Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

04 листопада 2021 року АТ "Державний ощадний банк України" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 14 січня 2020 року між АТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського облуговування фізичних осіб та відкриття поточного поточного рахунку з використанням платіжного засобу. На виконання умов Договору комплексного банківського облуговування фізичних осіб , відповідачу було встановлено кредит в розмірі 15 000 грн. Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміту кредитування. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконував. Станом на 14.06.2021 має заборгованість в сумі 17290,60 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) у розмірі 14967,20 грн, відсотків за користування кредитом у розмірі 2272,96 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 30,75 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 12,26 грн, витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 7,43 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав банку. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 11 листопада 2021 року позовну заяву АТ "Ощадбанк" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце повідомлений належним чином, надав клопотання в якому прохав розглянути справу за відсутності представника позивача , наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, клопотання про розгляд справи з його участю суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 січня 2020 року відповідачем підписано Заяву № 2528244/211016 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ "Ощадбанк" та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . З підписанням заяви відповідач погодився на одержання Кредиту, погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Згідно з вказаною заявою від 14 січня 2022 року та відповідно до висновку -рішення від 10.02.2020 року клієнту встановлено відновлювальну кредитну лінію на номер карткового рахунку [NUMBER] з лімітом кредитування 5000 грн. з можливістю збільшення до 15000 грн, при цьому відповідач зобов`язався повернути кошти та сплатити відсоток за користування кредитом у розмірі 0,001% річних та щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредиту 3,2%. Строк користування кредитом встановлюється до дати закінчення строку дії платіжної карки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) продовжується на строк дії платіжної картки. Термін дії платіжної картки - вересень 2024 року. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно з п.п.1.17.1, 1.18.1 розділу XXII ДКБО відповідач зобов`язався використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним Договором. За користуванням Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку і розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом). Відповідно до п.1.21 розділу XXII ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Відповідач скористався наданими йому позивачем кредитними коштами, що підтверджується розрахунками заборгованості, однак свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 14 червня 2021 року має заборгованість в сумі 17290,60 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) у розмірі 14967,20 грн, відсотків за користування кредитом у розмірі 2272,96 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 30,75 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 12,26 грн, витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 7,43 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 24 194,25 грн, яка підлягає стягненню з нього у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні даного позову. На підставі викладеного, ст.ст.207, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 612, 623, 625, 627, 628, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved