Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом до [PERSON] в якому просять стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання на користь [PERSON] у розмірі 3000,00 гривень щомісячно з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] . Вони із відповідачем зареєстрували шлюб. На даний час шлюб між ними розірвано. На теперішній час дитина досягла повноліття, проживає разом з матір`ю, та знаходиться на її забезпеченні. Починаючи з 01.09.2021 року до 30.06.2024 року дитина навчається на денному відділенні навчального закладу, що підтверджується довідкою з місця навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] самостійно несе витрати, пов`язані із навчанням (придбання канцелярських товарів, освітньої літератури, оплачую освітні послуги, проживання в гуртожитку). Оскільки дитина навчається на стаціонарі, то не має можливості заробляти на свої потреби самостійно. Тому у період навчання також забезпечує дитину житлом, одягом, харчуванням, лікуванням та кишеньковими коштами на проїзд та на власні потреби. Позивач намагається дати своїй дитині освіту, робить все від неї залежне, однак самотужки вона не в змозі повністю підтримувати і забезпечувати дитину матеріально у період навчання, тому дитина потребує матеріальної підтримки зі сторони батька. Відповідач матеріально спроможний давати дитині допомогу. Він фізично здоровий, працездатний та не має потреби у лікуванні серйозних хвороб. Відповідач працює, отримує заробітну плату. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.10.2021 було відкрито спрощене провадження у справі, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву.. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 459, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.4). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 20.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Актовий запис №26 від 04.02.2008 року (а.с.5). Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання №372 виданої 03.02.2021 року Відділом реєстрації Бахмутської міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 03.02.2021 р. по теперішній час (а.с.28). Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 23.07.2013 року (а.с.9) Згідно довідки №673 від 23.09.2021 року про склад сім`ї або зареєстрований у житловому приміщенні/будинку осіб, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] - чоловік; [PERSON] , [INFO] - син (а.с.16). Згідно довідки № 458 виданої 01.09.2021 року Донбаською державною машинобудівною академією, [PERSON] є студентом 2 курсу ФАМІУП, ОР «Бакалавр», денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2021 року. Навчається за рахунок самофінансування (а.с.11). Як вбачається з копії квитанції АТ КБ «ПриватБанк» 01 вересня 2021 року [PERSON] було сплачено за навчання студента [PERSON] грошові кошти в розмірі 8000,00 гривень, та 5200,00 гривень оплата гуртожитку (а.с.14). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, суд враховує матеріальне становище та інтереси повнолітнього [PERSON] , стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, якиє є працездатним, а тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, буде розумним та достатнім для утримання повнолітньої дитини. При визначенні періоду стягнення аліментів суд враховує вимоги ч.1 ст. 191 СК України, відповідно до якої, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а також ч. 1, 2 ст. 199 СК України, відповідно до яких, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відтак, оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 24.09.2021, тому суд присуджує аліменти саме з цієї дати, а не так як просить позивач з дати початку навчання. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про частковову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач під час розгляду справи про стягнення аліментів у всіх інстанціях звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial