Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): 18.01.2016 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народились дві доньки, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однак відповідач як батько не допомагає сім`ї, між ними не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні їх малолітніх дітей, а тому вона змушена звернутись із цим позовом до суду. Зазначає, що догляд за дітьми здійснює вона, а відтак фінансова підтримка батьком його дітей, а саме сплата аліментів є необхідною, так як дочки потребують належного догляду, харчування, одягу, належного медичного догляду та розвитку. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2\~000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач та\~її представник у судове засідання не з`явилися, однак останній через канцелярію суду подав клопотання, згідно якого просить здійснювати розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю /а.с.22/. Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши до суду 17.01.2022 року заяву про визнання позову та розгляд даної справи у його відсутності /а.с.21/. Процесуальні дії у справі. 20.12.2021 року суддя звернулася до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді від 29.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Кривенською сільською радою Козівського району Тернопільської області 18.01.2016 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.01.2016 року, актовий запис №1 /а.с.7/. Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кривенською сільською радою Козівського району Тернопільської області 04.08.2020 року, [PERSON] , народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кривенською сільською радою Козівського району Тернопільської області 19.08.2016 року, [PERSON] , народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.9/. Із акту на предмет встановлення факту проживання №33 від 8.12.2021 року, вбачається, що діти: [PERSON] , 2016 р.н., [PERSON] , 2020 р.н., зареєстровані та проживають разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.\~7\~СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п.17\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, а відповідач періодично допомагає їй, однак даних коштів не вистачає на утримання дітей, а відтак, позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Сімейним кодексом\~України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. У добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивач та відповідач не вирішили. На підставі наведеного, враховуючи, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, що дає суду підстави вважати, що останній отримує або має можливість отримувати регулярний дохід, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості і той факт, що утримання дитини є законодавчим обов`язком батьків, а також беручи до уваги той факт, що відповідачем визнано позовні вимоги в сумі по 2 000, 00 грн. на кожну з них, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а саме: слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 16 грудня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 16 грудня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави 908,00 грн. судового збору в частині стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Outcome: approved