Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла позовна заява [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якої позивачем вказано, що 17 лютого 2018 року він отримав позику від Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» за допомогою веб-сайту у сумі 500 грн. зі сплатою процентів у розмірі 1,43% від суми позики, але не менше 50 грн. за перший день користування позикою та 1,43 % від суми позики щоденно в межах строку, вказаного у п. 1.3 договору. Позика повинна була бути повернутою до 19 березня 2018 року. Він працює на посаді лікаря-анестезіолога у КНП « Сватівська багатопрофільна лікарня». У липні 2021 року до бухгалтерії підприємства, у якому він працює надійшов лист, що містив документи про звернення стягнення на його заробітну плату. На час звернення стягнення на заробітну плату, документи виконавчого провадження або їх копії йому вручені не були та він взагалі не був обізнаний про наявність щодо нього виконавчих проваджень. У липні 2021 року він звернувся із письмовою заявою до Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про надання інформації про відкриті щодо нього виконавчі провадження та надання копій документів. 10 серпня 2021 року він отримав від Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) копії виконавчих документів, серед яких була копія виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 945 від 05 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості у розмірі 14453,50 грн. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не було встановлено безспірність його заборгованості перед ТОВ «Веллфін» та ним не було отримано жодних вимог про сплату боргу, а кредитний договір по якому вчинено виконавчий напис не містить його підпису. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 945 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін»з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , заборгованості за кредитним договором № 385709 від 17 лютого 2018 року, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін», грошових коштів у загальній сумі 14453,50 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та витребувано у Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 66011298 від 08 липня 2021 року. Також, витребувано у приватного нотаріуса Києво - Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. належним чином завірену копію виконавчого напису № 945 від 05 травня 2021 року та належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 945 від 05 травня 2021 року для огляду в судовому засіданні.. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 31 серпня 2021 року заява [PERSON] про забезпечення позову задоволена, зупинене стягнення у виконавчому провадженні №66011298 від 08.07.2021 року. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 05 січня 2022 року виключено зі складу учасників судового процесу у цивільній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області (колишнього Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області) Грисюк Олену Василівну. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 149). Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» уповноваженого представника до суду не направили, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштової кореспонденції (а.с. 64, 81, 87, 104, 138, 144). Причини неявки до суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Старший державний виконавець Сватівського районного відділу державний виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Реуцька А.О. у судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позов виріши на розсуд суду (а.с. 69). Зі згоди позивача суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 17 лютого 2018 між [PERSON] та ТОВ «Веллфін», було укладено кредитний договір № 385709 щодо надання у позику грошових коштів у сумі 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Строк дії позики - 30 днів, позика має бути повернута згідно Графіку розрахунків до 19 березня 2018 року (а.с. 15-19). 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 945, про звернення стягнення з [PERSON] за Кредитним договором № 385709 від 17 лютого 2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін». Стягнення заборгованості проводиться за період з 17 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року. Сума заборгованості становить 13653,50 грн. та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 500 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13153,50 грн. Плата за вчинення виконавчого напису становить 800 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню з боржника -14453,40 грн. (а.с. 109). 18 червня 2021 року ТОВ «Велфін» звернулися до Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 945 від 05 травня 2021 року про стягнення з [PERSON] коштів у розмірі 14453,50 грн. та звернення стягнення на все майно боржника (а.с. 106-107). 08 липня 2021 року Старшим держаним виконавцем Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Реуцькою А.О. було відкрито виконавче провадження № 66011298 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення коштів у розмірі 14453,50 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» (а.с 110). Про вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису позивач дізнався лише у липні 2021 року, коли до КНП «Сватівська багатопрофільна лікарня», де він працює на посаді лікаря-анестезіолога, надійшла постанова державного виконавця про звернення стягнення на його заробітну плату, однак документи виконавчого провадження або їх копії позивачу вручено не було. Інформації про отримання позивачем повідомлення про вчинення виконавчого напису матеріали справи не містять. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Законом України «Про нотаріат» та Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - «Порядок вчинення нотаріальних дій», «Порядок»). Так, згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис вчинено щодо стягнення заборгованості за період з 17 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року, у сумі 13653,50 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 500 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13153,50 грн. Плата за вчинення виконавчого напису становить 800 грн. (а.с. 20). Так, згідно п. 3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчиняючи спірний виконавчий напис у справі що переглядається нотаріусом не було дотримано вимог вчинення виконавчого напису, оскільки він вчинений без отримання відомостей про одержання [PERSON] письмової вимоги про добровільне усунення порушень. Вказані норми п.п. 2.3, 3.1 Глави 16 Порядку забезпечують дотримання прав боржників мати змогу до вчинення виконавчого напису подати свої можливі заперечення, а також - забезпечення вчинення виконавчого напису в межах загального трирічного строку позовної давності. Однак ТОВ «Веллфін» не надано повідомлення про отримання [PERSON] письмової вимоги, також не надано такого підтвердження і до суду, а тому підстав вважати, що позивач був повідомлений про наявність заборгованості не має. Суд звертає увагу на те, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу, За таких обставин вважати, що відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не можна, оскільки між сторонами існує спір щодо суми заборгованості. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved