Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Онлайн фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач посилається в позові на те, що 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 20555,50 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 04 лютого 2021 року було відкрито виконавче провадження №64375213. Позивач зазначає, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки при його вчиненні приватним нотаріусом Гораєм О.С. було порушено вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки кредитний договір № 925577983 від 26.10.2019 року, який був поданий відповідачем приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, позивачка ніколи не бачила, не знайомилася з його умовами, не підписувала, і не знає про його існування. Первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення нотаріусу не були подані, нотаріус не врахував і не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, вчинений виконавчий напис на підставі розрахунку заборгованості, підготовленої на підставі односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безпірності грошових вимог відповідача до позривача. Позивачка не отримувала вимоги стягувача про погашення заборгованосі. За відсутності підтвердження ознайомлення позивача з обчисленим розміром боргу - в нотаріуса не було визначених законодавством підстав для вчинення виконавчого напису. Відповідач ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" правом відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2021 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 13). Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року у справі було закрито підготовче судове засідання і справа була призначена до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Чепіжак М.В. не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивачки [PERSON] 06.2021 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність за участі її представника адвоката Чепіжака М.В. Від адвоката Чепіжака М.В. 13.01.2021 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку, що підтверджується рекмендованим повідомленням про врученняпоштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутність не подавав. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович в судове засідання, не з`явилися, однак згідно поданої заяви просив слухати справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2ст. 191 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що згідно з договором №925577983 від 26 жовтня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати [PERSON] кредит на суму 5750 грн. 00 коп без конкретної споживчох мети, строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,66% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з п.1.4. цього договору.З урахуванням положення п. 1.4 Договору позичальник сплачує Товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 605,90 % річних. (а.с. 25-28) 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №75485 про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №925577983 від 26 жовтня 2019 року, укладеним з ТОВ "Манівео Швидка Фінансова допомога", ідентифікаційний код юридичної особи 38569246, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є ТОВ "Таліон Плюс", ідентифікаційний код юридичної особи 39700642, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанс", ідентифікаційний код юридичної особи 42254696 за період з 05.08.2020 по 05.08.2020 в розмірі 19355,50 грн та за вчинення виконавчого напису 1200,00 грн, а всього на загальну суму 20555,50 гривень на користь ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" 04.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64375213 про стягнення, на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі №75485 від 09.10.2020, з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 20555,50 (а.с.7-8). На вимогу суду приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було надано документи на підставі яких вчинено було оскаржуваний позивачем виконавчий напис, у тому числі кредитний договір від 26.10.2019 № 925577983 та Виписка з особового рахунку за кредитним договором на прізвище [PERSON] . Відповідно до статей 15,16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України "Про нотаріат"(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно з якою стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 09.10.2020 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14. Укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вказаних висновків дійшла також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21вересня 2021 року у справі №910/10374/17. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Також надана копія списку згрупованих відправлень №17557-1-Part1-400-203 від 02.09.2020 року, в переліку одержувачів значиться [PERSON] , проте суд звертає увагу що відправником є ТОВ «Директ Технолоджі», а не відповідач. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком та суми відсотків, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, суд зауважує, що [PERSON] вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису, не отримувала, а тому була позбавлений можливості надати будь-які пояснення чи аргументи на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Таким чином, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною. Вказане є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved