Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

У червні 2018 року Дочірнє підприємство «КиївГазЕнерджи» (далі - ДП «КиївГазЕнерджи») звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, зазначивши, що з 01 липня 2015 року послуги з газопостачання побутовим споживачам природного газу на території м. Києва здійснює ДП «КиївГазЕнерджи». Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26 червня 2015 року у газеті «Сегодня» за № 116. Всі побутові споживачі, які продовжують після 30 червня 2015 року отримувати на території ліцензійної діяльності ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно. Після 30 червня 2015 року отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладення вказаного договору. У разі, якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01 липня 2015 року, він є таким, що з 01 липня 2015 року уклав договір про надання послуг з газопостачання. Відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з газопостачання, які постачає ДП «КиївГазЕнерджи». Свої зобов`язання по оплаті послуг газопостачання [PERSON] виконує неналежним чином. Заборгованість по оплаті послуг газопостачання складає 24 413,86 грн. Посилаючись на те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед ДП «КиївГазЕнерджи» в останнього утворилася заборгованість по оплаті послуг, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг газопостачання в розмірі 40 706,69 грн. Крім того, посилаючись на норми ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 1 093,27 грн. - 3% річних, 4 951,13 грн. - інфляційних втрат, а також судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. (962 грн. за подання позовної заяви, 800,00 грн. за подання заяви про видачу судового наказу). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 червня 2018 року справу було передано у провадження судді Васильченко О.В. Ухвалою судді від 06 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 24 вересня 2020 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, зазначивши, що з моменту подання ДП «КиївГазЕнерджи» позовної заяви відповідач продовжував користуватися послугами з газопостачання, які надавались позивачем, станом на 24 вересня 2020 року заборгованість не погашена. У зв`язку з цим позивач збільшує позовні вимоги і просить стягнути з [PERSON] 41 359,07 грн. - основного боргу, 3 898,61 грн. - 3% річних, 9 351,61 грн. - інфляційних втрат. 24 вересня 2020 року позивачем було подано до суду клопотання про залучення співвідповідачів у зв`язку з тим, що за адресою проживання відповідача зареєстровані та проживають крім відповідача також інші особи. Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року клопотання задоволено, залучено до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 30 грудня 2020 позивачем було подано до суду нову позовну заяву, в якій він просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 41 359,07 грн. - основного боргу, 3 898,61 грн. - 3% річних, 9 351,61 грн. - інфляційних втрат. Разом із позовною заявою позивач подав клопотання про витребування документів. В порядку повторного авторозподілу справ між суддями 29 квітня 2021 року справу передано судді Ковбасюк О.О. Ухвалою судді від 07 травня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді від 10 червня 2021 року клопотання позивача задоволено, витребувано у Державної податкової служби України відомості про реєстраційні номери облікових карток платників податків відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву до суду не подали. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримують послуги з газопостачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до вимог ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» в 2015 році відбулося реформування газової сфери, яке зокрема полягало у відокремленні функцій з постачання від функцій розподілу природного газу. Так, як вбачається з матеріалів справи, з 01 липня 2015 року послуги з газопостачання побутовим споживачам природного газу на території м. Києва здійснює ДП «КиївГазЕнерджи». Пропозицію споживачам укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» за № 116 (а.с. 6-7). Згідно з частиною другою ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції. Представник позивача зазначає, що після 30 червня 2015 року споживачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) отримують на території ліцензійної діяльності ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, а отже, засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняв пропозицію повністю, безумовно. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про незгоду відповідачів отримувати природний газ за адресою: [ADDRESS] , або припинення газопостачання споживачам. Згідно п. 1 договору (оферти) постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачеві,членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати за надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно п. 3 договору (оферти) споживач розраховується з постачальником за надані послуги з газопостачання за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до п. 4.6. договору (оферти) розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надання протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Як зазначає представник позивача, зв`язку з порушенням співвідповідачами порядку розрахунків, встановлених договором та відповідними нормативно-правовими актами, у співвідповідачів виникла заборгованість за період з липня 2015 року по вересень 2020 року у розмірі 41 359,07 грн. Відповідно до частини першої ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ураховуючи те, що відповідачі не оплачують послуги з газопостачання, у них утворилася заборгованість, що складає 41 359,07 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем за період з липня 2015 року по вересень 2020 року нараховано інфляційні втрати в розмірі 9 351,61 грн. та 3 898,61 грн. 3% річних. Ураховуючи те, що відповідачі не оплачують послуги з газопостачання та у них утворилася заборгованість, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 41 359,07 грн. основного боргу, інфляційних втрат в розмірі 9 351,61 грн. та 3 898,61 грн. 3% річних . Позивачем у позовній заяві заявлені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 962,00 грн. та судового збору за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 800,00 грн. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №1307 від 13.06.2018 про сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 962,00 грн. Враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, що були сплачені при поданні даного позову до суду, у розмірі 962,00 грн., у рівних частинах з кожного. Що стосується вимог позивача про стягнення на його користь витрат по сплаті судового збору, понесених ним при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, то суд не вбачає підстав для вирішення таких вимог в межах розгляду даної справи та вважає за необхідне роз`яснити позивачеві його право звернутися до суду для вирішення цього питання із відповідною окремою заявою про повернення судового збору.

Outcome: approved