Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

24 листопада 2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні цілі та погляди. З 27.08.2017 року вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше сімейне життя і збереження сім`ї неможливе та буде суперечити його інтересам. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , 2013 року народження, спору щодо місця проживання дитини немає. Провадження у справі відкрито 03 грудня 2021 року та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи. В судове засідання 11 січня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Зазначив, що сторони з 2017 року спільно не проживають, а відтак дав згоду на розірвання шлюбу. Спору щодо місця проживання немає, дитина залишається проживати з матір`ю. [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за відсутності, надала згоду на розірвання шлюбу, оскільки з 2017 року сторони разом не проживають. Зазначила, що дитина залишається проживати з матір`ю, тобто [PERSON] .. Також просила залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року, про що свідчить запис № 385, зареєстрований Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції між громадянином [PERSON] , [INFO] та громадянкою [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який за згодою сторін проживає з матір`ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть з серпня 2017 року, проживають окремо. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, вважають що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved