Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] . Провадження у справі відкрито 11.11.2021 та призначено підготовче судове засідання. Позивач в обґрунтування позову зазначив наступне. 19.03.2010 [PERSON] - бабуся позивача, склала нотаріально посвідчений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу Іваненко А.М. Відповідно до зазначеного заповіту, у випадку смерті, [PERSON] заповіла позивачу житловий будинок [ADDRESS] , що розташований на відповідній земельній ділянці. [PERSON] померла [INFO] у місті Торецьк Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , котре видане Торецьким МВ ДРАЦС Східного МУ МЮ (м. Харків). Син [PERSON] , батько позивача - [PERSON] помер [INFO] . 02.08.2021 позивача звернувся до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Рижкова О.О. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. 02.08.2021 постановою №830/02-31 приватний нотаріус Рижков О.О. відмовив йому у вчиненні нотаріальних дій оскільки виявив відсутність документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки №253 від 11.08.2021, котра видана КП «БТІ м Торецька» Торецької міської ради станом на 31.12.2012 рік індивідуальний житловий будинок на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Дзержинською державною нотаріальною конторою від 16.06.1989 року. На теперішній час в позивача є технічний паспорт на зазначений будинок від 23.06.1988 року, що включає план земельної ділянки, план будівлі та перелік надвірних споруд. Крім того, він має проект планування та забудови земельної ділянки зазначеного житлового будинку, відповідно до якого земельна ділянка була видана його діду [PERSON] рішенням №149 від 17.06.1964 Дзержинського виконкому Донецької області. Документів, що підтверджують право власності померлої бабусі на вказаний будинок він не має, що перешкоджає набути мною право власності. Інших спадкоємців за заповітом або за законом після смерті моєї бабусі [PERSON] немає. Позивач вважає, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення його спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду. Позивач в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, можуть переходити у спадщину. За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 11) Згідно копії заповіту, посвідченого нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу Донецької області Іваненко А.М. 19.03.2010, реєстр №673, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що все належне їй майно заповідає [PERSON] . (а.с. 12) Відповідно до довідки №253 від 11.08.2021, виданої КП «БТІ м Торецька» Торецької міської ради станом на 31.12.2012 рік індивідуальний житловий будинок на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Дзержинською державною нотаріальною конторою від 16.06.1989 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.08.2021 №830/02-31, приватний нотаріус Бахмутського районного нотаріального округу Рижков О.О. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку відсутністю документів, що підтверджують право власності померлої [PERSON] на зазначене нерухоме майно. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. заведена спадкова справа №346/2021, після померлої [INFO] [PERSON] . (а.с. 30-32) Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до узагальнення судової практики, а саме листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Суд вважає доведеним, що на теперішній час, позивач з незалежних від нього причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд. Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, зважаючи на перешкоди в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу та не можливістю отримання дублікату правовстановлюючого документу, оскільки архів знаходиться на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, право власності на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] , підлягає визнанню за позивачем в судовому порядку. З огляду на вказане, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем не ставиться питання про стягнення з відповідача на його користь судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved