Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

08 грудня 2021 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач прохає суд винести рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, який зареєстрований 17 жовтня 2017 року Більмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області , актовий запис № 70. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що від даного шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, сторони втратили почуття поваги та любові, разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, взаємні права і обов`язки відсутні, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Тому [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечував проти винесення заочного рішення. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце його проведення повідомлена . Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила, відзив на позов не надала. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 17 жовтня 2017 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований Більмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області , актовий запис № 70. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Сторони тривалий час разом не проживають, кожен живе окремим життям та своїми інтересами, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Питання щодо розподілу майна, що є спільною власністю сторін, між ними не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає та зазначає, що примирення між ним та відповідачем неможливе. Відповідач заперечень проти позовних вимог не надала. За таких обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, воно суперечить інтересам одного із подружжя. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім`ю не бажає, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка , після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити . Згідно положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Питання відновлення дошлюбного прізвища [PERSON] не порушувалось. Питання розподілу судових витрат позивачем в своїй позовній заяві не підіймалося.

Outcome: approved