Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до виконавчого комітету Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з грудня 2010 стала фактично проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Вони спільно здійснювали догляд за дітьми, які перебували під опікою позивача, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, проводили ремонт будинку, обробляли земельну ділянку, мали спільний бюджет, мали спільні права та обов`язки, хоча і не зверталися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. Позивач разом з [PERSON] здійснювала поховання його батьків, єдиним спадкоємцем яких був [PERSON] . Останній фактично у спадщину вступив, проте спадкові права оформити не встиг. У 2020 році [PERSON] несподівано помер, не залишивши заповіту щодо належного йому майна. Спадкоємців за законом першої, другою та третьої черги померлий не мав. У серпні 2020 позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте нотаріус постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки були відсутні належні документи на підтвердження родинних відносин, та на підтвердження того, що позивач відноситься до спадкоємців четвертої черги. З огляду на викладене позивач звернулася до суду та просить встановити факт її проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з [PERSON] та визнати її у зв`язку з цим спадкоємцем померлого за законом четвертої черги. Учасники були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. У судове засідання з`явилися позивач [PERSON] та її представник адвокат Дударенко Є.А. Сторона позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Від відповідача Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області надійшла заява, у якій просять справу розглядати без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , помер у с. Сахнівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 10.04.2020 у віці 44 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.04.2020 серії [NUMBER] (а.с. 5). Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.2012 серії [NUMBER] (а.с. 13), а мати [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.05.2012 серії [NUMBER] (а.с. 12). На користь матері [PERSON] 18.04.2003 був подарований будинок по [ADDRESS] , право власності на який було зареєстровано в установленому порядку (а.с. 14-15). На час смерті [PERSON] разом з нею у вищевказаному будинку були зареєстровані та проживали її чолові та син (які за законом вважаються спадкоємцями першої черги), що підтверджується довідкою виконавчого комітету Набутівської сільської рад від 08.02.2021 №53 (а.с. 6). З довідки виконавчого комітету Набутівської сільської рад від 23.10.2020 №410 вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] дійсно був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Разом з ним з 2010 року постійно, без реєстрації, проживала [PERSON] , [INFO] , яка вела з ним спільне господарство та мала спільний сімейний бюджет. Ніхто інший крім них у даному господарстві не був зареєстрований та не проживав (а.с. 7). Позивач за час спільного проживання з [PERSON] здійснювала витрати на ремонтні роботи у домоволодінні по [ADDRESS] , а після смерті останнього продовжує оплачувати комунальні послуги за цією адресою, на підтвердження чого надала підтверджуючі документи (а.с. 34-37). Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, унаслідок чого була заведена спадкова справа № 141/2020, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.08.2020 № 61401656 (а.с. 9). Це також підтверджується інформацією з довідки завідувача Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. від 06.02.2021 № 84/02-31, у якій додатково зазначено, що з заявою на прийняття спадщини після смерті [PERSON] крім позивача ніхто не звертався (а.с. 32). Державний нотаріус Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. своєю постановою від 06.02.2021 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З цієї постанови вбачається, що позивач [PERSON] у встановлений строк звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] та надала нотаріусу довідку, з якої вбачається, що вона є спадкоємцем за законом четвертої черги. Однак нотаріус вказала на необхідність звернення до суду з метою встановлення юридичного факту постійного проживання разом зі спадкодавцем (а.с. 8). Ураховуючи викладене позивач просила задовольнити її позовні вимоги, установити факт її проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з [PERSON] та визнати її у зв`язку з цим спадкоємцем померлого за законом четвертої черги. Викликані у судове засідання у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи під присягою свідка, надали пояснення, які підтверджують фактичні обставини, викладені позивачем у позові. Так, всі свідки повідомили, що вони проживають у с. Сахнівці Черкаського (раніше - Корсунь-Шевченківського) району Черкаської області, добре знають позивача, а також добре знали всю родину [PERSON] . Повідомили, що позивач разом з [PERSON] ховала батьків останнього, а після смерті своїх батьків [PERSON] постійно проживав з позивачем. Оскільки будинок позивача розташований навпроти (через дорогу) від будинку [PERSON] , то позивач разом з останнім спільно доглядали обидва домоволодіння. Тримали велике господарство, обробляли город. Сам [PERSON] ніколи офіційно не працював, на відміну від [PERSON] , яка отримувала винагороду як опікун над дітьми своєї сестри, а також отримувала додатковий дохід, виконуючи ремонтні роботи на замовлення. Позивач та померлий [PERSON] проживали за рахунок зароблених [PERSON] коштів та доходів від господарства. Крім того, позивач [PERSON] спільно з [PERSON] здійснювала ремонт належного останньому будинку, також вони облаштували домоволодіння забором. Свідки підтвердили, що позивач з [PERSON] дійсно проживали як чоловік та дружина до самої смерті останнього. Зазначаючи про початок цих відносин, свідки показали, що дружні стосунки між ними розпочалися ще за життя батьків [PERSON] , яких позивач допомагала ховати, але лише після смерті батьків [PERSON] переїхав до позивача та вони почали спільно проживати. У той же час позивач з [PERSON] почали ремонтувати будинок останнього. Ця сім`я періодично проживали як в домоволодіння позивача, так і в домоволодінні [PERSON] . Беручи до уваги показання свідків, ураховуючи, що батьки [PERSON] померли у 2012 році, а сам [PERSON] - у квітні 2020, суд дійшов висновку, що позивач спільно однією сім`єю проживала з [PERSON] з листопада 2012 до квітня 2020 року, отже більше ніж п`ять років. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог суд ураховує наступні приписи законодавства. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За статтею 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що передбачено ст. 1264 Цивільного кодексу України. Ураховуючи вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо спадкування, установлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем матиме для позивача юридичне значення, оскільки дозволить підтвердити її право на спадкування як спадкоємця четвертої черги після померлого [PERSON] . Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до частин 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення таких юридичних фактів як: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та позивач (заявник) проживали однією сім`єю. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 №5-рп/99, у якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Суд зазначає, що позивачем [PERSON] належними та допустимими доказами доведено факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим позовна вимога про встановлення зазначеного факту підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про визнання її спадкоємцем четвертої черги суд зазначає наступне: Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів. Саме нотаріус встановлює приналежність спадкоємця до певної черги спадкування. У разі, якщо у спадкоємців відсутні необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Частиною першою ст. 1296 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Водночас, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі через необхідність в судовому порядку доводити факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж протягом п`яти років на дату відкриття спадщини. При цьому, у разі встановлення судом такого факту позивач буде вважатися спадкоємцем четвертої черги в силу приписів ст. 1264 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини Відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. А відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що право позивача бути віднесеним до кола спадкоємців за законом четвертої черги порушується, не визнається чи оспорюються будь-якою третьою особою. Більш того, у постанові нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2021 фактично визнано, що позивач є спадкоємцем четвертою черги, проте нотаріус просив надати належний доказ на підтвердження факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом встановленого законом строку. Ураховуючи, що суд при розгляді цієї справи дійшов висновку про необхідність встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також беручи до уваги, що віднесення особи до певної черги спадкоємців передбачено законом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача щодо визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги. Ураховуючи характер спірних правовідносин та відсутність вимог про відшкодування судових витрат, витрати по сплаті судового збору з відповідачів на кориться позивача не стягуються.

Outcome: partial