою не надано, хоча це є її обов`язком відповідно до положень ст.81 ЦПК України, а тому відповідно відсутні правові підстави для задоволення позову в частині даної вимоги. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що винними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки остання зазнала певних душевних страждань внаслідок несвоєчасної виплати надбавки за престижність праці в сумі 53 грн.85 коп., доплати за ведення військового обліку в сумі 26 грн. 92 коп за останній робочий день при звільненні, а також надбавки за складність і напруженість у роботі за 6 робочих днів в сумі 161 грн. 56 коп., що в свою чергу тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з тривалості та глибини душевних страждань, врховуючи при цьому розмір недоплачених виплат, часу вимушених змін у життєвих стосунках позивача, враховуючи знову ж таки дії позивача і відповідача, відсутності у позивача доказів про заподіяння даної шкоди на суму 5000 грн. 00 коп., враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 524 грн.. В стягнені решти суми моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю. Вирішуючи питання належності відповідача суд враховує наступне. Згідно з ч.ч.1, 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням або реорганізацією райдержадміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою України визначено Порядком здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1321 від 16.12.2020. Відповідно до п.п.8-13 вказаного Порядку перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється і в разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з дня затвердження передавального акта комісії з реорганізації. Передавальний акт складається комісією з реорганізації та затверджується головою облдержадміністрації. Райдержадміністрація, розташована в ліквідованому районі, продовжує здійснювати свої повноваження до моменту виникнення відповідного правонаступництва, передбаченого пунктами 7 і 8 цього Порядку. Райдержадміністрації, що припиняються, до складу яких входять структурні підрозділи із статусом юридичної особи публічного права, після набрання чинності актом Кабінету Міністрів України про реорганізацію відповідної райдержадміністрації, а у разі створення райдержадміністрацій на території новоутвореного району - після державної реєстрації створення райдержадміністрацій видають акт про реорганізацію структурних підрозділів райдержадміністрації, які мають статус юридичної особи публічного права. У акті про реорганізацію визначається її спосіб, заходи з реорганізації, строк її завершення та інші необхідні умови. Голова облдержадміністрації утворює комісії з реорганізації та затверджує їх персональний склад протягом 20 робочих днів з дня прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України про утворення та реорганізацію райдержадміністрацій. Комісія з реорганізації серед іншого забезпечує: - здійснення державної реєстрації рішення про припинення юридичної особи публічного права в результаті реорганізації шляхом приєднання; - здійснення заходів, пов`язаних з: виявленням кредиторів та задоволенням відповідно до законодавства їх вимог, одержанням дебіторської заборгованості; списанням дебіторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яка є безнадійною до стягнення відповідно до законодавства; повним відображенням у передавальному акті майна, прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, які переходять до правонаступників - утворених райдержадміністрацій на території новоутворених районів та райдержадміністрацій, які існують в адміністративних центрах новоутворених районів; - передачу активів та зобов`язань райдержадміністрацій, що припиняються, їх правонаступникам відповідно до затверджених передавальних актів; Комісія з реорганізації організовує свою діяльність у формі засідань. Рішення комісії з реорганізації оформляється протоколами. Комісія з реорганізації є правоможною у разі, коли на її засіданні присутні більше половини її членів. Рішення комісії з реорганізації приймаються простою більшістю голосів від її складу. Розпорядженням голови районної державної адміністрації №156 від 30.12.2020 «Про реорганізацію структурних підрозділів райдержадміністрації, які мають статус юридичної особи публічного права шляхом приєднання до Коростенської районної державної адміністрації Житомитрської області було реорганізовано структурні підрозділи райдержадміністрації із статусом юридичної особи публічного права шляхом їх приєднання до Коростенської районної державної адміністрації Житомитрської області, в тому числі і відповідача - відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації (а.с.25-26). Суд звертає увагу, що відповідно до передавального акту балансових рахунків матеріальних цінностей та активів, затвердженого розпорядженням голови Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області від 15 березня 2021 року №25А (а.с.42-47), всі зобов`язання відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області перед кредиторами, дебіторами, усі права та обов`язки, а також активи і писиви шляхом приєднання переходять до правонаступника - відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, з визначенням конкретного переліку. При цьому, слід відмітити, що в переліку в графах рахунків, що передаються, будь-яка кредиторська заборгованість відсутня. Таким чином, зважаючи, що позивач була звільнена 23.12.2020 в зв`язку із скороченням штату на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України; згідно листа №Г-44 від 05.01.2021 відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації станом на день звільнення всі виплати, що здійснюються безпосередньо відділом освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, забезпечено відповідно до чинного законодавства; на комісію з реорганізації серед іншого покладено забезпечення здійснення заходів, пов`язаних з виявленням кредиторів та задоволенням відповідно до законодавства їх вимог, одержанням дебіторської заборгованості; будь-яких обов`язків по виплаті кредиторської заборгованості згідно передавального акту передано не було, суд погоджується з доводами представників відповідача - відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, що останнє не є правонаступником відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області в частині обов`язку по виплаті кредиторської заборгованості взагалі, і позивачу зокрема. Заслуговують на увагу і доводи представників відповідача щодо неможливості проведення вказаних виплат по причині фінансування Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, як органу державної влади, з державного бюджету. Оскільки у статуті районного методичного кабінету відділу освіти Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, із внесеними змінами, вказано, що джерелами фінансування райметодкабінету є кошти районного бюджету, що підтверджується рішенням Овруцької районної ради четвертої сесії VII скликання від 20 грудня 2019 року №524 "Про районний бюджет Овруцького району на 2020 рік" (а.с. 76-82). Використання ж бюджетних коштів на цілі, що не відповідають бюджетним асигнуванням вважаються нецільовим використанням бюджетних коштів, що може бути підставою для відповідальності згідно закону (відповідальність за порушення бюджетьного законодавства). Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Відповідно до статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в даних правовідносинах відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області є неналежним відповідачем. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 698/280/17 (провадження № 61-13490св19). Разом з тим, у своїх вищезазначених листах відповідачем - відділом освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області не заперечується їх правонаступництво щодо прав та обов`язків відділу освіти Овруцької райдержадміністрації, структурним підрозділом якого був районний методичний кабінет; відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, як юридична особа, не є таким, що припинився, оскільки до єдиного державного реєстру запису про його припинення не внесено; перебуває в стані припинення з 31.12.20; головою комісії з реорганізації (припинення) є [PERSON] , яка здійснює свої повноваження, що підтверджується і її заявою на ім`я голови комісії з реорганізації Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області (а.с. 131), а тому суд приходить до переконання, що саме відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області має забазпечити погашення кредиторської заборгованості перед позивачем, шляхом забезпечення здійснення заходів, пов`язаних з виявленням кредиторів (наявність заборгованості перед позивачем встановлено під час судового розгляду даної справи) та задоволенням відповідно до законодавства їх вимог, з виясненням питання щодо правонаступництва Овруцької районної ради. За встановлених обставин та визначеного правового врегулювання суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог до відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області та про відмову у позові до Коростенської районної державної адміністрації, відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області.

Outcome: partial