Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та аліментів за минулий час. [PERSON] із зустрічним позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Дніпровський районний у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, [PERSON] про оспорювання батьківства. В обґрунтування первісних позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що у неї з відповідачем є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В шлюбі з відповідачем не перебувала. З травня 2012 року вона з відповідачем не проживає. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, тому звернулась до суду із вказаним позовом. Просить суд: - стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. з подальшою індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за попередній період з 01 травня 2012 року по 10 червня 2020 рік у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на місяць на одну дитину відповідного віку; - стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дитини та за попередній період з 01 травня 2012 року по 01 листопада 2020 рік у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на місяць на одну дитину відповідного віку; - стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] на її користь, аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно починаючи стягнення з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття та за попередній період з 01 травня 2012 року по 01 листопада 2020 рік у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на місяць на одну дитину відповідного віку. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Також із зустрічними вимогами звернувся [PERSON] , в яких посилається на те, що він батьківство на дитину [PERSON] , [INFO] , не оспорює. Діти [PERSON] та [PERSON] не є його біологічними дітьми, те, що це не його діти він дізнався від позивача в 2012 році. Також позивачем за первісним позовом не надано доказів того, що діти дійсно проживали з нею в спірний період, тому просить суд відмовити в задоволенні позову. Також просив суд врахувати ту обставину, що він сплачує за судовим наказом аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] . Не заперечує сплачувати аліменти на його біологічну дитину [PERSON] . Тому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити; виключити відомості про батьківства його з актового запису № 888 від 15 грудня 2005 року у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції про народження [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати у розмірі 908 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, зустрічні вимоги не визнав, посилався на обставини зазначені в позові. Надав відзив на зустрічний позов, в якому просить відмовити в задоволенні зустрічного позову повністю. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримує, первісний позов не визнає. 21 січня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 15 березня 2021 року ухвалою суду прийнято зустрічний позов. 05 квітня 2021 року ухвалою суду витребувані докази по справі. 05 травня 2021 року та 07 червня 2021 року, 29 червня 2021 року, 03 серпня 2021 року ухвалою суду призначений розгляд справи в режимі відеоконференції. 29 червня 2021 року ухвалою суду закрито підготовне провадження та справа призначена до розгляду Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає первісний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічних вимог слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, зі свідоцтва про народження дітей батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.8-10). Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з актового запису про народження № 400 та № 888, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , спочатку було зазначено [PERSON] , без дати народження, виправлено на [PERSON] , а дитини [PERSON] , [INFO] , зазначено батько [PERSON] , без дати народження, виправлено на [PERSON] . Таким чином виходи з викладеного, батьками дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , документально спочатку були [PERSON] та [PERSON] , тобто відповідач [PERSON] не є біологічним батьком дітей, що також не заперечувалось в судовому засіданні представником позивача. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував, що він є батьком тільки - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин. В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що дитина [PERSON] знаходиться на утриманні позивача та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З урахування того, що позивачем не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, вимоги позивача про стягнення аліментів на дітей за період з 01.05.2012 по 10.06.2020 р. не підлягають задоволенню. Окрім цього, позивачем також не надано доказів того, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спірний період та на сьогоднішній час перебувають на її утриманні. Щодо зустрічних вимог відповідача [PERSON] про оспорювання батьківства, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. З урахуванням викладеного та того, що відповідач [PERSON] самостійно без примусу надав згоду на запис себе в якості батька [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та враховуючи вимоги ст. 136 СК України, за якою не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] про виключення відомостей про його батьківство. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Щодо судового збору за зустрічними вимогами, на підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial