Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2020, залишеним в силі постановою Сумського апеляційного суду від 07.12.2020, визнані недійсними договір купівлі-продажу від 04.11.2015 1/2 частини домоволодіння, розташованого у [ADDRESS] та договір купівлі- продажу від 27.02.2017 1/2 частини цього ж домоволодіння, посвідчені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О., оскільки [PERSON] за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Після оформлення вказаних договорів купівлі-продажу будинку [PERSON] на підставі рішення Сумської міської ради від 08.08.218 «Про надання у власність земельних ділянок громадянам, які знаходяться у них в користуванні» отримав у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0587 га, кадастровий номер 5910136600:10:008:0117. Будучи достовірно обізнаним про вказані судові рішення, [PERSON] , діючи недобросовісно, приховавши від нотаріуса недійсність правовстановлюючих документів, 20.04.2021 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хвостик Г.І., відчужив [PERSON] належний [PERSON] будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 09.04.2021 державним реєстратором Матусенко Т.П. було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57550664 у зв`язку з відсутністю у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема, рішенням суду договори купівлі-продажу від 04.11.2015 та 27.02.2017 визнані недійсними, проте питання щодо визнання, зміни чи припинення цим рішенням речових прав відповідно до п.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не вирішене. Враховуючи те, що майно вибуло з володіння законного власника [PERSON] не з його волі іншим шляхом, на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України позивачка просить суд ухвалити рішення, яким витребувати у [PERSON] належний [PERSON] будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . А також визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради від 08.08.218 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0587 га, кадастровий номер 5910136600:10:008:0117 за адресою: [ADDRESS] . Для відновлення прав [PERSON] на будинок та земельну ділянку з послідуючою реєстрацією його речових прав на вказане майно, також просить припинити за [PERSON] речові права на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0587 га, кадастровий номер 5910136600:10:008:0117 за вказаною адресою. В поданому відзиві на позов представник відповідача - Сумської міської ради, посилаючись на те, що рішення Сумської міської ради від 08.08.218 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0587 га, кадастровий номер 5910136600:10:008:0117 за адресою: [ADDRESS] , було прийнято в межах діючого законодавства та вичерпало свою дію, [PERSON] зареєстрував своє право власності на вказану земельну ділянку, просить відмовити в задоволенні позовних вимог до Сумської міської ради. В поданому відзиві на позов відповідач [PERSON] просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , яка діє в інтересах недієздатного [PERSON] , в повному обсязі, оскільки посилання позивача на укладення незаконного договору купівлі-продажу будинку з [PERSON] є безпідставними, зважаючи на здійснення нотаріусом всіх необхідних перевірок на час укладання даного договору і не встановлення підстав для відмови в його укладенні. Позивачем не обґрунтовано та не доведено незаконності його дій при проведенні процедури приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ; не доведено факту, що він набув права власності саме на ту земельну ділянку, яка фактично використовувалась [PERSON] , оскільки останній не мав у власності будь-яких земельних ділянок; а факт присвоєння земельній ділянці з кадастровим номером 5910136600:10:008:0117 адреси, яка співпадає з адресою житлового будинку, що є предметом позову, жодним чином не доводить права позивача на володіння вказаною земельною ділянкою. В поданому відзиві на позов відповідачка [PERSON] просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки, придбаваючи спірне нерухоме майно, яким володів [PERSON] , правомірно очікувала, що він має право ним розпоряджатися, а вона після отримання цього майна матиме змогу мирно ним володіти, а тому перекладання на неї наслідків визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 04.11.2015 та 27.02.2017 матиме наслідком порушення справедливого балансу - покладатиме на неї, як добросовісного набувача, надмірний індивідуальний тягар. В наданих поясненнях на позов третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Хвостик Г.І. просить задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] , діючої в інтересах недієздатного [PERSON] , оскільки [PERSON] приховав від неї те, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2020 визнано недійсним договори купівлі-продажу домоволодіння від 04.11.2015, 27.02.2017; підписуючи договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] засвідчив, що він дійсно є власником житлового будинку та земельної ділянки, не має обмежень щодо свого права розпорядження нерухомим майном тощо; [PERSON] приховав від неї, що правовстановлюючі документи, що стали підставою для оформлення спірного договору, є недійсними; і саме недобросовісна поведінка [PERSON] призвела до того, що фактичний власник [PERSON] був позбавлений доступу до свого майна. Звертає увагу суду на те, що під час здійснення перевірок при підготовці до вчинення нотаріальної дії за об`єктом та суб`єктом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була відсутня будь-яка інформація щодо зареєстрованих заяв. Вже після вчинення нею всіх нотаріальних дій під час здійснення реєстрації права власності нею було виявлено заяву про державну реєстрацію права власності [PERSON] , яка діяла в інтересах недієздатного [PERSON] , зареєстровану державним реєстратором Виконавчого комітету СМР Матусенко Т.П.; проте ця заява була подана не власником спірного майна та не обмежувала її у праві вчинення подальших нотаріальних дій. В наданих поясненнях на позов представник третьої особи - Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» наголошує на тому, що у відповідності до вимог ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Просить провести судовий розгляд у його відсутність, у прийнятті рішення покладається на розсуд суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити, представник відповідача просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог до Сумської міської ради, представник відповідача [PERSON] з викладених у відзиві мотивів просила в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Опікунська рада при органі опіки та піклування СМР, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Хвостик Г.І., Управління "Центр надання адміністративних послуг у м. Суми" СМР в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Приватний нотаріус Хвостик Г.І., представник Опікунської ради при органі опіки та піклування СМР надіслали до суду заяви, в яких просили проводити судовий розгляд без їх участі. Суд, вислухавши думку учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] , яка діє в інтересах недієздатного [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з такого. Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого виконкомом Сумської міської ради 10.06.2008, та свідоцтва про право на спадщину ВМІ №220576, виданого 3-ю Сумською держнотконторою, належав будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 84,8 кв.м, житловою площею 45,4 кв.м., згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.04.2021 (а.с.31). 27.10.2015 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А. посвідчено Довіреність серії НАР 510860, зареєстровано в реєстрі за №2373, якою [PERSON] уповноважує [PERSON] та [PERSON] бути його законними представниками та вчиняти будь-які правочини; довіреність видана терміном на п`ять років та дійсна до 27.10.2018 (а.с.11-12). 04.11.2015 між [PERSON] , від імені якого на підставі вказаної довіреності, діяла [PERSON] , та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, відповідно до якого Продавець в особі представника передав, а Покупець прийняв у власність 1/2 (одну другу) частку житлового будинку під номером [ADDRESS] ; вказаний Договір зареєстровано в реєстрі за №1829, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. (а.с.13-14). 27.02.2017 між [PERSON] , від імені якого на підставі вказаної довіреності, діяла [PERSON] , та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, відповідно до якого Продавець в особі представника передав, а Покупець прийняв у власність 1/2 (одну другу) частку житлового будинку під номером [ADDRESS] ; вказаний Договір зареєстровано в реєстрі за №221, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. (а.с.15-16). 08.08.2018 рішенням Сумської міської ради №3736-МР «Про надання у власність земельних ділянок громадянам, які знаходяться у них в користуванні», [PERSON] надана у власність земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5910136600:10:008:0117, площею 0,0587 га (а.с.36). 22.07.2020 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі №592/4149/19 визнано недійсною довіреність від 27.10.2015, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., на представництво інтересів та вчинення правочинів [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] ; визнано недійсними договір купівлі-продажу від 04.11.2015 1/2 частини домоволодіння, розташованого у [ADDRESS] та договір купівлі-продажу від 27.02.2017 1/2 частини домоволодіння, розташованого у [ADDRESS] , посвідчені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. (а.с.17-23). 07.12.2020 постановою Сумського апеляційного суду рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2020 у справі №592/4149/19 залишено без зміни, апеляційну скаргу [PERSON] - без задоволення (а.с. 24-26). 09.04.2021 державним реєстратором прав на нерухоме майно Матусенко Т.П. виконавчого комітету СМР прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №57550664 за заявою [PERSON] , якою було надано рішення суду від 22.07.2020 у справі №592/4149/19, яким у відповідності до вимог ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було вирішено питання щодо визнання, зміни чи припинення речових прав [PERSON] на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0587 га, кадастровий номер 5910136600:10:008:0117 за вказаною адресою (а.с.34). 12.04.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,0587 га, кадастровий номер 5910136600:10:008:0117, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та розташованого на ній житлового будинку, що знаходяться на адресою: [ADDRESS] ; вказаний Договір зареєстровано в реєстрі за №453, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хвостик Г.І. за місцем мешкання [PERSON] в зв`язку з похилим віком останньої в [ADDRESS] (а.с.27-29). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.04.2021, житловий будинок загальною площею 80,1 кв.м., житловою 44,9 кв.м. та земельна загальною площею 0,0587 га, кадастровий номер 5910136600:10:008:0117, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належать [PERSON] (а.с. 30-32). 10.06.2021 постановою Сумського апеляційного суду скасовано ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.03.2021, якою заява [PERSON] від 12.03.2021 про скасування заходів забезпечення позову задоволена, скасована заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо будинку [ADDRESS] ; відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у цій справі ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.04.2019 (а.с.159-160). 11.01.2021 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі №592/13137/20 продовжено строк дії рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2018 про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіку та призначення опікуном [PERSON] , строком на два роки з дня набрання рішенням законної сили (а.с.10). Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею (ст.ст. 317, 319 ЦК України). Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст.328 ЦК України). Згідно із ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В свою чергу положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно із ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Правова позиція щодо можливості витребування нерухомого майна у добросовісного набувача в порядку ст.388 ЦК України відображена у постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2776цс16. Такий ж висновок викладено у постанові Великої палати Верховного суду при розгляді справи 674/31/15-ц, в якій висловлено позицію, що захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка незаконно володіє цим майном (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені ст.388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача. Так, від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише в разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (ч.1 ст.388 ЦК України). Дослідженими судом доказами підтверджено, що спірний будинок вибув із власності [PERSON] не з його волі, між власником та титульним володільцем майна не існувало жодних юридичних відносин. Так, [PERSON] , який був достовірно обізнаний про ухвалення рішення суду про визнання договорів купівлі-продажу будинку від 04.11.2015, 27.02.2017 недійсними, оскаржив його в апеляційному порядку, був присутнім в судовому засіданні в Сумському апеляційному суді під час розгляду його апеляційної скарги, надавав пояснення. В подальшому 12.03.2021 [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову - заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо будинку, і вже після набрання законної сили ухвалою про скасування заходів забезпечення позову, 12.04.2021 відчужив [PERSON] нерухоме майно, а саме: будинок і земельну ділянку для його обслуговування за адресою: [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] приховав від нотаріуса, що правовстановлюючі документи на будинок є недійсними; підписуючи договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , засвідчив, що він дійсно є власником житлового будинку та земельної ділянки, не має обмежень щодо свого права розпорядження нерухомим майном, питання права власності на нерухоме майно не є предметом судового розгляду та будь-які спори відносно нього відсутні. Враховуючи вказані недобросовісні дії відповідача [PERSON] , а також те, що [PERSON] , як дійсний та єдиний власник будинку за адресою: [ADDRESS] , не був стороною договору купівлі - продажу, за яким відбулося його відчуження, суд приходить до висновку, що вказане нерухоме майно слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею, що у свою чергу, є підставою, відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, для витребування будинку від [PERSON] . При цьому, доводи відповідачки [PERSON] про те, що вона є добросовісним набувачем спірного майна, а перекладання на неї наслідків визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 04.11.2015 та 27.02.2017 матиме наслідком порушення справедливого балансу - покладатиме на неї надмірний індивідуальний тягар, не заслуговують на увагу суду, оскільки згідно п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень ч.1 ст.388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. А відповідачка не позбавлена права в подальшому звернутись до суду із відповідним позовом до [PERSON] про відшкодування їй компенсації вартості витребуваного майна, збитків, що в повній мірі сприятиме дотриманню принципу пропорційності. Наведені у відзиві на позов відповідачем [PERSON] доводи щодо законності договору купівлі - продажу земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку, що знаходяться на адресою: [ADDRESS] , оскільки нотаріусом було здійснено всі необхідні перевірки на час укладання даного договору і не встановлено підстав для відмови в його укладенні, не заслуговують на увагу суду. Так на момент вчинення вказаної угоди ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.03.2021 за заявою [PERSON] була скасована заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо будинку [ADDRESS] , а за письмовими поясненнями приватного нотаріуса Хвостик Г.І. виявлена нею заява про державну реєстрацію права власності [PERSON] , яка діяла в інтересах недієздатного [PERSON] , зареєстрована державним реєстратором Виконавчого комітету СМР Матусенко Т.П., була подана не власником спірного майна та не обмежувала нотаріуса у праві вчинення нотаріальних дій. У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] набув право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5910136600:10:008:0117, площею 0,0587 га, на підставі рішення Сумської міської ради від 08.08.2018 №3736-МР. На момент прийняття вказаного рішення [PERSON] був власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та відповідно користувачем земельної ділянки за вказаною адресою, на підставі договорів купівлі-продажу від 04.11.2015 1/2 частини домоволодіння, розташованого у [ADDRESS] та договір купівлі-продажу від 27.02.2017 1/2 частини домоволодіння, розташованого у [ADDRESS] , посвідчених приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О., які рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2020 визнано недійсними. За таких обставин, в зв`язку з визнанням недійсними правовстановлюючих документів на спірний будинок, правові підстави для виникнення права власності у [PERSON] на земельну ділянку для його обслуговування відсутні. В свою чергу, [PERSON] , як дійсний та єдиний власник будинку за адресою: [ADDRESS] , має право користування земельною ділянкою, на якій розміщений вказаний житловий будинок, та, яка необхідна для його обслуговування. За вказаних обставин, передача [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , яка відбулася на підставі рішення Сумської міської ради від 08.08.2018 №3736-МР порушує права [PERSON] на користування вказаною земельною ділянкою, як власника житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований на спірній земельній ділянці за вказаною адресою. Відповідно до ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відтак, в даному випадку суд вважає необхідним застосувати спеціальний спосіб захисту земельних прав землекористувача [PERSON] шляхом визнання незаконним та скасування рішення Сумської міської ради від 08.08.218 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0587 га, кадастровий номер 5910136600:10:008:0117 за адресою: [ADDRESS] . При цьому доводи відповідача [PERSON] про не доведення позивачем факту, що він набув права власності саме на ту земельну ділянку, яка фактично використовувалась [PERSON] , не заслуговують на увагу суду, оскільки рішенням Сумської міської ради від 08.08.218 у власність [PERSON] була передана земельна ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0587 га, кадастровий номер 5910136600:10:008:0117 за адресою: [ADDRESS] ; тобто відповідач оформлював земельну ділянку у відповідності до ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України саме під спірний належний [PERSON] будинок, відомості про існування іншої земельної ділянки за цією ж адресою в матеріалах справи відсутні. За змістом ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За обставинами даної справи, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2020 у справі №592/4149/19 про визнання недійсними договір купівлі-продажу від 04.11.2015, 27.07.2017 домоволодіння, розташованого у [ADDRESS] , » не було вирішено питання щодо визнання, зміни чи припинення речових прав [PERSON] на нерухоме майно, внаслідок чого 09.04.2021 державним реєстратором прав на нерухоме майно Матусенко Т.П. виконавчого комітету СМР прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №57550664 за заявою [PERSON] на виконання вказаного рішення суду. Враховуючи те, що позовні вимоги про витребування будинку від відповідача [PERSON] на користь позивача, про визнання недійсним та скасування рішення СМР від 08.08.218 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для його обслуговування є доведеними, то відповідно, підлягають задоволенню позовні вимоги про припинення за [PERSON] речових прав на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0587 га, кадастровий номер 5910136600:10:008:0117 за вказаною адресою, з метою відновлення прав [PERSON] на будинок та земельну ділянку з послідуючою реєстрацією його речових прав на вказане майно. З огляду на викладені обставини, та враховуючи положення норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Інші доводи сторін, які наведені у відзиві на позов, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). За таких підстав позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 362 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved