Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

18.01.2022 заявниця звернулася до суду із вищевказаною заявою, у якій просить винести обмежувальний припис на строк до шести місяців стосовно кривдника [PERSON] , [INFO] , яким: 1) заборонити перебувати в місці її проживання по [ADDRESS] ; 2) заборонити вести смс листування, телефонні переговори із нею та її донькою та контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб; 3) заборонити спілкування з її батьками; 4) заборонити наближатися на визначену судом відстань до її місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборонити переслідувати її та її доньку та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] постійно вчиняє відносно [PERSON] , її доньки - [PERSON] та батьків заявниці фізичне, економічне та психічне насильство. Ухвалою суду від 19.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. У судове засідання з`явилася заявниця та заінтересована особа. Заявниця суду пояснила, що дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . З чоловіком фактично спільно не проживають з липня 2021 року, вона з донькою проживає у своїх батьків. Чоловік також проживає в с. Каленини за іншою адресою. Починаючи з цього переіоду чоловік систематично здійснює на неї психологічний тиск та завдає психічної та фізичної шкоди. Дана шкода виражається у висловлюваннях у її сторону нецензурною лексикою, погрозах фізичною розправою, пошкодженням господарського майна та застосуванням фізичної сили. З даного приводу вона неодноразово зверталася до поліції. На жодні зауваження та профілактичні бесіди працівників поліції чоловік не реагує. [PERSON] стукає у двері, вікна, кричить, що спричиняє значний гуркіт та шум, що лякає малолітню дочку, яка є немовлям, внаслідок чого дочка баїться навідь звуку музичних іграшок. У зв`язку із такою поведіною чоловіка, заявниця постійно непокоїться за своє життя та здоров`я та своєї доньки, боїться вийти з будинку через переслідування та можливе заподіяння [PERSON] їй шкоди. Завдання тілесних ушкоджень заявниця не може довести, хоча і зверталася до медичних установ для їх встановлення, оскільки синці не проявляються. Запевнила суд, що чоловік може її вдарити взагалі безпричинно. Також зазначила, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не навчається та не працює. Заінтересована особа - [PERSON] пред`явлені вимоги не визнав. Суду пояснив, що дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та вони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Підтвердив, що притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини. Не заперечував того факту, що на ґрунті раптово виниклих емоцій допускає висловлювання нецензурною лексикою в бік своєї дружини - [PERSON] , зазначені висловлювання є образливими. Однак вказав, що фізичної сили щодо неї не застосовував. Підтвердив, що дружина з дитиною з липня 2021 року проживає у її батьків. Він також проживає в с. Каленики. Після притягнення його до відповідальності за вчинення домашнього насильства він не припинив контактувати з дружиною та продовжує її ображати, погружувати їй розправою, як в усній формі так і за домогою СМС. При цьому пояснив, що дійсного наміру завдати їй шкоди немає, хоча і погрожує. Суд, заслухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [ADDRESS] починаючи із 11.06.2021 (а.с.5). [INFO] у вищевказаного подружжя народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). З довідок СПД №1 ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталася до органів поліції із відповідними заявами, щодо порушення її прав [PERSON] (а.с.7-16). Окрім цього, постановами Решетилівського районного суду Полтавської області від 12.08.2021 та від 18.01.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини - [PERSON] (а.с.25-28). Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №190676 від 30.08.2021 [PERSON] зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи - [PERSON] , заборонено входити та перебувати у місці проживання постраждалої особи та заборонено в будь-яких спосіб контактувати із нею (а.с.24). Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України. Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до правил ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - подружжя; особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей) та інші. Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п. 3, 7, 14, 17 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно ч. 2,3 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису. «Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису. Із обставин встановлених судом, вбачається, що [PERSON] систематично застосовує до своєї дружини - [PERSON] домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, застосування фізичної сили, хоча тілесні ушкодження після цього і не залишаються на тілі заявниці, та інші діяння, що спричиняє емоційну невпевненість, перебування у стані постійного побоювання за свою безпеку чи безпеку доньки, нездатність самостійно захистити себе та завдає шкоду психічному та фізичному здоров`ю [PERSON] . Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Отже, суд виходить із наявності встановлених фактів вчинення психологічного та фізичного насильства [PERSON] відносно заявниці - [PERSON] , які підтверджуються відповідними доказами, а тому заслуговують на увагу доводи заявниці про те, що її життя та здоров`я під загрозою, систематичні випадки насильницьких дій призвели до постійних побоювань за свою безпеку, неможливості відчувати себе захищеною від повторення протиправних дій кривдника. Таким чином, проводячи аналіз поданих доказів, на підставі встановлених судом обставин, суд вважає, що наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] відносно дружини [PERSON] , тому, з метою застосування превентивного засобу - методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що заява обґрунтована та до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис на строк шість місяців. Суд прийшов до переконання, що такий захід стримування буде сприяти безпеці заявниці і її дитини, буде стимулювати [PERSON] до правомірної поведінки, дотримання правил встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, поваги до прав, честі і гідності інших громадян. Щодо вимоги заявниці заборонити [PERSON] спілкуватися з її батьками, суд приходить до переконання що дана вимога безпідставна та необґрунтована, адже належними та допустимими доказами не доведено факту, що дані особи є потерпілими від домашнього насильства, завданого [PERSON] . Окрім цього, суд звертає увагу, що дані особи не позбавлені права самостійно звернутися до суду із відповідною заявою за захистом своїх прав. Так само, оскільки малолітня [PERSON] , [INFO] , за станом свого розвитку не може самостійно здійснювати спілкування за допомогою смс та телефону, то у задоволенні вимоги про заборону вести смс листування, телефонні переговори із [PERSON] та контактувати з нею через інші засоби зв`язку, слід відмовити. Також судом встановлено, що заявниця на даний час ніде не навчається та не працює, оскільки перебуває у відпустці по доглдяу за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи неаведене, у задоволенні вимог про заборону наближатися до місця навчання та роботи слід відмовити. За змістом ч.1 ст.27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважений підрозділ органу Національної поліції України бере на профілактичний облік кривдника з моменту виявлення факту вчинення ним домашнього насильства на встановлений законодавством строк і проводить з ним профілактичну роботу. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне повідомити уповноважений орган Національної поліції України з приводу обставин домашнього насильства зі сторони [PERSON] та вирішити питання профілактичного обліку кривдника [PERSON] на визначений судом строк. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: partial