Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із вказаною заявою, у якій просить стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» прнесені нею витрати на правову допомогу у зв`язку із розглядом цивільної справи №753/13797/20 у розмірі 11 300 грн. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що у зв`язку із заявленим Акціонерним товариства «Альфа-Банк» до неї позовом, у задоволенні якого було відмовлено, вона понесла витрати на правничу допомогу у сумі 11 300 грн. Представник позивача направила до суду заперечення проти заявлених витрат на професійну правничу допомогу, у якій просила зменшити розмір витрат, посилаючись на те, що заявлений розмір не обґрунтований, не доведений та не розписаний. У судове засідання заявник - відповідач, її представник та представник позивача у справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою сторін. Дослідивши заяву та матеріали справи, суд встановив наступні обставини приходить до таких висновків. В провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, за результатами розгляду якої судом 16.11.2021 винесено рішення, яким у задоволенні позовних Акціонерного товариства «Альфа-Банк» вимог відмовлено. В рамках даної справи інтереси відповідача представляли адвокат Бабійчук О.С. на підставі ордеру серії АА №1080849 від 15.02.2021, виданого на підставі Договору №23/1 від 13.01.2021, та [PERSON] на підставі ордеру серії КВ №425808, виданого на підставі договору від 18.05.2021. Заявник на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надає до заяви про відшкодування витрат на правову допомогу договір №23/1 про надання адвокатських послуг від 13.01.2021 (далі Договір), Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.11.2021 (далі Акт) та квитанції: 1) № 0.0.1965259389.1 від 04.01.2021, платник [PERSON] , отримувач АО «Захист», сума 1 000 грн, призначення платежу «Юридичні послуги», 2) № 0.0.1981896683.1 від 18.01.2021, платник [PERSON] , отримувач АО «Захист», сума 1 500 грн, призначення платежу «Юридичні послуги», 3) № 0.0.2003103951.1 від 04.02.2021 платник [PERSON] , отримувач АО «Захист», сума 1 500 грн, призначення платежу «оплата за письмові пояснення згідно Договору», 4) №0.0.2003108948.1 від 04.02.2021, платник [PERSON] , отримувач АО «Захист», сума 1 000 грн, призначення платежу «правова допомога», 5) № 0.0.2012336021.1 від 12.02.2021, платник [PERSON] , отримувач АО «Захист», сума 1 500 грн, призначення платежу «правова допомога», 6) № 0.0.1930567778.1 від 05.12.2020, платник [PERSON] , отримувач АО «Захист», сума 1 000 грн, призначення платежу «Юридичні послуги», 7) № б/н від 02.04.2021, платник [PERSON] , отримувач АО «Захист», сума 1 800 грн, призначення платежу «оплата по Договору та договору №28/1 від 18.01.2021», 8) № б/н від 17.05.2021, платник [PERSON] , отримувач АО «Захист», сума 1 500 грн, призначення платежу «оплата по Договору та договору №28/1 від 18.01.2021», 9) № б/н від 22.06.2021, платник [PERSON] , отримувач АО «Захист», сума 1 500 грн, призначення платежу «оплата по Договору та договору №28/1 від 18.01.2021», 10) № б/н від 17.11.2021, платник [PERSON] , отримувач АО «Захист», сума 1 500 грн, призначення платежу «юридичні послуги, Договір». У запереченнях проти заявлених витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача [PERSON] вказує, що позовна заява є нескладною, відзив відповідача також є нескладним, заявлені вимоги у розмірі 11 300 грн є значно завищеними. Відповідачем також не надано належних доказів про реальну оплату послуг адвоката. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Частиною першою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови у задоволенні позову - на позивача. Відповідно до ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до Договору, сторони погодили, що клієнт зобов`язаний оплачувати гонорар за надання адвокатських послуг, оплатити вартість юридичних послуг, що надаються. В Акті перелічені всі послуг, надані адвокатським об`єднанням відповідачу у справі, та їх вартість, а саме: 1)Підготовка клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву - 1 000 грн; 2)Підготовка відзиву - 1 000 грн; 3)Підготовка клопотання про витребування документів - 1 000; 4)Підготовка заяви про залучення третьої особи - 1 000 грн; 5)Підготовка письмових пояснень - 1 000 грн; 6)Підготовка уточнених письмових пояснень - 1 000 грн; 7)Клопотання про зупинення провадження - 1 000 грн; 8)Представництво у судових засіданнях - 1 500 грн/засідання. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12. 2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі № 726/549/19. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник була вимушена звернутись за правничою допомогою у зв`язку із заявленням позивачем до неї позову, а зважаючи на результат розгляду справи, відшкодування витрат, які відповідач понесла під час розгляду справи в суді, мають бути покладені на позивача. При цьому, суд не може погодитись із заявленим розміром судових витрат, а саме 11 300 грн, у зв`язку із наступним. Стороною відповідача було подано заяву про залучення третьої особи, клопотання про зупинення провадження, у задоволенні яких судом було відмовлено, а тому такі заяви з процесуальних питань були заявлені безпідставно і відшкодування витрат, пов`язаних із ними, задоволенню не підлягають. Також судом встановлено, що судове засідання 18.05.2021 було проведено за участі представника відповідача - адвоката Радченка С.О., який діяв на підставі ордеру серії КВ №425808, виданого на підставі договору від 18.05.2021. Вказаний договір від 18.05.2021 суду не надано, а тому у суду немає можливості встановити погоджену оплату за представництво даним адвокатом у судовому засіданні, а тому відшкодуванню витрати, пов`язані із представництвом адвоката у судовому засіданні 18.05.2021 не підлягають. Таким чином, суд зменшує розмір судових витрат на 3 500 грн (1 000 грн + 1 000 грн + та 1 500 грн). З наведеного, суд вважає, шо оплата правової допомоги із вирахуванням оплати за заяву про залучення третьої особи, клопотання про зупинення провадження та представництво адвоката у судовому засіданні 18.05.2021 доведені належними та допустимими доказами, а саме Договором, Актом, квитанціями. Посилання представника позивача на недоведеність реальності витрат суд знаходить безпідставними. При цьому, судом встановлено, що платником у квитанціях № б/н від 02.04.2021, сума 1 800 грн, призначення платежу «оплата по Договору та договору №28/1 від 18.01.2021», № б/н від 17.05.2021, сума 1 500 грн, призначення платежу «оплата по Договору та договору №28/1 від 18.01.2021», № б/н від 22.06.2021, сума 1 500 грн, призначення платежу «оплата по Договору та договору №28/1 від 18.01.2021», є [PERSON] . Однак, суд вважає, що вказана особа платника у даних квитанціях правового значення не має, оскільки дані квитанції є підтвердженням оплати правової допомоги, наданої [PERSON] на підставі Договору. Фінансові відносини між [PERSON] та [PERSON] не є предметом дослідження у даній справі, значення має факт оплати правової допомоги, наданої [PERSON] на підставі Договору. Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 11 300 грн є завищеними, не є реальними та розумними, а відтак зменшує розмір витрат, які підлягають відшкодуванню, до 7 800 грн.

Outcome: approved