Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з даним позовом Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 17965,69 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що між страховиком та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК 1539909, відповідно до якого, страховик зобов`язаний компенсувати збитки, завдані водієм автомобіля марки «Опель», державний номерний знак [NUMBER] .29.12.2017 року за участі забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «Опель», державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] . Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2018 р. водія [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль потерпілої особи марки "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . До страховика звернувся власник даного автомобіля з заявою про виплату страхового відшкодування, на підставі чого у відповідності до звіту №2498 від 02.04.2018 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] , вартість збитку становить 23958,83 грн., вартість відновлювального ремонту становить 46100,07 грн. Позивач на підставі страхового акту № Р10643Р/11/2018 та заяви потерпілого виплатив останньому виплату в розмірі 17965,69 грн. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 22.06.2021 року матеріали позовної заяви передано за підсудністю на розгляд Святошинському районному суду м. Києва (а.с.38). 08.11.2021року матеріали вказаної позовної заяви надійшли до Святошинського районного суду м. Києва згідно ухвали. 08.11.2021 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями Святошинського районного суду м. Києва та визначеного головуючого по справі Бабич Н.Д. 09.11.2021 року справа передана головуючому (а.с.40-42). Ухвалою судді від 11.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.43-45). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с.46). Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї, та остаяннє вручено адресату (а.с.47, 48). Відповідач заяву із запереченням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив, відзиву до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між страховиком та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК 1539909, відповідно до якого, страховик зобов`язаний компенсувати збитки, завдані водієм автомобіля марки «Опель», державний номерний знак [NUMBER] . 29.12.2017 року за участі забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «Опель», державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] відбулось ДТП (а.с.5-6). Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2018 р. водія [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.7). В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль потерпілої особи марки "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] (а.с. 9). До страховика, звернувся власник даного автомобіля з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.8) Відповідно до Звіту №2498 від 02.042018 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] , вартість збитку становить 23958,83 грн., вартість відновлювального ремонту становить 46100,07 грн. (а.с.11-20). Позивач на підставі страхового акту № 10643Р/11/2018 від 18.04.2018 року та заяви потерпілого виплатив останньому виплату в розмірі 17965,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 72403 (а.с.21, 22). Відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування", ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами ст.1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.38.1, п.38.1.1 "В" ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов:. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). На спростування письмових доказів позивача стороною відповідача жодних доказів суду не надано, в т.ч. і щодо розміру заподіяної шкоди. Оскільки, відповідач є винним у ДТП та місце відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, страховик здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій у даній ДТП особі [PERSON] , тому суд дійшов висновку, що у позивача виникло право регресної вимоги до винуватця ДТП, на суму проведених виплат. Суд, з урахуванням повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими та знайшли своє повне підтвердження. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved