Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить суд визнати недійсним договір №210345285 від 29.07.2021р., який укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю ''Манівео швидка фінансова допомога'' (далі -ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога''). Із змісту позовної заяви слідує, що 29.07.2021р. між сторонами укладено договір №210345285 (далі-Договір), згідно якого позивач отримав кредит на суму 15 750 грн. 00 коп. Позивач вважає, що договір є недійсним, так як при його укладенні були порушенні права позивача як споживача згідно з нормами Закону України ''Про захист прав споживачів'', Закону України ''Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг'', Закону України ''Про захист персональних даних'', зокрема: -позивачу як споживачу не була надана інформація, яка стосується суті наданих відповідачем фінансових послуг, передбачена ч.2 ст.12 Закону України ''Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг'', отже відсутнє будь-яке письмове твердження про його ознайомлення з усіма умовами кредитного договору. Також в порушення вимог ч.2 ст.11 Закону України ''Про захист прав споживачів'' працівники ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' при видачі кредитних коштів не ознайомили позичальника з умовами кредитування та всіма ризиками. Відповідач не надав позивачу повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням договору; -відповідачем порушено п.5 ч.3 ст.18 Закону України ''Про захист прав споживачів'', так згідно додатку до договору зазначена реальна річна процентна ставка за кредитом від суми кредиту. Поряд з цим договором передбачено, що у разі прострочення встановленого у договорі строку повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, позичальник на вимогу кредитодавця сплачує на його користь пеню у розмірі 3,0 % від простроченої в оплаті суми за кожен день такого прострочення, тобто сума компенсації становить майже 100%, що відповідно п.5 ч.3 ст.18 Закону України ''Про захист прав споживачів'' є несправедливою умовою; -договором порушено норми ч.1 ст.61 Конституції України щодо подвійної відповідальності за невиконання зобов`язання, оскільки за невиконання зобов`язань щодо погашення кредиту та/або сплати процентів позичальник повинен сплачувати пеню двічі; -відповідачем порушено абз.5,11 п.2 ст.8 Закону України ''Про захист персональних даних'', так як відповідач не повідомив позивача про умови та строки обробки персональних даних, оскільки з аналізу умов договору вбачається, що надана згода на обробку персональних даних позивача є безстроковою та безвідкличною. Окрім цього, у відповіді на відзив позивач зазначає, що ним не було підписано даний Договір. Позивач також вказує, що відповідачем його було введено в оману щодо істотних умов договору. В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином (а.с.115,116). В заяві від 20.12.2021р. позивач просить суд провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с.120). До суду надав відповідь на відзив (а.с.21-24). В заяві від 06.01.2022р., яка надійшла до суду 12.01.2022р., представник відповідача просить суд розглянути справу без його участі, у задоволенні позову просить відмовити (а.с.121). Представник відповідача до суду надав відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову. У відзиві представник відповідача зазначає, що договір містить усі істотні умови, зокрема: паспорт споживчого кредиту з зазначенням усієї необхідної інформації до законодавства; предмет договору (п.1.1 Договору); строк договору (п.1.2 Договору); інформацію про відсотки за користування кредитом (п.п.1.4-1.13 Договору, додаток №1 до Договору); права та обов`язки сторін (п.п.2.1-2.2 Договору); розрахунок сукупної вартості та терміни платежів за кредитом (додаток №1 до Договору). Позивач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. Вказаний договір підписаний позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Інформація про кредитування надана позивачу у відповідності до вимог законодавства України. Крім того, позивач вже укладав з відповідачем договір кредитування та виконав його умови у повному обсязі, тобто він був ознайомлений з умовами договору та процедурою погашення заборгованості і відповідальністю за порушення його умов (а.с.26-31). Представник відповідача також надав заперечення на відповідь на відзив (а.с.100-102). Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1, ч.3, ч.4, ч.5 ст.11 Закону України ''Про електронну комерцію'' пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до ч.2 ст.644 ЦК України, якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту ''КОМФОРТ'' ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' (далі-Правила) визначено порядок і умови надання кредитодавцем грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору, а також регулюють відносини між кредитодавцем та клієнтом (а.с.37-43). Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України, на укладення договору. Вказані правила перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті відповідача. Розділом 3 вказаних Правил встановлено порядок надання грошових коштів у кредит та підписання кредитного договору. Так, згідно п.3.1-п.3.3 Правил з метою отримання Кредиту Клієнт, ознайомившись з Правилами, заповнює Заявку на сайті Кредитодавця, або через мобільний додаток Кредитодавця або через програмне забезпечення партнерів Кредитодавця, яке забезпечує обмін інформації з ІТС Кредитодавця, вказуючи всі дані, визначені у Заявці як обов`язкові. Клієнт у Заявці зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Кредитодавцю для прийнятя рішення про надання чи ненадання Кредиту, а також бажаний спосіб отримання Кредиту. Клієнт також зобов`язаний оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін у таких даних. З урахуванням вимог законодавства про захист персональних даних, під час заповнення Заявки, проставляючи відповідну відмітку у спеціальному полі на першій сторінці Заявки, Клієнт підтверджує, що ознайомлений з повідомленням про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права Клієнта визначенні законодавством про захист персональних даних, мету збору персональних даних, а також про те, Кредитодавець має право передавати персональні дані клієнта, повністю або частково, третім особам без повідомлення про це Клієнта з метою належного виконання своїх обов`язків відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до п.3.16, п.3.17, п.3.18 Правил у випадку схвалення Заявки на отримання Кредиту, Інформаційно-телекомунікаційна система Кредитодавця генерує індивідуальну частину Електронного договору, що є Офертою та містить усі істотні умови, про що інформує Клієнта в Особистому кабінеті, а також шляхом надсилання відповідного повідомлення на номер телефону Клієнта та/або електронним листом на електронну пошту, вказану в Заявці. Кожен з Клієнтів ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надає згоду шляхом направлення повідомлення Кредитодавцю, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України ''Про електронну комерцію'', а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови Електронного договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.12 Закону України ''Про електронну комерцію'' та натиснення іконки ''відправити/підписати''. Вказана іконка може стати активною лише після введення Одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор генерується Кредитодавцем в Інформаційно-телекомунікаційній системі та надсилається клієнтам в смс-повідомленні. Після підписання Електронного повідомлення Клієнтом, зазначене повідомлення надходить в Інформаційно-телекомунікаційну систему Кредитодавця та свідчить/повідомляє Кредитодавця про те, що Клієнт надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Кредитодавця щодо укладення електронного договору з Клієнтом. Після зазначених дій Електронний договір між Кредитодавцем та Клієнтом вважається укладеним і Кредитодавець здійснює дії, передбаченні умовами укладенного Електронного договору щодо надання Кредиту. Згідно п.5.5 Правил укладаючи Електронний договір Клієнт підтверджує, що ознайомлений з метою обробки персональних даних. 29.07.2021р. позивач звернувся до ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' із заявкою на отримання кредиту. Заповненням даної заявки позивач підтвердив, що він повністю ознайомлений з умовами договору (а.с.44). 29.07.2021р. ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' (далі - Кредитодавець), в особі директора Андронікової О.О., яка діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та [PERSON] (далі-Позичальник), з другої сторони, уклали договір №210345285 (далі-Договір) (а.с.7-9, 33 зворот - 35). Згідно п.1.1, п.1.2, п.1.3, п.1.4, п.1.5, п.1.6.1 Договору за цим договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 15750 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту ''Комфорт'' ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' (далі-Правила). Кредит надається строком на 84 дні. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит, але у будь-якому разі Договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - ''Дисконтна процентна ставка''). На умовах викладених в п.1.6 Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - ''Базова процентна ставка''). За умовами застосування до відносин між Сторонами умов нарахування процентів за базовою процентною ставкою: загальні витрати за Кредитом складають - 10062 грн. 22 коп.; орієнтовна загальна вартість Кредиту складає 25812 грн. 22 коп. Відповідно до п.1.9 Договору проценти за користування Кредитом, в розмірі передбаченому Договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами починаючи з першого дня користування Кредитом, відповідно до суми Кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні Позичальника. Згідно п.4.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Відповідно до п.4.2 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України ''Про електронну комерцію'', що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно п.4.7 Договору Позичальник засвідчує, що умови договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків Кредитодавця та Позичальника. Відповідно до п.4.13 Договору цей Договір є електронним документом створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України ''Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг'' фінансова установа зобов`язана розкривати клієнтам визначену законодавством інформацію про умови та порядок її діяльності, що розміщується у місці надання послуг клієнтам та/або на власному веб-сайті фінансової установи. Така інформація повинна, зокрема, включати: 1) перелік послуг, що надаються фінансовою установою, порядок та умови їх надання; 2) вартість, ціну/тарифи, розмір плати (проценти) щодо фінансових послуг залежно від виду фінансової послуги; 3) інформацію про механізми захисту прав споживачів фінансових послуг. Як слідує з паспорту споживчого кредиту продукту ''КОМФОРТ'' до договору №210345285 від 29.07.2021р., що сторонами погоджено умови кредитування (а.с.32-33). Вказаний Паспорт, у відповідності до п.4.1 Договору, є невід`ємною частиною спірного договору. З графіку платежів з розрахунку застосування Дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії Договору слідує, що сторони погодили графік платежів за договором (а.с.36). Вказаний графік підписано позичальником за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Із змісту ч.2 ст.12 Закону України ''Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг'' вбачається, що перед укладенням договору про надання фінансових послуг фінансова установа чи інший суб`єкт господарювання, що надає фінансові послуги, зобов`язані повідомити клієнта у письмовій або електронній формі, у тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, про: особу, яка надає фінансові послуги; фінансову послугу - загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, включно з податками, або якщо конкретний розмір не може бути визначений - порядок визначення таких витрат; договір про надання фінансових послуг; механізми захисту прав споживачів фінансових послуг. Згідно п.4.11 Договору Позичальник підтверджує, що отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, вимоги надання якої передбаченні законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст.9 Закону України ''Про споживче кредитування'' та ст.12 Закону України ''Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг'', яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах; інформація надана Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідно до п.п.6,12 ч.1 ст.3 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ч.12 ст.11 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Зі змісту оспорюваного договору №210345285 вбачається, що в ньому визначено істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. З наданого відповідачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору на сайті є неможливим. Отже, заповненням заявки позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Пройшовши весь алгоритм дій, в подальшому було укладено договір в електронній формі, який підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Примірник договору позичальник отримав на власну електронну пошту. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить вищевказана заявка та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі позивача для укладення такого договору. Із змісту довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'', яка сформована 01.11.2021р., слідує, що позичальнику [PERSON] (позивач) надано кредит в сумі 15750 грн. 00 коп., строк кредитування 84 дні, процентна ставка 0,69% в день. Договір відправлено позичальнику 29.07.2021р. Договір підписано одноразовим ідентифікатором MNV2Y36U (а.с.51). Факт отримання кредиту у розмірі 15750 грн. 00 коп. по договору №210345285 від 29.07.2021р. позивачем не заперечується (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.18 Закону України ''Про захист прав споживачів'' продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно ч.1 ст.19 Закону України ''Про захист прав споживачів'' нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Відповідно до п. 4.8 Договору сторони засвідчують, що укладення цього Договору відповідає вільному волевиявленню Сторін, жодна із Сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа Договору, права та обов`язки Сторін, інші умови Договору), та умови Договору є взаємовигідними для кожної із Сторін. У разі істотної зміни обставин, якими Сторони керувалися при укладенні Договору, Договір може бути змінений або розірваний тільки за згодою Сторін. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до Закону України ''Про електронну комерцію'' вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (правова позиція Верховного Суду по справі № 127/33824/19 від 07.10.2020р.). Під час розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов договору №210345285 вимогам законодавства та про несправедливість його умов. Доводи позивача про нечесну підприємницьку практику ґрунтуються виключно на його письмових поясненнях і спростовуються самим змістом договору. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання спірного договору недійсним з підстав, передбачених ст.ст. 203, 215, 230 ЦК України та ст.ст.11, 18, 19 Закону України ''Про захист прав споживачів''. Суд також звертає увагу на те, що між сторонами раніше укладався договір позики, зобов`язання за яким позивачем виконано, тобто позивач був ознайомлений з умовами та правилами надання позики ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' (а.с.55 зворот, 56-59). Відповідно до ч.1, ч.5. ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як спірний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України ''Про захист прав споживачів'', Закону України ''Про захист персональних даних'', порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України ''Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг'', тому підстави для визнання оспорюваного договору недійсним відсутні. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed