Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом (який було уточнено в процесі судового розгляду) з вимогою до відповідачів ДП МВС України «Інформ-Ресурси», КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, ТОВ «Українські автоматизовані системи», про визнання недійсним акту приймання-передачі майна, визнання протиправними та скасування записів в державному реєстрі речових прав, відновлення становища, що існувало до порушення прав, зобов`язання вчинити дії, визнання права на спадкування за законом, а саме: - визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна від 28.11.2018 до статутного капіталу ТОВ «Українські автоматизовані системи», укладеного між [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) та ТОВ «Українські автоматизовані системи» (код ЄДРПОУ 41772179), справжність підписів на якому посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвєєвим О.А., 28.11.2018 року; - визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44307196 від 28.11.2018 р. (запис № 2916589 у державному реєстрі речових прав) державного реєстратора Попової Олени Олександрівни Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ «Інформ-Ресурс» про реєстрацію за ТОВ «Українські автоматизовані системи» (код ЄДРПОУ 41772179) права власності на «громадський будинок» загальною площею 3141,9 м?, який розташований у [ADDRESS] , та складається з приміщення літ.А загальною площею 1208 м?; приміщення літ.Б загальною площею 1090 м?; приміщення літ.В загальною площею 171,3 м?; приміщення літ.Г загальною площею 436,5 м?; приміщення літ.Д загальною площею 166,9 м?; приміщення загальною площею 30 м?; приміщення літ.З загальною площею 39,2 м?; - визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44740546 від 20.12.2018 р. (запис № 29568435 у державному реєстрі речових прав) державного реєстратора Попової Олени Олександрівни Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ «Інформ-Ресурс» про реєстрацію за ТОВ «Юніон консалтинг ЛТД Груп» (код ЄДРПОУ 42709155) права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля загальною площею 2656,6 м?, який розташований у [ADDRESS] , та складається з приміщення літ.А загальною площею 1208 м?; приміщення літ.Б загальною площею 1041,2 м?; приміщення літ.В загальною площею 171,3 м?; приміщення літ.Д загальною площею 166,9 м?; приміщення літ.Е загальною площею 30 м?; приміщення літ.З загальною площею 39,2 м?, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1706569080000; - відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача (з урахуванням відчуження частини приміщення площею 252,4 м?) шляхом відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису за номером 14026487, внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29107524 від 05.04.2016 р. про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - громадський будинок загальною площею 2889,5 м?, який розташований у [ADDRESS] , та складається з приміщень: літ.А загальною площею 1208 м?; приміщення літ.Б загальною площею 1090 м?; приміщення літ.В загальною площею 171,3 м?; приміщення літ.Г загальною площею 184,1 м?; приміщення літ.Д загальною площею 166,9 м?; приміщення загальною площею 30 м?; приміщення літ.З загальною площею 39,2 м?, за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 08.10.1996, видавник: Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна; - зобов`язати Десяту київську державної нотаріальну контору включити до складу спадщини (номер у спадковому реєстрі 66208579) спадкодавця [PERSON] ( [INFO] , померлого [INFO] ) об`єкт нерухомого майна - «громадський будинок» загальною площею 2889,5 м?, який розташований у [ADDRESS] , та складається з приміщень: літ.А загальною площею 1208 м?; приміщення літ.Б загальною площею 1090 м?; приміщення літ.В загальною площею 171,3 м?; приміщення літ.Г загальною площею 184,1 м?; приміщення літ.Д загальною площею 166,9 м?; приміщення загальною площею 30 м?; приміщення літ.З загальною площею 39,2 м?; - визнати за [PERSON] право на спадкування за законом (в порядку черговості) на об`єкт нерухомого майна - «громадський будинок» загальною площею 2889,5 м?, який розташований у [ADDRESS] , та складається з приміщень: літ.А загальною площею 1208 м?; приміщення літ.Б загальною площею 1090 м?; приміщення літ.В загальною площею 171,3 м?; приміщення літ.Г загальною площею 184,1 м?; приміщення літ.Д загальною площею 166,9 м?; приміщення загальною площею 30 м?; приміщення літ.З загальною площею 39,2 м?, що належало його померлому батьку [PERSON] . Вимоги мотивовано тим, що батьком позивача, [PERSON] , за час життя було придбано за договором купівлі-продажу від 26.11.2002 р., укладеного з ТОВ «Вітич-Транс» об`єкт нерухомого майна «громадський будинок», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.04.2016 р. Зокрема, вказаним витягом підтверджується, що [PERSON] за зазначеним договором купівлі-продажу набув у власність громадський будинок загальною площею 3141,9 м?, який розташований у [ADDRESS] , та складається з приміщення літ.А заг.площею 1208 м?; приміщення літ.Б заг. площею 1090 м?; приміщення літ.В заг.площею 171,3 м?; приміщення літ.Г заг. площею 436,5 м?; приміщення літ.Д заг. площею 166,9 м?; приміщення заг. площею 30 м?; приміщення літ.З заг. площею 39,2 м?. [INFO] батько позивача помер, у зв`язку з цим була відкрита спадкова справа. Батько позивача був незаконно позбавлений права власності на зазначені вище об`єкти нерухомого майна та за час свого життя не встиг особисто оскаржити у судовому порядку незаконного позбавлення його прав власності на вказані об`єкти нерухомого майна. Разом з цим, незаконне позбавлення прав власності батька позивача призвело до порушення прав позивача, передбачених ст.1223 ЦК України, а саме права на успадкування об`єкта нерухомого майна - громадського будинку, заг. площею 3141,9 м?, який розташований у [ADDRESS] , а тому в силу приписів ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.4 ЦПК України позивач має право на звернення до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. У березні 2018 року батько позивача продав нежитлове приміщення позначене літ.Г загальною площею 252,4 м? в буд. за [ADDRESS] та яке було частиною вказаного вище об`єкту нерухомого майна, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 16.03.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В., 16.03.2018 р., зареєстровано в реєстрі за № 225. Таким чином, з урахування відчудження частини майна, у батька позивача залишився об`єкт нерухомого майна - громадський будинок загальною площею 2889,5 м?, який розташований у [ADDRESS] , та складається з приміщень: літ.А загальною площею 1208 м?; приміщення літ.Б загальною площею 1090 м?; приміщення літ.В загальною площею 171,3 м?; приміщення літ.Г загальною площею 184,1 м?; приміщення літ.Д загальною площею 166,9 м?; приміщення загальною площею 30 м?; приміщення літ.З загальною площею 39,2 м?. У липні - початку серпня 2019 року, батько позивача дізнався, що на замовлення ТОВ «Юніон Консалтинг ЛТД Груп» виконуються роботи із землеустрою щодо встановленя меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель на [ADDRESS] на якій знаходиться вказаний вище об`єкт нерухомості, що належить на праві власності [PERSON] . У зв`язку з цим, батько звернувся із заявою про вчинення злочину до Київської місцевої прокуратури № 10 на підставі якої останньою була порушена кримінальна справа за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України. В подальшому, в ході досудового розслідування стало відомо, що належні на праві власності батьку позивача нежитлове приміщення у стислий проміжок часу було декілька разів перереєстроване на інших осіб, зокрема ТОВ «Українські автоматизовані системи» та у подальшому на ТОВ «Юніон Консалтинг ЛТД Груп». Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями вказана цивільна справа розприділена судді Саламон О.Б. 15.10.2020 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в загальному позовному провадженні. 12.08.2021 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва витребувано в Десятій Київській державній нотаріальній конторі належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної відносно [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач та його представник в судове засідання, призначене на 11 січня 2022 року, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив вимоги позову задовольнити у повному обсязі. Відповідачі та представники ДП Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, ТОВ «Українські автоматизовані системи», Десята Київська державна нотаріальна контора та треті особи - ТОВ «Юніон Консалтинг ЛТД Груп», [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, при цьому про розгляд справи повідомлялися неодноразово належним чином, не скористалися правом надання відзиву та пояснень. Відповідачі не скористалися правом надання відзиву, однак до суду надійшло клопотання від відповідача ДП Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про виключення їх з кола відповідачів, посилаючись на те, що ДП МВС «інформ-Ресурси» жодним чином не могло ні впливати, ні будь - яким чином втручатися у дії реєстратора, на противагу Міністерства юстиції України. Оскільки відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, а також те, що сторона позивача не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 15-16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України та ст.55 Конституції України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями ст.41 Конституції України, серед іншого, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено наступне. Батьком позивача, [PERSON] , за час життя було придбано за договором купівлі-продажу від 26.11.2002 р., укладеного з ТОВ «Вітич-Транс» об`єкт нерухомого майна «громадський будинок», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.04.2016 р., індексний номер витягу 56700703. Зокрема, вказаним витягом підтверджується, що [PERSON] за зазначеним договором купівлі-продажу набув у власність громадський будинок загальною площею 3141,9 м?, який розташований у [ADDRESS] , та складається з приміщення літ.А заг.площею 1208 м?; приміщення літ.Б заг. площею 1090 м?; приміщення літ.В заг.площею 171,3 м?; приміщення літ.Г заг. площею 436,5 м?; приміщення літ.Д заг. площею 166,9 м?; приміщення заг. площею 30 м?; приміщення літ.З заг. площею 39,2 м?. На підтвердження походження позивача від його батька [PERSON] до даного позову додається копія свідоцтва про народження позивача. [INFO] батько позивача, [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.07.2020р. У зв`язку з цим, 03 серпня 2020 року десятою Київською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 61163116 від 03.08.2020 р. Батько позивача був позбавлений права власності на зазначені вище об`єкти нерухомого майна та за час свого життя не встиг особисто оскаржити у судовому порядку незаконного позбавлення його прав власності на вказані об`єкти нерухомого майна. Разом з цим, незаконне позбавлення прав власності батька позивача призвело до порушення прав позивача, передбачених ст.1223 ЦК України, а саме права на успадкування вказаного майна. Так, відповідно із положеннями ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. За приписами ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, позивач позбавлений свого законного права на успадкування від свого батька об`єкта нерухомого майна - громадського будинку, заг. площею 3141,9 м?, який розташований у [ADDRESS] , а тому в силу приписів ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.4 ЦПК України позивач має право на звернення до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Як зазначалось вище, батьком позивача у 2016 року було придбано у власність об`єкт нерухомого майна - громадський будинок. В подальшому, 05 квітня 2016 року вказаний об`єкт нерухомого майна був зареєстрований за реєстраційним номером 894211180000 в реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.04.2016 р., індексний номер 56700703, виданий приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Потаповим М.Ю. У березні 2018 року батько позивача продав нежитлове приміщення позначене літ.Г загальною площею 252,4 м? в буд. за [ADDRESS] та яке було частиною вказаного вище об`єкту нерухомого майна, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 16.03.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В., 16.03.2018 р., зареєстровано в реєстрі за №225. Таким чином, з урахування відчудження частини майна, у батька позивача залишився об`єкт нерухомого майна - громадський будинок загальною площею 2889,5 м?, який розташований у [ADDRESS] , та складається з приміщень: літ.А загальною площею 1208 м?; приміщення літ.Б загальною площею 1090 м?; приміщення літ.В загальною площею 171,3 м?; приміщення літ.Г загальною площею 184,1 м?; приміщення літ.Д загальною площею 166,9 м?; приміщення загальною площею 30 м?; приміщення літ.З загальною площею 39,2 м?. У липні - початку серпня 2019 року, батько позивача дізнався, що на замовлення ТОВ «Юніон Консалтинг ЛТД Груп» виконуються роботи із землеустрою щодо встановленя меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель на [ADDRESS] на якій знаходиться вказаний вище об`єкт нерухомості, що належить на праві власності [PERSON] .. У зв`язку з цим, батько позивача звернувся із заявою про вчинення злочину від 23.08.2019р. до Київської місцевої прокуратури №10 на підставі якої останньою була порушена кримінальна справа за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 42019101100000212 від 23.08.2019 р. та листом Прокуратури від 23.08.2019 р. №35-712-19 на ім`я [PERSON] . В подальшому, в ході досудового розслідування стало відомо, що належні на праві власності батьку позивача нежитлове приміщення у стислий проміжок часу було декілька разів перереєстроване на інших осіб, зокрема ТОВ «Українські автоматизовані системи» та у подальшому на ТОВ «Юніон Консалтинг ЛТД Груп». Зважаючи, що батько позивача не вчиняв жодних дій, не укладав жодних правочинів спрямованих на відчуження належного йому нерухомого майна та взагалі не мав намірів його відчужувати, ним була спрямована до Київської місцевої прокуратури № 10 додаткова заява про вчинення злочину за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, що також підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 42019101100000212 від 23.08.2019 р.. Адвокатом АО «Канони Права» Горупою С.М., з метою з`ясування обставин за яких нерухоме майно - громадський будинок загальною площею 3141,9 м?, що розташований у [ADDRESS] , вибуло з володіння [PERSON] , було спрямовано клопотання за вих.№01-ФО/2020-1 від 05.02.2020 р. до Київської місцевої прокуратури №10 щодо надання дозволу на ознайомлення з матеріалами цих проваджень та дозволу їх використання у суді для захисту і відновлення порушених прав власності [PERSON] . Листом від 07.02.2020 р. за вих.№41-927вих20 адвокату АО «Канони Права» Горупі С.М. надано дозвіл на ознайомлення та використання матеріалів кримінального провадження порушених за заявами [PERSON] .. В результаті ознайомлення із зібраними матеріалами досудового розслідування було встановлено, що внаслідок незаконних дій, зокрема але не виключно, відповідачів, батько позивача, поза його волі та відання був у протиправний спосіб позбавлений права власності на об`єкт нерухомого майна - громадський будинок загальною площею 3141,9 м?, який розташований у [ADDRESS] , та складається з приміщень: літ.А загальною площею 1208 м?; приміщення літ.Б загальною площею 1090 м?; приміщення літ.В загальною площею 171,3 м?; приміщення літ.Г загальною площею 436,5 м?; приміщення літ.Д загальною площею 166,9 м?; приміщення загальною площею 30 м?; приміщення літ.З загальною площею 39,2 м?. Зокрема, зібрані у досудовому розслідувані докази підтверджують та свідчать, що 23.10.2018 Державним реєстратором комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (Відповідач-2) прийнято та 24.10.2018 проведено незаконні реєстраційні дії - 10711070003039604 за заявою представника [PERSON] - [PERSON] .. Внаслідок виконання таких реєстраційних дій, поза волею та обізнаністю батька позивача, були внесенні данні до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо включення його як одноосібного учасника ТОВ «Українські автоматизовані системи» (код ЄДРПОУ 41772179), якому належить 100% статутного капіталу та одночасним виключенням із складу учасників [PERSON] . Перелік документів, який нібито подавався від імені батька Позивача, та на підставі яких останній - [PERSON] був включений, як одноосібний учасник ТОВ «Українські автоматизовані системи», складався із заяви від 23.10.2018 р. підписаної від імені [PERSON] - [PERSON] , акт приймання-передачі частки у статутному капіталі у розмірі 100%, вартістю 200000 грн. та нотаріально посвідчена довіреність від 22.10.2018р., виготовлену на спеціальному бланку нотаріального документу ННК 223942, яка 17.10.2018 (дата згідно посвідчувального напису нотаріуса) посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвєєвим Олегом Анатолійовичем за № 1102. Вказане підтверджується «Описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», складеного та підписаного державним реєстратором комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Примак Д.Ф. (реєстраційний номер справи 1_071_039604_95) та від імені заявника [PERSON] від 23.10.2018 р.. За приписами ч.1 ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в редакції Із змінами, внесеними згідно із Законом № 2497-VIII від 10.07.2018, ВВР, 2018, № 37, ст.276, що діяли на час здійснення зазначеної реєстраційної дії, документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням. Поряд з цим, положеннями ч.2 ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції Закону № 2497-VIII) встановлено, що якщо документи подаються особисто, заявник пред`являє документ, що відповідно до закону посвідчує особу. У разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що підтверджує його повноваження (крім випадку, коли відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі). Відповідно із ч.5 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції Закону № 2497-VIII) для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей; 2) документ про сплату адміністративного збору; 3) один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства. За правилами наведеними в абз.5 ч.5 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі подання державному реєстратору акту приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства то документи подаються особою, яка набула частку (частину частки) у статутному капіталі товариства, або особою, яка передала її. Вказана норма Закону є імперативною, тобто виражається в категоричній, чітко позначені дії й не допускає ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів, що в свою чергу виключає можливість подання документів за даних обставин представником. Таке твердження кореспондується з положеннями ч.1 р.ІІ Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016р. № 359/5 (надалі - Порядок), згідно з яким у паперовій формі заява та документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням. Заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви для державної реєстрації поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена. Приписами ч.1 ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції Закону № 2497-VIII) визначено, що підставою для відмови у державній реєстрації, серед іншого, є: документи подано особою, яка не має на це повноважень В порушення зазначених вимог відповідачем-2 була здійснена реєстраційна дія щодо внесення батька Позивача, як одноосібного учасника ТОВ «Українські автоматизовані системи», частка якого у статутному капіталі дорівнювала 100%. Крім того, незважаючи на зазначене, відповідач-2 не перевірив подані документи від імені [PERSON] представником [PERSON] на предмет наявності підстав для відмови в державній реєстрації, що є порушенням вимог ч.2 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції Закону № 2497-VIII). Зокрема, на підтвердження своїх повноважень [PERSON] була надана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвєєвим О.А. 17.10.2019 року та виконана (надрукована) на спеціальному бланку серії ННК №223942. Зі змісту цієї довіреності вбачається, що вона вчинена у м.Києві 22 жовтня 2018 р., а нотаріально посвідчена 17 жовтня 2018 року, тобто нотаріальна дія відбулась за п`ять днів до вчинення правочину, що в свою чергу ставить під сумнів дійсність такої довіреності. За таких обставин, Відповідач-2 в силу наведених вимог ст.ст.25, 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції Закону № 2497-VIII) мав відмовити у вчиненні реєстраційних дій. Крім того, адвокатом АО «Канони Права» Горупою С.М., був спрямований адвокатський запит від 07.02.2020 р. №01-ФО/2020-2 вих. до Міністерства юстиції України в якому поставлено питання щодо нотаріальної діяльності нотаріуса Матвєєва О.М., використання спеціального бланку серії ННК №223942 на якому надрукована вказана вище довіреність. У відповідь на цей запит адвокатським об`єднанням отримана відповідь від Центрального міжрегіонального управління МЮ України від 17.02.2020 р. №4424/6-20 в якій зазначено, що нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Матвєєва О.А. була припинене згідно з Наказом Головного управління юстиції у м.Києві від 14.05.2013 р. №265/6 у зв`язку з його смертю. За таких обставин, нотаріус Матвєєв О.А. фізично не міг посвідчити у 2018 році вказану вище довіреність на підставі якої Відповідач-2 прийняв документи до виконання та здійснив оскаржувану реєстраційну дію. З тих же підстав, нотаріус Матвєєв О.А. не міг 22 жовтня 2018 року вчинити нотаріальну дію щодо засвідчення справжності підпису на Акті прийому-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Українські автоматизовані системи», який так само послугував відповідачу 2 підставою для здійснення реєстраційної дії в наслідок якої батько позивача був включений як одноосібний власник, якому належить частка у розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ «Українські автоматизовані системи». Також, на адвокатський запит від 03.03.2020р. №01-ФО/2020-3 вих до ДП «Національні інформаційні системи» адвокатом Горупою С.М. отримано відповідь разом з скороченим витягом з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів від 03.03.2020 р. №156413098, згідно з яким спеціальний бланк серії ННК №223942, на якому надруковано вказана довіреність, був використаний (витрачений) 17.10.2018 року приватним нотаріусом Михайленко Сергієм Анатолійовичем, код витрачання бланка: «1 - договір про відчуження нерухомого майна, крім земельних ділянок». В подальшому, через два дні від дати здійснення зазначеної вище реєстраційної дії, Відповідач-2 25 жовтня 2020 року приймає від представника ТОВ «Українські автоматизовані системи» пакет документів щодо збільшення статутного капіталу товариства, про що складає Опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», який сформований 25.10.2020 р., реєстраційний номер справи: 1_071_039604_95, код 14877660303. Згідно з цим описом, [PERSON] , діючи від імені ТОВ «Українські автоматизовані системи», на підставі довіреності від 24.10.2018 р. вчиненої за підписом директора [PERSON] , подав державному реєстратору Відповідача-2 пакет документів на підставі якого Відповідачем-2 була вчинена наступна реєстраційна дія щодо збільшення статутного капіталу ТОВ «Українські автоматизовані системи». Зокрема, вказаний пакет документів включав: 1)заповнений бланк заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 25.10.2018р.; 2)рішення №24/10-18 загальних зборів учасників ТОВ «Українські автоматизовані системи» від 24.10.2018 р., яке містить підпис [PERSON] справжність якого засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвєєвим О.А. 24 жовтня 2018 р.; 3)довіреність від 24.10.2018 р., виданою ТОВ «Українські автоматизовані системи» на ім`я [PERSON] ; 4)квитанцій за кодом 1380-4565-7382-5938 на суму 212, 00 грн. та за кодом 1380-4474-6559-5245 на суму 310,00 грн.. В порушення вимог ч.2 ст.25, ч.1 ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції Закону № 2497-VIII) Відповідачем-2 на підставі вказаних документів була здійснення реєстраційна дія, в наслідок, якої батько Позивача був у незаконний спосіб позбавлений права власності на належний йому об`єкта нерухомого майна. Зокрема, як вбачається з наданоговідповідачу-2, серед інших документів, рішення №24/10-18 загальних зборів учасників ТОВ «Українські автоматизовані системи» від 24.10.2018 р., батьком позивача - [PERSON] , як одноосібним учасником товариства, якому належить частка у розмірі 100% у статутному капіталі, прийняв рішення про збільшення статутного капіталу товариства з 200 000 грн. до 1 552 700 грн. негрошовим майновим вкладом до статутного капіталу (п.1 розділу «З питань порядку денного» рішення). За приписами ч.1 ст.18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (у редакції Закону України від 06.02.2018 № 2275-VIII), яка діяла на момент проведення реєстраційної дії) учасники товариства можуть збільшити статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів учасників та/або третіх осіб за рішенням загальних зборів учасників. Положеннями ч.3 ст.18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (у редакції Закону України від 06.02.2018 № 2275-VIII) визначено, що у рішенні загальних зборів учасників товариства про залучення додаткових вкладів визначаються загальна сума збільшення статутного капіталу товариства, коефіцієнт відношення суми збільшення до розміру частки кожного учасника у статутному капіталі та запланований розмір статутного капіталу. Водночас, ч.4 ст.18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (у редакції Закону України від 06.02.2018 № 2275-VIII) визначено, що додаткові вклади можуть вноситися у негрошовій формі. У такому разі рішенням загальних зборів учасників визначаються учасники товариства та/або треті особи, які вносять майно, та його грошова оцінка. За визначенням наведеним у ч.1 ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (редакції Закону 2658-III від 16.01.2016 р., що діяла на момент здійснення реєстраційної дії) оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Самим рішенням №24/10-18 загальних зборів учасників ТОВ «Українські автоматизовані системи» від 24.10.2018 р., яке було надано та на підставі якого Відповідачем-2 була здійсненна реєстраційна дія щодо збільшення статутного капіталу, не відповідає названим вимогам ст.18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (у редакції Закону України від 06.02.2018 № 2275-VIII), ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а тому Відповідач-2, в силу приписів п.5) ч.1 ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції Закону № 2497-VIII), мав відмовити у здійсненні державної реєстрації. Зокрема, рішення № 24/10-18 загальних зборів учасників ТОВ «Українські автоматизовані системи» від 24.10.2018 р. не містить загальної суми збільшення статутного капіталу, коефіцієнту відношення суми збільшення до розміру частки учасника у статутному капіталі запланований розмір статутного капіталу та грошової оцінки майна, що вноситься учасником, а тому не відповідає вимогам встановленим названим вище чинникам. Крім того, пакет документів містив квитанції на підтвердження сплати заявником адміністративного збору та послуг з державної реєстрації, в яких дата оплати та дата валютування зазначена 12.10.2018 р., тобто оплата за реєстраційну дію щодо збільшення статутного капіталу була здійснення за 13 днів до такої операції (25.10.2018 р.) та за 12 днів до того як батько Позивача взагалі став учасником ТОВ «Українські автоматизовані системи» (23.10.2018р.). В подальшому, як підтверджено «Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна», номер інформаційної довідки 193988883, сформованої 19.12.2019 р. на запит [PERSON] , Прокуратура м.Києва, яка міститься в матеріалах згаданої вище кримінальної справи, 28 листопада 2018 року Відповідачем-1 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 28.11.2018 р., належний батьку Позивача об`єкт нерухомого майна загальною площею 2656,6 м?, який розташований у [ADDRESS] , був перереєстрований на ТОВ «Українські автоматизовані системи». Як вбачається з вказаного акту приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Українські автоматизовані системи» від 28.11.2018 р., батько Позивача, як єдиний учасник товариства, якому належить частка у розмірі 100% передав, а від імені товариства директором [PERSON] прийнято нерухоме майно загальною площею 2705,4 м?, яке складалось із приміщень позначених літерами А, Б, В, Д, З та які розташовані за адресою по [ADDRESS] . Справжність підпису [PERSON] та директора ТОВ «Українські автоматизовані системи» засвідчена тим же приватним нотаріусом Матвеєвим О.А. 28.11.2018 р., нотаріальна діяльність якого, як вже зазначалось вище, за інформацією наданою Мінюстом, була припинена у травні 2013 році у зв`язку із його смертю. Приписами ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначений виключний перелік документів на підставі, яких проводиться державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, серед яких акт приймання-передачі майна до статутного капіталу не зазначений. Поряд з цим, п.14) ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. За приписами ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За визначенням наведеним у ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч.1 ст. 209 ЦК України визначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Власник нерухомого майна має право встановити (скасувати) вимогу нотаріального посвідчення договору (внесення змін до договору), предметом якого є таке майно чи його частина, крім випадків, якщо відповідно до закону такий договір підлягає нотаріальному посвідченню. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на нерухоме майно та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом. Відповідно до вимог встановлених ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. За приписами ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Положеннями ч.4 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Чинним законодавством України визначено, що правочини предметом яких є відчуження нерухомого майна, підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема це вбачається з положень ст.ст. 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 ЦК України. За своєю правовою природою акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства є правочином за яким у Сторін такого правочину змінились цивільні права та обов`язки, зокрема, батько Позивача набув корпоративних прав у товариства, а останнє, в обмін на такі права, набуло об`єкт нерухомого майна. За таких обставин, такий правочин (акт) має ознаки договору міни, які визначені ч.1 ст.715 ЦК України, згідно з якою за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. За приписами ч.1 ст.716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Вимогами визначеними ч.1 ст.657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. За таких обставин, акт приймання-передачі майна до статутного капіталу, на підставі якого Відповідачем-1 здійснена оскаржувана дія, в силу наведених норм закону має бути нотаріально посвідчений. Проте, вказаний акт містить нотаріальний напис, який свідчить про вчинення нотаріальної дії щодо засвідчення справжності підпису осіб які його підписали, а не нотаріального посвідчення такого правочину, що не відповідає наведеним вище вимогам законодавства. Зі змісту Закону України «Про нотаріат» (в редакції Закону від 28.08.2018, № 2475-VIII) нотаріальна дія щодо посвідчення правочину та засвідчення справжності підпису є різними нотаріальними діями, які мають різну правову природу та процедуру їх вчинення нотаріусами. Зокрема, за приписами ст. 54 Закону України «Про нотаріат» (в редакції Закону від 28.08.2018, № 2475-VIII) нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди. Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін. В свою чергу за приписами ст.78 Закону України «Про нотаріат» (в редакції Закону від 28.08.2018, № 2475-VIII) нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, начальник установи виконання покарань засвідчують справжність підпису на документах, крім тих, які відповідно до закону або за вимогою сторін підлягають нотаріальному посвідченню. На угоді може бути засвідчена справжність підпису особи, що підписалась за іншу особу, яка не могла це зробити власноручно внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин. Нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчують факти, викладені у документі, а лише підтверджують, що підпис зроблено певною особою. Враховуючи те, що зазначений Акт прийому-передачі майна до статутного капіталу не був посвідчений нотаріально у розумінні приписів ст. 54 Закону України «Про нотаріат» (в редакції Закону від 28.08.2018, № 2475-VIII) то такий правочин не може свідчити про наявність у сторін такого правочину необхідного обсягу цивільної дієздатності і, так само, свідчити про їх вільне волевиявлення яке відповідає їх внутрішній волі, що у свою чергу не відповідає зазначеним вище вимогам встановленим ч.ч.2 та 3 ЦК України. Крім того, не відповідність такого правочину вимогам ч.ч.2, 3 ст. 203 ЦК України, відповідно із ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання такого правочину недійсним. Разом з тим, ч. 2 ст.215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, а положеннями ч.3 цієї статті встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Приписами ст.220 ЦК України встановлені правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, зокрема зазначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Поряд з цим, за приписами ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону України №2475-VIII від 28.08.2018 р.), визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. В свою чергу, положенням ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону України №2475-VIII від 28.08.2018 р.) встановлено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Електронні документи, подані для проведення державної реєстрації прав, оформляються згідно з вимогами, встановленими цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства. Зважаючи на викладені обставини, відповідач-1 в порушення вимог ст.ст.22, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону України №2475-VIII від 28.08.2018 р.) здійснив оскаржувану реєстраційну дію щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за ТОВ «Українські автоматизовані системи» на підставі правочину (акту прийому-передачі майна до статутного капіталу) який не був нотаріально посвідчений. Крім того, як вже зазначалось вище, такий правочин (акт прийому-передачі майна до статутного капіталу) містив нотаріальний напис щодо засвідчення справжності підписів нотаріусом Матвєєвим О.А., який на той час вже як п`ять років був померлий у зв`язку з чим його діяльність була припинена. В подальшому, тобто через два дні після позбавлення батька Позивача, у спосіб наведений вище, прав власності на об`єкт нерухомого майна (28.11.2018 р. - дата перереєстрації нерухомого майна), Відповідачем-2 30 листопада 2018 р. на підставі заяви [PERSON] від 30.11.2018 про державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснюється реєстраційна дія в наслідок якої, батька Позивач - [PERSON] було виключено, а [PERSON] , включено як єдиного, одноосібного учасника товариства. Крім того, як для підстави здійснення Відповідачем-1 такої реєстраційної дії, заявником був наданий Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Українські автоматизовані системи» від 29.11.2018 р., справжність підписів на якому, так само засвідчено померлим на той час приватним нотаріусом Матвєєвим О.А.. Тобто, з наведених обставин вбачається, що нібито 28.11.2018 р. батько Позивача передає у статутний капітал належне йому нерухоме майно вартістю понад один мільйон гривень, а на наступний день 29.11.2018 р. виходить із складу учасників цього товариства передавши свою частку у статутному капіталі іншій особі. Проте, за твердженням Позивача, його батько [PERSON] не мав наміру та не вчиняв жодних дій спрямованих на відчуження належного йому на праві власності об`єкту нерухомого майна, що підтверджується наступним. Як вже зазначалось вище, за життя батько Позивача дізнавшись про позбавлення його у незаконний спосіб прав на зазначений об`єкт нерухомого майна, звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів за результатом чого була порушена кримінальна справа номер 42019101100000212 від 23.08.2019 р., в якій він визнаний потерпілим, що підтверджується врученою 11.09.2019 р. [PERSON] , в порядку Кримінального процесуального кодексу, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №42019101100000212 від 23.08.2019 р.. У зв`язку із смертю [PERSON] , у даному кримінальному проваджені були визнані потерпілими його спадкоємці - синовія, зокрема Позивач - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується пам`ятками про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному проваджені №42019101100000212 від 23.08.2019 р., які вручені 05 серпня 2020 року прокурором Київської місцевої прокуратури №10. Крім того, у березні 2020 року батьком Позивача була спрямована до офісу протидії рейдерству Міністерства юстиції України була спрямована скарга на проведення державним реєстратором реєстраційних дій у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 30.03.2020 р. №01-ФО/2020-7вих в якій ставилось питання про скасування наведених вище реєстраційних дій нібито вчинених за участю [PERSON] .. Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2020 р. №8428/7 відмовлено у задоволені даної скарги у зв`язку з тим, що закінчився встановлений законом строк подачі скарги. У зв`язку з цим, адвокатами АО «Канони Права», на підставі договору про надання правової допомоги №01-ФО/2020 від 31.01.2020 р., укладеного за часів життя з батьком Позивача, під час підготовки пред`явлення відповідного позову від імені [PERSON] були відібрані від останнього за його добровільною згодою письмові пояснення у яких ставились питання, зокрема щодо вчинення ним дій спрямованих на відчуження об`єкту нерухомого майна, підписання відповідних документів щодо участі, набуті корпоративних прав у вказаному вище товаристві «Українські автоматизовані системи» та надання зразків вільних та експериментальних підпису та почерку за для проведення почеркознавчого дослідження відбитків почерку та підписів на документах, які стали підставою для вказаних реєстраційних дій в наслідок яких [PERSON] був позбавлений прав власності на об`єкт нерухомого майна. Так, згідно з письмовими поясненнями від 02 липня 2020 року відібраними адвокатом Горупою С.М. у батька Позивача [PERSON] , останній не вчиняв та не підписував жодного документу щодо набуття ним корпоративних прав ТОВ «Українські автоматизовані системи» і так само не підписував документів щодо передачі належного йому на праві власності об`єкту нерухомого майна до вказаного товариства, надав згоду на проведення почеркознавчого дослідження та надав зразки свого підпису та почерку. За клопотанням адвоката АО «Канони Права» Білоусько І.В. ТОВ «Центром судових експертиз «Альтернатива» було проведено вказане дослідження та згідно з висновком № 66/20 від 16.07.2020 експертом здійснені наступні висновки: -підпис від імені [PERSON] , зображення якого містяться у рядку «Підпис» на другому аркуші технічної копії довіреності від імені [PERSON] від 22.10.2018 р. посвідченої від імені приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвєєва О.А. (нотаріальний бланк ННК 223942), виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] ; -Підпис від імені [PERSON] , зображення якого містяться у рядку «Підпис» на другому аркуші технічної копії довіреності від імені [PERSON] від 28.11.2018 р., посвідченою від імені приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвєєва О.А. (нотаріальний бланк ННМ 744694), виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] ; -Підпис від імені [PERSON] зображення якого міститься у графі «Учасники:» у рядку « [PERSON] » у технічній копії рішення №24/10-18 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ АВТОМАТИЗОВАНІ СИСТЕМИ» від 24.10.2018 р., виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] ; -Підпис від імені [PERSON] зображення якого міститься у графі «ПІДПИС:» у рядку «Учасник: [PERSON] » у технічній копії рішення №28/11-18 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ АВТОМАТИЗОВАНІ СИСТЕМИ» від 28.11.2018 р., виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] ; -Підпис від імені [PERSON] зображення якого міститься у рядку «Прийняв [PERSON] » у технічній копії акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ АВТОМАТИЗОВАНІ СИСТЕМИ» від 22.10.2018, виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] ; -Підпис від імені [PERSON] зображення якого міститься у рядку «Передав [PERSON] » у технічній копії акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ АВТОМАТИЗОВАНІ СИСТЕМИ» від 29.11.2018, виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] ; -Підпис від імені [PERSON] зображення якого міститься у рядку «Підпис заявника» на другому аркуші технічної копії заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від імені [PERSON] від 12.03.2018, виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] . Викладені вище обставини, у розумінні приписів ст.ст.77 - 80 ЦПК України, є належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, які беззаперечно свідчать про те, що батько Позивача не вчиняв жодних дій, правочинів спрямованих на відчуження належного йому майна на користь ТОВ «Українські автоматизовані системи», а навпаки свідчать про позбавлення його права власності на таке майно поза його волі та у протиправний спосіб на підставі підроблених документів. В свою чергу, в наслідок проведення відповідачем-1 та відповідачем-2 реєстраційних дій з порушенням вимог чинного на той момент законодавства порушено право позивача передбаченого ст.1223 ЦК України на спадкування від свого батька об`єкту нерухомого майна зазначеного у даному позові. Крім того, як встановлено та підтверджується матеріалами згаданого кримінального провадження, 19.12.2018 р. відповідачем-1 було здійснено перереєстрацію спірного об`єкту нерухомого майна з ТОВ «Українські автоматизовані системи» на ТОВ «Юніон консалтинг ЛТД Груп». Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна», номер інформаційної довідки 193988883, сформованої 19.12.2019 р. на запит [PERSON] , Прокуратура м.Києва, Відповідачем-1 вчинена вказана реєстраційна дія на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 19.12.2018 р., укладеного між ТОВ «ТОВ «Українські автоматизовані системи» та ТОВ «Юніон консалтинг ЛТД Груп» і рішення засновника ТОВ «ТОВ «Українські автоматизовані системи» №1 від 18.12.2018 р.. Приписами ст.55 Конституції України, які кореспондуються з положеннями ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положеннями ч.2 ст. 16 ЦК України визначені способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема серед іншого, шляхом визнання права (п.1) ч.2 ст.16 ЦК України) та відновлення становища, яке існувало до порушення (п.4) ч.2 ст.16). За таких обставин законним та ефективним способом захисту порушеного права позивача на спадкування, у даному випадку, буде визнання за ним права на спадкування об`єкту нерухомого майна шляхом відновлення записів у державному реєстрі речових прав про належність об`єкту нерухомого майна [PERSON] . З огляду на положення ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зміни до якої були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності 16.01.2020, зокрема, абзац 2 та 3 ч. 3 ст. 26 Закону викладено у наступній редакції: «У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.» Таким чином, оскільки законодавець виключив з конструкції статті 26 Закону можливість скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, позивач вважає, що у разі прийняття судом рішення про задоволення його позовних вимог про скасування записів державного реєстратора це не призведе до ефективного захисту його прав, оскільки цією нормою Закону вказане не передбачене, а реєстратор у свою чергу, отримуючи судове рішення про скасування запису, не зможе його виконати. Відповідно до правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду, а саме від 16.09.2020 р. у справі №352/1021/19 та у постанові від 03.09.2020 р. у справі №914/1201/19, суди зазначили, що починаючи з 16.01.2020 скасування запису про проведену державну реєстрацію права не може привести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги письмові заяви учасників справи по суті позову, ураховуючи вищенаведені положення норм діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved