Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

08 жовтня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позовної заяви позивач [PERSON] вказала, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільну дитину. На даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Раніше відповідач сплачував кошти на утримання дитини, однак з листопада 2020 року відповідач перестав надавати будь-які кошти, а тому позивач вирішила звернутися до суду з заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2021 року цивільну справу № 753/20463/21 передано судді Шаповаловій К.В.Фактично справу було передано судді 12 жовтня 2021 року. 27 жовтня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. Ухвалою суду від 29 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 01 грудня 2021 року. У судовому засіданні 01 грудня 2021 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів від ГУ ДПС в м. Києві, судове засідання було відкладено на 12 січня 2022 року. 04 січня 2022 року від ГУ ДПС в м. Києві надійшла інформація щодо доходів відповідача. У судовому засіданні 12 січня 2022 року позивач підтримала позовні вимоги, просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліменти у розмірі 5000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів, однак вказав, що на даний час його фінансове становище не дозволяє їх виплачувати. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, 10 жовтня 2000 року позивач та відповідач уклали шлюб, про що здійснено актовий запис № 96 відділом реєстрації актів громадянського стану Розхдільнянського районнго управління юстиції Одеської області. Сторони з лютого 2015 року разом не проживають. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві актовий запис №1485. Факт проживання неповнолітньої [PERSON] разом з матір`ю не заперечувався відповідачем, як і не заперечувався обов`язок щодо утримання своєї дитини та надання їй матеріальної допомоги. Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами другою, третьою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). Відповідно до частин першої, другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої [PERSON] , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, з огляду на враховуючи визнання відповідачем позовних вимог щодо сплати аліментів у розмірі 5000 грн. щомісячно, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягненню нею повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України). Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 08 жовтня 2021 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved