Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

І. Короткий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. 28.10.2020 товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі Позивач» звернулося до [PERSON] (далі Відповідач) з позовною заявою про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 01 вересня 2019 року по вул. Бударіна,7 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «MAN 19.403» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «KIA SPORTAGE» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль «KIA SPORTAGE» д.н.з. [NUMBER] застрахований товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», яке виплатило страхове відшкодування в сумі 22 715 грн. Страховиком, який застрахував цивільну відповідальність власника автомобіля «MAN 19.403» д.н.з. [NUMBER] є ПрАТ «СК «Перша», яка виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 17 242,46 грн. Таким чином, не відшкодованою залишається різниця між виплаченим страховим відшкодуванням за Договором добровільного страхування транспортного засобу в сумі 22 715,52 грн. та страховим відшкодуванням сплаченим ПрАТ « СК «Перша» в сумі 17242,46 грн. Просить суд постановити рішення про стягнення із [PERSON] залишок невиплаченої суми в розмірі 5 473,06 грн. Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. ІІ. Заяви , клопотання та інші процесуальні дії по справі. 1) Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року справу за підсудністю направлено до Баришівського районного суду Київської області (а.с.48) 2) Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2020 року справа для розгляду визначена судді Коваленку К.В. (а.с.56). 3) 28.01.2021, 26.03.2021 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують (а.с.61, 68). 4) Розпорядженням керівника апарату суду № 755 від 09.07.2021 проведено повторний авторозподіл судової справи між суддями. Розгляд справи визначено судді Червонопиському В.С. (а.с.78). 5) Ухвалою судді від 23 вересня 2021 року справа прийнята до провадження та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 80). Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом та норми права застосовані до спірних правовідносин Судом встановлено, що 01 вересня 2019 року об 11 год. 45 хв. по вул. Бударіна, 7, в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода: водій [PERSON] , керуючи автомобілем «MAN 19.403 » д.н.з. [NUMBER] в порушення п. 13.1. Правил дорожнього руху допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «KIA SPORTAGE» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження. У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «MAN 19.403» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , що підтверджується Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2019 у справі № 759/17134/19 (а.с.27-28). Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 208.19.2458222 від 19.04.2019 року, автомобіль «KIA SPORTAGE» д.н.з. [NUMBER] , був застрахований Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» відповідно до якого, одним із страхових ризиків (страховим випадком) є дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до Висновку про вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу від 18.06.2020 року ( а.с.19): -вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА SPORTAGE» » д.н.з. [NUMBER] складає 22 715,52 грн.; -вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА SPORTAGE» » д.н.з. [NUMBER] з урахування коефіцієнту фізичного зносу складає16804,86 грн. Відповідно до рахунку-фактури № 0000007462 від 09.09.2019 виданої ТОВ «ПРОМАВТОТЕХСЕРВІС» вартість ремонту автомобіля «КІА SPORTAGE» д.н.з. [NUMBER] становить 22 715,52 грн. ( а.с.22). Відповідно до Акту виконаних робіт № ЗН-0012981 від 01.11.2019 «ПРОМАВТОТЕХСЕРВІС» вартість ремонту автомобіля «КІА SPORTAGE» д.н.з. [NUMBER] становить 22 715,52 грн. ( а.с.23-25) 03.09.2019 власник автомобіля «КІА SPORTAGE» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до ТДВ «Експрес страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування ( а.с.15). 11.10.2019 ТОВ «Експрес Страхування» розглянувши заяву за наслідком дослідження отриманих документів прийняло рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01 вересня 2019 року об 11 год.45 хв. по вул. Бударіна, 7 в м. Києві і внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «КІА SPORTAGE» д.н.з. [NUMBER] страховим випадком та видало розпорядження про виплату страхового відшкодування в сумі 22 715,52 грн.( а.с.32) Платіжним дорученням № 1374 від 11.10.2019 ТОВ «Експрес Страхування» сплатило ТОВ «Промавтотехсервіс» страхове відшкодування в розмірі 22715,52 грн. (а.с.33) 07.02.2020 ТДВ «Експрес Страхування» звернулось до ПрАТ «СК «ПЕРША» із заявою № 3.19.2394 вих. № 924/07-/2394 про відшкодування шкоди (виплату страхового відшкодування) в порядку суброгації в розмірі сплаченого страхового відшкодування в сумі 22 715,52 грн.( а.с.35) ПрАТ «СК «ПЕРША» листом від 01.06.2020 повідомило ТДВ «Експрес Страхування» про своє рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 17 242,46 грн. (а.с.37) та 16.06.2020 сплатило відповідну суму ( а.с.38) Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Судом встановлено та сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, винність відповідача - водія автомобіля «MAN 19.403 » д.н.з. [NUMBER] . Позивачу було виплачено 17246,46 грн. страхового відшкодування. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №755/7666/19 вказано, що під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки сума страхового відшкодування, яку сплатило ТзДВ « Експрес Страхування» на ремонт автомобіля «КІА SPORTAGE» д.н.з. [NUMBER] є більшою ніж сума, яку виплатило в порядку регресу ПрАТ « СК « Перша», то із особи, винної в ДТП , а саме із відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням в розмірі 5 473,06 грн. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19) ІV. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення № 6630 від 21 липня 2020 року (а.с.4) позивачем було сплачено 2102,00 грн. судового збору, який підлягає до відшкодування. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає 2102,00 грн. судового збору за подання позову до суду.

Outcome: approved