Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Золотоніської міської державної нотаріальної контори про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття (скасування) обтяження. В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві приватної власності на підставі Договору дарування належить житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . На даний час позивач бажає продати вказаний житловий будинок, але при зверненні до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. з`ясувалося, що він обтяжений відповідачем забороною. Наявність вказаного обтяження пояснюється тим, що за час своєї роботи на Золотоніському МРГР магазині-складі позивач виконувала зобов`язання по поверненню суми боргу шляхом щомісячних відрахувань із заробітних плат. Але вказане зобов`язання було повністю виконане впродовж року. Обтяжувач майна Золотоніський МРГР магазин-склад, як юридична особа був ліквідований, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому будь-які зобов`язання стороною в яких виступала зазначена юридична особа, були припинені. Враховуючи викладене вище, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання належним позивачу на праві власності житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , шляхом зняття (скасування) обтяжень. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021 відкрито позовне провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Сизько Д.Б. не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі. На задоволенні позову наполягає у повному обсязі. Представник відповідача Золотоніської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, але від державного нотаріуса Чуй Н.В. надійшла заява про розгляд справи без участі нотаріуса у відповідності до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 08.06.1979, реєстр № 1396, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської державної нотаріальної контори Гонзою Н.П., належить житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . З копії Витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна № 283993491 від 10.11.2021 вбачається, що 19.09.2006 на житловий будинок по [ADDRESS] , було накладено (зареєстроване) обтяження №3752254 на підставі повідомлення б/н 05.04.1988 Золотоніського МРГР магазин-склад. Відповідно до запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Золотоніський МРГР магазин-склад як юридична особа був ліквідований Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Дану позицію підтримує Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові № 6-449 цс15 від 10.06.2015 року. Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Оскільки на даний час відсутні підстави для обтяження житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, враховуючи, що обтяження нерухомого майна, яке перебуває у власності позивача, порушує права останньої, як власника та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню нею права володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved