Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

20.06.2019 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором на загальну суму 8 900,00, з яких: 5 000,00 грн. - заборгованості за кредитом; 1 400,00 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 500,00 грн. - штрафу, а також судовий збір у сумі 1 921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 17.02.2019 року ТОВ Споживчий центр та [PERSON] був укладений кредитний договір 17.02.2019-100002800. В той же день, на умовах, обумовлених у договорі, позивач видав відповідачу кредит у розмірі 5 000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.03.2019р. та платою за користування кредитом у розмірі 1 400 грн. Позивачем та відповідачем строки повернення кредиту та процентів не переносились. До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. У своїй позовній заяві позивач також зазначив, що пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Отже, сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу, становить 11 904,00 грн. відповідно до розрахунку, наведеного у додатку до позовної заяви. Також позивач зазначив, що у даній позовній заяві позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 2 500,00, що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому. Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.12.2019 р. позовні вимоги ТОВ Споживчий центр до [PERSON] були задоволені, та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором 17.02.2019-100002800 від 17.02.2019 року у розмірі 8 900,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - заборгованості за кредитом; 1 400,00 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 500,00 грн. - штрафу. Також з відповідача на користь позивача стягнутий судовий збір в сумі 1921,00 грн. 22.03.2021 р. відповідач [PERSON] звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 488/2621/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17.02.2019-100002800 від 17.02.2019 року. У своїй заяві вказав, що не погоджується з заочним рішенням суду від 09.12.2019 р. через те, що дана справа розглядалась за його відсутності. Жодного виклику до суду і жодного рішення по вказаній справі він не отримував. Тому вважав, що рішення ухвалене без врахування обставин та доказів, по які він може повідомити суду та які можуть суттєво вплинути на вирішення справи. Зазначив, що він був позбавлений можливості надати відзив на позовну заяву та докази сплати ним боргу за кредитним договором № 17.02.2019-100002800 від 17.02.2019 року. Не погодився також з сумою плати за користування кредитом, а також стягненням з нього штрафу. Ухвалою суду від 24.05.2021 року заочне рішення Корабельного районного суду від 09.12.2019 року по цивільній справі № 488/2621/19 за позовною заявою Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Споживчий\~центр"\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості - скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. У своїх запереченнях проти перегляду заочного рішення суду зазначив, що відповідач не посилається на жодні докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та не надає жодних доказів сплати ним заборгованості за спірним кредитним договором. Зазначив, що розмір процентів, з якими не погоджується відповідач, чітко визначений підписаним сторонами договором від 17.02.2019 р. Стосовно доводів відповідача про неправомірне стягнення з нього штрафу зазначив, що правомірність такого стягнення підтверджена постановою Верховного Суду від 16.12.2020 р. у справі № 561/77/19, а тому у задоволені вимог відповідача [PERSON] просив відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Астаніна Л.Д. в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином. У наданих суду письмових поясненнях просили суд розглядати справу без їхньої участі, у задоволенні позову ТОВ Споживчий центр просили відмовити. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом було встановлено, що 17.02.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Споживчий центр та [PERSON] був укладений кредитний договір № 17.02.2019-100002800. Згідно з умовами вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. з строком користування кредитом: 14 календарних днів з дати надання кредиту. Відповідно до п. 1.4 названого договору термін повернення кредиту визначений до 02.03.2019 р. включно. Вказаним пунктом кредитного договору також визначено, що проценти за користування кредитом (проценти) складають: 1400,00 грн., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана ставка) за 14 календарних днів користування кредитом. Згідно з п. 4.6 кредитного договору № 17.02.2019-100002800 позичальник підтверджує, що він уклав цей договір повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно з вільним волевиявленням; він повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе усі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними; він володіє всіма необхідними документами, що необхідні для укладення договору та має здатність виконувати його умови. Відповідно до п. 5.4 даного кредитного договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором, кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. Пунктом 5.5. кредитного договору № 17.02.2019-100002800 передбачено, що за ініціативи позичальника кредитор залишає за собою право приймати рішення щодо реструктуризації суми боргу на умовах, визначених кредитором. Згідно з п. 7.1. вказаного договору у разі несплати кредиту та/або процентів у строки, встановлені договором, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів до позичальника може бути застосований штраф згідно п. 5.4. кредитного договору. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії видаткового касового ордеру від 17.02.2019 р., [PERSON] 17.02.2019 р. на підставі договору № 17.02.2019-100002800 були перераховані кошти в сумі 5 000,00 грн. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, у своїй заяві про перегляд заочного рішення, а також у письмових поясненнях по вказаній цивільній справі відповідач [PERSON] зазначає про те, що під час ухвалення судом заочного рішення останній був позбавлений можливості надати докази сплати ним суми боргу за договором № 17.02.2019-100002800 від 17.02.2019 р., проте жодних доказів на підтвердження своїх тверджень суду не надав. З наданої представником позивача копії картки субконто по кредитному договору № 17.02.2019-100002800 від 17.02.2019 р. вбачається, що 11.03.2021 р. від [PERSON] надійшли кошти в сумі 926,36 грн. за кредитним договором № 17.02.2019-100002800. Отже, вказані кошти в сумі 926,36 грн. були сплачені відповідачем на користь позивача ТОВ Споживчий центр вже після ухвалення 09.12.2019 р. судом заочного рішення. Суд також не погоджується з твердженнями відповідача щодо невизначеності у кредитному договорі № 17.02.2019-100002800 суми відсотків, що належать до сплати [PERSON] , оскільки, як було встановлено судом, у пункті 1.4 кредитного договору № 17.02.2019-100002800, підписаному сторонами по справі 17.02.2019 року, проценти за користування кредитом (проценти) становлять: 1400,00 грн., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана ставка) за 14 календарних днів користування кредитом. Вказаним пунктом договору також визначений строк повернення кредиту: до 02.03.2019 р. включно. З вказаного вбачається, що сторони погодили між собою предмет (суму) наданих коштів, проценти за користування кредитними коштами, а також строки їх повернення. Що стосується тверджень відповідача щодо невідповідності закону стягнення з нього штрафу, суд зазначає наступне. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору № 17.02.2019-100002800 від 17.02.2019 р. позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 02.03.2019; б) проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Пунктом 5.4. договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором, кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2 %, починаючи від 2 % у перший день невиконання. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу згідно умов договору, становить 11904,00 грн, однак позивач просив стягнути з відповідача лише частину штрафу у розмірі 2500,00 грн. У пункті 8.1. кредитного договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє протягом 28 днів. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Враховуючи те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, у останнього виникла заборгованість на загальну суму 8 900,00 грн, яка складається з: 5 000,00 грн - заборгованості за кредитом; 1 400,00 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом; 2 500,00 грн - частини нарахованого штрафу, що підлягає до стягнення на користь ТОВ «Споживчий центр». Суд також вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду справи судом було встановлено, що 11.03.2021 р. від відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ Споживчий центр на погашення заборгованості за кредитним договором № 17.02.2019-100002800 надійшли кошти в сумі 926,36 грн. Вказаний факт також не заперечується позивачем, а тому суд вважає за належне ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 17.02.2019-100002800 від 17.02.2019 р. з урахуванням сплачених коштів. За такого, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 17.02.2019-100002800 від 17.02.2019 р. на загальну суму 7 973,64 грн. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір в сумі 1921,00 грн., а тому він підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: partial