Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.10.2014 у розмірі 15075,22 грн станом на 12.07.2021, яка складається з наступного: 15075,22 грн - заборгованість за тілом кредиту, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач звернувся до позивача АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг кредитування, підписавши відповідну Заяву б/н від 08.10.2014. Шляхом підписання вказаної анкети-заяви відповідач погодився з «Умовами та правилами банківських послуг», «Тарифами», які разом з підписаною анкетою-заявою, складають Договір про надання банківських послуг та відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, є договором приєднання. Крім того, як вказує позивач, укладений Договір про надання банківських послуг є змішаним договором та поєднує в собі ознаки договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України), в зв`язку з чим, якщо банк здійснює платежі з рахунку клієнта, на якому відсутні грошові кошти, банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму. Позивач (Банк) відкрив відповідачеві картковий рахунок із встановленим початковим лімітом, в подальшому збільшивши його до 23000,00 грн. Відповідач в процесі користування картковим рахунком своєчасно не розраховувався за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Посилаючись на «Умови та Правила», позивач вказує, що відповідач, окрім наданого тіла кредиту, зобов`язаний сплатити також проценти від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% - для картки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна Голд», а тому просив суд стягнути з відповідача прострочену заборгованість за тілом кредиту, відсотками та судовий збір, сплачений за подання позову. 01 жовтня 2021 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. В судове засідання представник позивача В. Дашко не з`явився, в позовній заяві просив судовий розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, в тому числі через оголошення на офіційному сайті Судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав (а.с. 80,83). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.01.2022 на підставі ч.4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішує спір згідно положень ч.8 статті 178 ЦПК України за матеріалами, наявними в цивільній справі. Судом враховується, що в силу вимог ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. В зв`язку з тим, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, вивчивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Повноваження позивача щодо надання банківських послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу та виписці з ЄДРПОУ 14.06.2018, Банківській ліцензії № 22 від 05.10.2011, витягу з нової редакції Статуту Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", затвердженому постановою КМУ від 05.06.2019 № 594 (а.с.58-63). Згідно «Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку» від 19.02.2011 позичальник - відповідач [PERSON] просила відкрити їй платіжну картку Кредитка «Універсальна» (а.с.18). Умови користування платіжною карткою, розмір, порядок і строк погашення заборгованості та розмір штрафних санкцій містяться в Умовах і Правилах надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.19-20, 21-55). На виконання взятих на себе зобов`язань, позивач 08.10.2014 відкрив відповідачеві картковий рахунок та випустив платіжну картку; 09.10.2017 випустив платіжну картку № [NUMBER] строком дії до жовтня 2021 року; 25.04.2018 випустив платіжну картку № [NUMBER] строком дії до квітня 2022року; 10.09.2018 - картку № [NUMBER] строком дії до липня 2022 року (а.с.17) Як вбачається з Довідки про зміну умов кредитування, розрахунку та Виписки по картковому рахунку, наданих позивачем, відповідачеві з 12.04.2018 встановлено кредитний ліміт в розмірі 4500,00 гривень, який 15.11.2019 було збільшено до 23000,00 гривень, а 11.08.2020 кредитний ліміт зменшено до 15352,25 гривень (а.с. 16) При цьому на момент збільшення кредитного ліміту 15.11.2019 відповідач здійснював платіжні операції зі зняття та внесення грошових коштів, що свідчить про узгодження сторонами розміру збільшеного ліміту та інших умов Договору. Згідно зазначеної виписки, відповідач свої зобов`язання з погашення заборгованості за кредитом виконував не в повному обсязі та несвоєчасно, внаслідок чого станом на 12.07.2021 утворилася заборгованість в сумі 15075,55 гривень (а.с.12-15). Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 08.10.2014, наданого за період з 12.04.2018 по 31.08.2019, заборгованість за кредитом у відповідача за вказаний період становить 2766,45 грн, (а.с. 8-9). Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 08.10.2014, наданого за період з 01.09.2019 по 12.07.2021, заборгованість за кредитом у відповідача за вказаний період становить 15075,55 грн (а.с. 10-11). Дослідивши доводи позовної заяви та надані до неї докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного судочинства, крім іншого, є свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відносини у сфері банківського кредитування регулюються, крім іншого, Законом України «Про банки і банківську діяльність», «Про захист прав споживачів», нормами цивільного законодавства, тощо. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1-4 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до ч.1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено судом і підтверджено належними й допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, відповідач звернувся до позивача - АТ КБ «Приватбанк» 08.10.2014 за отриманням банківських послуг з користування платіжною карткою «Універсальна» та обігом готівкових коштів, якими користується до теперішнього часу. Відповідачем, в свою чергу, не надано будь-яких доказів на спростування доводів позовної заяви та розрахунку заборгованості за кредитом. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, в позивача наявне право вимагати від відповідача повернення отриманих ним кредитних коштів та процентів за невиконання зобов`язання за кредитом. За таких обставин, позовна заява Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» про заборгованості за кредитним договором послуг б/н від 08.10.2014 підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості станом на 12.07.2021 у розмірі 15 075 (п`ятнадцять тисяч сімдесят п`ять) грн 22 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved