Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла її бабуся, [PERSON] , якій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1998 року належала квартира [ADDRESS] . У січні 2021 року позивачці стало відомо, що бабусею за життя було складено на її ім`я заповіт, відповідно до якого [PERSON] все належне їй на праві власності майно заповідала позивачці. З метою перевірки вказаної інформації [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ММНО Чекіди О.А., проте в прийнятті заяви від [PERSON] про відкриття спадкової справи нотаріусом було відмовлено через пропуск [PERSON] встановленого 6-місячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. Також позивачка зверталась до Четвертої державної нотаріальної контори з метою отримання копії заповіту та відкриття спадкової справи за фактом смерті [PERSON] , проте в наданній копії заповіту та відкритті спадкової справи [PERSON] було відмовлено з аналогічних підстав. Посилаючись на той факт, що про наявність заповіту у встановлені строки [PERSON] нотаріальний орган не повідомляв, що свідчить про поважність причин пропуску позивачкою встановленого 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . У судове засідання представник позивачки та позивачка [PERSON] не з`явились, надали суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутністю, просили позов задовольнити. Представник Маріупольської міської ради Мєскєв М.С. надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, прийняти рішення на розсуд суду. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 05 березня 2021 року відкрито провадження по справі, визначено проводити судовий розгляд по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року витребувано з Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведено після смерті [PERSON] , та копію заповіту, складеного останньою. Ухвалою суду від 31 травня 2021 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито, призначено справу до судового розгляду. Суд, дослідивши письмові матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.12.1960 року, [PERSON] народилась [INFO] , про що органами РАЦС 03.12.1960 року здійснено актовий запис № 1816. Батьком [PERSON] зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] \~ \~ \~ \~Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.09.1981 року, між [PERSON] та [PERSON] 10.09.1981 року було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу здійснено актову запис № 3074, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.10.1999 року, [PERSON] народилась [INFO] , про що 30.08.1984 року у книзі записів актів громадянського стану про народження здійснено відповідний актовий запис № 1317. Батьком [PERSON] зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 23.11.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів здійснено відповідний актовий запис № 501, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] матір [PERSON] , [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~ [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.08.2014 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1998 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . 03.04.2001 року за реєстром № 1-613 Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку квартири [ADDRESS] після померлого [PERSON] на ім`я [PERSON] , про що у свідоцтві про право власності на житло від 12.02.1998 року міститься відповідний запис державного нотаріуса. Згідно із технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] , складеному Комунальним підприємством «Міське архітектурне бюро» 26.01.2021 року, житлова площа вказаної квартири складає 14,5 кв. метрів, загальна 29,11 кв. метрів. Відповідно до заповіту від 11.12.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-747, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті здійснила наступне розпорядження: усе її майно, що буде належати [PERSON] на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідала [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт посвідчено державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Демко М.Л. Відповідно до відповіді Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори за параметрами Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація щодо наявності спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] відсутня. Спадкоємці померлої [PERSON] до нотаріальних органів не звертались. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини,тобто з дня смерті [PERSON] . [PERSON] вважається такою, що спадщину не прийняла, оскільки на момент смерті не була зареєстрована постійно із спадкодавцем, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, рекомендовано звернутись до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказана інформація підтверджується також витягом зі спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи, відкритої за фактом смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа за вказаними параметрами відсутня. Статтею 1216 Цивільного кодексу України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 121 Цивільного кодексу України). Згідно зі\~ст. 1218 Цивільного кодексу України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України\~передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1\~ст.1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1\~ст.1269\~Цивільного кодексу України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини третьої\~статті 1272 Цивільного кодексу України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~Цивільного кодексу України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок № 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2\~\~глави 10 розділу II Порядку № 296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вказаних норм діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, саме на нотаріуса покладено обов`язок повідомлення спадкоємця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, складеним 11.12.2003 року та посвідченим державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Демко М.Л., не повідомлялась Четвертою маріупольською державною нотаріальною контрою про існування заповіту, складеного на її ім`я спадкодавцем [PERSON] , згідно із яким [PERSON] заповідала [PERSON] належне їй майно. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття\~\~спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17., постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 21.09.2020 року № 130/2517/18 (провадження № 61-14962ск19) Враховуючи викладені положення діючого законодавства та правову позицію Верховного Суду, яка, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, повинна враховуватись при виборі і застосуванні відповідних норм права до спірних правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та встановлення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] терміном 2 місяці, оскільки заповіт, складений [PERSON] на ім`я [PERSON] є актуальним; інші спадкоємці за законом або заповітом після смерті [PERSON] до нотаріального органу з заявами про прийняття спадщини не звертались; причини пропуску [PERSON] встановленого шестимісячного строку для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом, який був складений на її ім`я [PERSON] є поважними, оскільки, враховуючи таємницю заповіту, [PERSON] об`єктивно не могла знати про його існування, а при відкритті спадщини нотаріальний орган про існування такого заповіту, складеного на ім`я [PERSON] , позивачку не повідомляв, що є підставою вважати поважними причини пропуску строку для подання останньою заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Outcome: approved