Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про те, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Уманської районної ради 06.07.1988 року за № 395 [PERSON] належить житловий будинок з прибудовами по [ADDRESS] . Однак при видачі зазначеного свідоцтва була допущена помилка при написанні прізвища власника - [PERSON] замість [PERSON] , на що не було звернено уваги на момент видачі вказаного свідоцтва. Хоча правильно прізвище пишеться [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким все майно заповів йому, заявнику по справі, [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . На теперішній час заявник мав намір отримати спадкове майно, однак позбавлений можливості це зробити, так як у свідоцтві про право власності на житловий будинок неправильно вказано прізвище спадкодавця. Вважає, що неправильне написання прізвища спадкодавця у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок виникло по вині посадових осіб, які видавали зазначене свідоцтво, що на цей час позбавляє його права та можливості прийняти належну йому по заповіту спадщину. Іншим шляхом встановити цей факт не має можливості, тому вимушений звернутися до суду з цією заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява заявника та його представника адвоката Пархети А.В., у якій просять суд справу розглянути у їх відсутність, вимоги заяви підтримують та просять суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд справу розглядати у відсутність їх представника. Суд, врахувавши процесуальну позицію сторін, викладену у заявах, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що свідоцтво на право власності на житловий будинок [ADDRESS] , видане 06 червня 1988 року виконавчим комітетом Уманської районної ради, а саме на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] У відповідності до інформаційної довідки Уманського відділку Комунального підприємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» від 08.10.2021 року № 2537, станом на 01.01.2013 року житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровано в Уманському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданому виконавчим комітетом Уманської районної ради 06.07.1988 року за № 395. У вказаній довідці також зазначено, що при видачі свідоцтва про право власності було допущено помилку у прізвищі власника « [PERSON] », вірним слід вважати прізвище « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 28.10.2021 року за індексним номером 281761875, власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] . Згідно довідки, виданої 19.11.2021 року Родниківським старостинським округом Уманського району Черкаської області, в [ADDRESS] за [PERSON] числиться житловий будинок з надвірними спорудами. Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,23 га. У цьому домоволодінні [PERSON] проживав з 01.01.1983 року по день смерті - [INFO] . Зазначені дані містяться у погосподарській книзі № 9 за 1983-1985 роки та погосподарській книзі № 32, господарство № [NUMBER]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис про смерть № 95. Після його смерті приватним нотаріусом Ящуком Д.О. Уманського району Черкаської області, відкрито спадкову справу № 65/2021 року, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі сформованим 02.04.2021 року. Згідно довідки, виданої приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Ящуком Д.О. 18.10.2021 року вих. № 426/02-14, у відповідності до матеріалів спадкової справи № 65/2021, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , станом на 18.10.2021 року, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом на все майно вищевказаного спадкодавця. Також прізвище спадкодавця згідно військового квитка [NUMBER] , свідоцтва про закінчення курсів та пенсійного посвідчення, виданого Управлінням соціального захисту населення 2000 р. - [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Факт, про вставлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони його прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для реалізації спадкових прав, зокрема для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , який склав заповіт, яким усе своє майно заповів заявнику. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 та ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, з урахуванням зазначених положень закону, встановлені судом обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами в їх сукупності, свідчать про те, що свідоцтво на право власності на житло № [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Уманського райвиконкому 06.06.1988 року, належало [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved