Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що кв. [ADDRESS] відноситься до комунальної форми власності, ордер на вселення до якої був наданий 25 жовтня 1976 року [PERSON] , наймачем якої була [PERSON] , яка померла. Натомість, у вказаній квартирі зареєстрованими залишаються відповідачі: [PERSON] та [PERSON] (доньки наймача), а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (онуки наймача). 5 лютого 2020 року комісією спеціалістів відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами позивача встановлено, що у двокімнатній кв. [ADDRESS] відповідачі тривалий час не мешкають. 22 липня 2021 року комісією спеціалістів відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами у присутності сусіда відповідачів встановлено, що у кв. [ADDRESS] відповідачі близька 5 років не мешкають. 17 вересня 2021 року комісія спеціалістів відділу обліку та приватизації житлового фонду управління міського майна департаменту по роботі з активами в присутності сусіда відповідачів також встановила, що у двокімнатній кв. [ADDRESS] відповідачі тривалий час не мешкають, а в такій квартирі ніхто не проживає більше 5 років, тому двері були опечатані департаментом по роботі із активами позивача. Вказаний факт було підтверджено 15 листопада 2021 року комісією спеціалістів відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами. Також відповідачі мають борги за комунальні послуги за спірною адресою. Таким чином на підставі ст. 15, 18, 71, 72 Житлового кодексу внаслідок того, що відповідачі не мешкають в [ADDRESS] понад шість місяців без поважних причин, не сплачуючи комунальні послуги, просив суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування кв. [ADDRESS] , стягнувши судові витрати на користь позивача у розмірі 2270 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити позов, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання за невідомих суду причин не з`явились повторно, будучи про час та місце розгляду справи повідомленими належним чином. Від представників 3-ї особи надійшло клопотання з проханням розгляд справи провести за відсутності представників ЖКП «Азовжитлокомплекс». За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що право на вселення до кв. [ADDRESS] було надано на підставі ордеру № 3810 серія КО від 25 жовтня 1976 року [PERSON] та членам його родини: дружині [PERSON] , а також донькам [PERSON] та [PERSON] (а. с. 14). З копії особового рахунку № [NUMBER] на кв. [ADDRESS] , наданого 16 вересня 2021 року та 21 грудня 2021 року ЖКП «Азовжитлокомплекс», з відомостей реєстра територіальної громади міста Маріуполя від 23 листопада 2021 року, а також за інформацією Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 14 грудня 2021 року вбачається, що наймачем такої двокімнатної квартири (жила площа 29,9 кв. м., загальна площа 51,20 кв. м.) є [PERSON] , яка померла, де зареєстровані [PERSON] з 8 серпня 2000 року (донька наймача), [PERSON] з 27 січня 1995 року (донька наймача), [PERSON] з 10 червня 1996 року (онук наймача), [PERSON] з 8 серпня 2000 року (онук наймача), [PERSON] з 23 червня 1997 року (онук наймача) (а. с. 11, 12, 35, 39). При цьому за інформацією від 11 лютого 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також за відомостями від 10 лютого 2021 року ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» вбачається, що права власності на кв. [ADDRESS] не зареєстровані за будь-якою особою, внаслідок чого таке житлове приміщення відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Маріуполя (а. с. 13, 18). Натомість, на підставі актів від 5 лютого 2020 року, 22 липня 2021 року, від 17 вересня 2021 року, 15 листопада 2021 року, складених представниками департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради за участі мешканців з кв. [ADDRESS] такого будинку було встановлено, що фактично в кв. [ADDRESS] зареєстровані у такому житловому приміщені особи тривалий час не мешкають, а квартира пустує близька 5 років, двері якої були опечатані представниками департаменту по роботі з активами (а. с. 15, 16, 22-23, 24). За відомостями ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 21 грудня 2021 року за особовим рахунком № [NUMBER] на кв. [ADDRESS] рахується заборгованість у загальному розмірі 23494,96 грн., остання оплата за яким відбулась у червні 2015 року, що також підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] на кв. [ADDRESS] від 12 лютого 2021 року, наданою ЖКП «Азовжитлокомплекс» (а. с. 17, 40). Наявність заборгованості з оплати комунальних послуг, наданих на кв. [ADDRESS] , також підтверджується інформацією від 26 лютого 2021 року КП «МВУ ВКГ» (загальний борг в сумі 93806,90 грн., а останній платіж 9 лютого 2015 року), від 18 лютого 2021 року КП «Комунальник» (загальний борг в сумі 1792,27 грн., а останній платіж 23 липня 2009 року), а також від 23 лютого 2021 року ККП «Маріупольтепломережа» (загальний борг в сумі 74480,93 грн., а останній платіж 10 лютого 2021 року) (а. с. 19, 20, 21). Згідно із ст. 15 Житлового кодексу виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення. Відповідно до ст. 71, 72 Житлового кодексу наймач або члени його родини можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад 6 (шість) місяців. Суд на підставі досліджених доказів встановив у судовому засіданні, що фактично протягом останніх п`яти років у кв. [ADDRESS] відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не мешкають без поважних причин понад передбачені законом строки. За таких обставин, встановлених судом, на підставі наведених норм права суд дійшов висновку, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , залишаючись зареєстрованими у кв. [ADDRESS] , однак не користуючись таким житловим приміщенням понад 6 (шість) місяців без поважних причин, є такими, що втратили право користування вказаним житлом. На підставі наведеного вмотивування позовні вимоги виконкому Маріупольської міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування кв. [ADDRESS] . Згідно із ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідачів підлягає також пропорційному стягненню понесені при подані даного позову витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн., тобто по 454 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved