Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

У вересні 2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить\~стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 23.06.2015 року у розмірі 12739,51 грн., посилаючись на порушення ним своїх зобов`язань за даним договором. Позовна заява мотивована тим, що 23.06.2015 року, між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] , був укладений договір № б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та «Тарифів Банку», відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6000,00 грн. Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг. Враховуючи, що позичальник систематично порушував свої зобов`язання по кредитному договору, банк звернувся до суду з позовом про стягнення боргу по кредитному договору. Станом на 31.05.2020 року сума заборгованості становить 12739,51 грн., яка складається з наступного: 8471,86 - заборгованість за тілом кредиту; 1844,60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 2423,05 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 30.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилися, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне Ст.ст. 204, 227\~ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ «ПриватБанк» надало копію Анкети - Заяви від 23.06.2015 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПриватБанк", яка згідно посилань позивача, підписана відповідачем, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також розрахунок заборгованості. Однак, відповідачем не надано заперечень відносно того, що він підписував вищевказану Анкету-Заяву про отримання кредиту, отримував в АТ КБ "ПриватБанк" кредитну картку, а також користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що він отримав від АТ КБ "ПриватБанк" кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ "ПриватБанк" та відповідача. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість по тілу кредиту, який отримав відповідач від ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджено Статутом АТ КБ «ПриватБанк», погодженим 06.09.2019 р. НБУ), становить 12739,51 грн., яка складається з наступного: 8471,86 - заборгованість за тілом кредиту; 1844,60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 2423,05 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав суду доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, а тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення вищевказаної заборгованості за тілом кредиту та в тому числі, по простроченному тілу кредиту. Також судом встановлено, що вищевказана Анкета-Заява, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами. На підтвердження вказаних відомостей, позивач посилається на "Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку". Однак, судом встановлено, що надані позивачем витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Умови, не містять підпису відповідача. Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Умови, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і, що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання зі сплати саме того, який зазначено в Умовах, розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому, відповідно, вказані витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 20.02.2013 року. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків та порядку користування кредитними коштами, а тому в частині стягнення з відповідача заборгованості по нарахованих відсотках суд відмовляє. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16, а також в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. За такого, наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника 8471,86 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто, у сумі 1397 грн. 84 коп.

Outcome: partial