Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

У жовтні 2021 [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 427 780,74 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 15.11.2019 [PERSON] одержав від позивача у борг грошові кошти у розмірі 3 640 дол. США, що на вказаний період складало 88 251,80 грн., строком до 15.12.2019, про що було складено відповідну розписку. Однак у встановлений строк борг повернуто не було. Натомість 18.11.2020 відповідач вдруге отримав від позивача у позику 12 080 дол. США, що становило 339 528,94 грн., строком до 28.02.2021, про що також було складено розписку. Станом на дату подання позовної заяви борг не було повернуто, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 25.10.2021 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді за адресою реєстрації проживання, однак позовна заява з додатками була повернута на адресу суду без вручення відповідачеві. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 15.11.2019 [PERSON] одержав від позивача у борг грошові кошти у розмірі 3 640 дол. США, що на вказаний період складало 88 251,80 грн., які зобов`язався повернути у строк до 15.12.2019, про що було складено відповідну розписку. Також 18.11.2020 відповідач [PERSON] вдруге отримав від позивача у позику 12 080 дол. США, що становило 339 528,94 грн., строком до 28.02.2021, про що також було складено розписку. Проте, у встановлені строки, відповідач грошові кошті не повернув. Відповідно до ст.525, 526, аб.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Відтак, враховуючи встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача про стягнення суми боргу в розмірі 427 780,74 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 277,90 грн.

Outcome: approved