Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

29.09.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр», за спеціальністю «Комп`ютерні науки» Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. До досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , відповідач сплачував аліменти на її утримання за виконавчим листом, однак після виповнення повноліття виплата аліментів припинилася. Як слідує далі з позову, хоча донька і навчається на держбюджеті, навчання в університеті вимагає постійних витрат, таких як: проїзд до місця навчання з [PERSON] до Харкова та у зворотному напрямку, оплата за гуртожиток, придбання підручників та канцелярських приладів, харчування, одяг, лікування. У навчальний період донька - [PERSON] проживає у гуртожитку за місцем навчання, додому приїздить один раз на місяць. Всі ці витрати на навчання несе вона, як матір дитини, однак не має можливості повноцінно забезпечити дитину усім необхідним. В теперішній час шлюбних відносин з відповідачем вона не має, матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання повнолітньої доньки, відповідач не надає, вона за власні кошти вимушена купувати одяг, харчі та інші необхідні для існування речі, для своєї доньки та для себе, сплачувати комунальні платежі та нести витрати на необхідні для навчання доньки. Але її заробітної платні для цього не достатньо. Так для навчання було куплено ноутбук за ціною 16999 грн., шкільний рюкзак за 650 грн., канцелярські приладдя. Також позивач зазначила, що у зв`язку з тим, що вона в повній мірі самостійно не в змозі забезпечити нормальне існування повнолітньої доньки-студентки, оплачувати її навчання, проживання у гуртожитку, придбання одягу взуття, проїзду, харчування та інші життєво необхідні витрати, шо складають на місяць близько 2260 грн., в тому числі: щомісячна плата за гуртожиток для доньки становить 520 грн.; щомісячний проїзд доньки з розрахунку один раз на місяць (Гуляйполе- Запоріжжя, вартість квитка в один напрямок - 100 грн., Запоріжжя-Харків, вартість квитка в один напрямок 300 грн.) - 800 грн.; вартість харчування доньки на місяць становить не менше 1500 грн.; вартість одягу, взуття, білизни, з розрахунку на місяць складає не менше 2000 грн.; витрати на засоби зв`язку становлять близько 180 грн. на місяць. Таким чином, всього її витрати на місяць на утримання доньки складають щонайменше 5000 грн. 00 копійок, без врахування витрат не необхідну оргтехніку (купівля ноутбуку, принтеру, модему, заправка картриджів). В позові також вказала, що відповідач, як батько дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, так як має постійне місце роботи - працює в ПрАТ «Дніпроспецсталь» та відповідно має реальний і стабільний заробіток. Оскільки донька навчається на денній формі навчання, то не має змоги працювати та самостійно себе утримувати. В зв`язку\~з цим\~прохає стягнути\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти на\~її утримання,\~як повнолітньої\~дитини,\~яка продовжує\~навчання у\~розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи з дати подання позовної заяви та до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцяти трьох років. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 12.01.2022 року надала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 41). В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 05.11.2021 року надавала засобами електронного зв`язку заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала задовольнити позовні вимоги (а.с. 24). В судове\~засідання відповідач\~ [PERSON] ,\~не з`явився, поштового повідомлення повернуто на адресу суду з відміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Додатково останній повідомлявся шляхом телефонограми. 10.11.2021 року [PERSON] особисто отримав повідомлення та копію позову з додатками (а.с.26). Подальші виклики відповідач перестав отримувати та був повідомлений через розміщення повідомлення про розгляд справи на сайті Судової влади (а.с.31-32). Згідно ст.281\~ЦПК України\~про заочний\~розгляд справи\~суд постановляє\~ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими для заочного розгляду. Відповідно до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу з ухваленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки №66-04-320/287 від 26.08.2021 року Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання освітнього рівня «бакалавр», яка навчається за спеціальністю 122 «Комп`ютерні науки» за освітньою програмою «Комп`ютерні науки та інтелектуальні системи» групи КН-421а, факультету Комп`ютерних наук і програмної інженерії (КН) Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», вищого навчального закладу ІV рівня акредитації. Зарахована на перший курс денної форми навчання з 01.09.2021 року згідно наказу про зарахування №1488 СТ від 09.08.2021 року. Форма сплати за навчання :бюджетна. Термін навчання 01.09.2021 р. 30.06.2025 р. (а.с. 5). На підтвердження витрат, які несе позивач, надано копії та оригінали квитанцій, що підтверджують придбання ноутбука та оплату проживання [PERSON] у гуртожитку, оплати вартості пального, придбання рюкзака (а.с. 4, 6, 8, 9 зворот, 14). [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Запоріжжя, паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 01.11.2017 року, орган видачі 2327 (а.с. 7). Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Новозлатопіль Гуляйпільського району Запорізької області, паспорт серії [NUMBER] виданий 05.11.2001 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, [INFO] народилася [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №536, батьками якої зазначені сторони по справі (а.с. 13). Згідно листа про надання інформації №04-47/6887 від 04.10.2021 року, наданого Управлінням державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 16.03.1999 року по теперішній час (а.с. 17). Відповідач [PERSON] відзив на позов не надавав, будь-яких заяв, клопотань щодо спростування зазначених в ньому обставин не пред`являв. Відомостей про свій незадовільний стан здоров`я чи будь-яких інших обставин, що мають істотне значення, як визначено ст. 182 СК України, останній не повідомив. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК\~України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 СК України).\~ Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно\~статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України\~передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку\~\~з\~\~цим\~\~у\~\~матеріальній\~\~допомозі;\~\~наявність у\~\~батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3\~ст. 199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми сином, дочкою. Відповідно до п. 1-4 ч. 1\~ст. 182 СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина,\~які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання),\~виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Для встановлення потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід та сторін, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та їх спроможність її надавати. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року\~у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18) та 20 травня 2020 року справа № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17). Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд враховує те, що відповідач є особою працездатного віку, відомостей про наявність у нього будь-яких інших аліментних зобов`язань не виявлено, доказів незадовільного його стану здоров`я судом не здобуто. Останній має офіційне працевлаштування, працює в ПрАТ «Дніпроспецсталь» і отримує заробітну плату. Також, при цьому, судом взято до уваги те, що третя особа [PERSON] навчається на денній формі навчання, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та самостійно отримувати будь-які доходи, позивач несе витрати, які пов`язані з навчанням доньки, а саме щодо проживання у гуртожитку, на проїзд міжміським транспортом сполученням м. Гуляйполе-м. Харків, на проїзд у міському транспорті, оплата канцелярії, картриджів, придбання оргтехніки, необхідних для навчання, харчування та придбання засобів гігієни, витрати на придбання доньці одягу та взуття по сезону. Відомостей про отримання [PERSON] стипендії суду не надано. Додатково судом враховується те, що позивач, на теперішній час, є особою працездатного віку, що не позбавляє її можливості надавати допомогу доньці, оскільки протилежного в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Такі ж висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.08.2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18). Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом, тобто з 29.09.2021 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою [PERSON] 23 років. Визначаючи кінцевий період стягнення аліментів, суд виходив з того, що аліменти підлягають стягненню саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а тому встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку. Аналогічну позицію виклав у своїй постанові ВС від 08.08.2018 року у справі № 643/14115/16-ц. Згідно ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved