Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

02 листопада 2021 року позивачі звернулися до суду через свого представника - адвоката Ільківа М.М., в подальшому збільшивши позовні вимоги, просили стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі - 60 000 грн., а також пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 3670, 68 грн., три відсотки річних у розмірі 660, 82 грн., інфляційні втрати у розмірі 598, 56 грн., на загальну суму 64930 грн. 06 коп. та понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України, на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі - 60 000 грн., а також пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 3670, 68 грн., три відсотки річних у розмірі 660, 82 грн., інфляційні втрати у розмірі 598, 56 грн., на загальну суму 64930 грн. 06 коп. та понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] , яка є законним представником [PERSON] , страхове відшкодування у розмірі - 60 000 грн., а також пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 3670, 68 грн., три відсотки річних у розмірі 660, 82 грн., інфляційні втрати у розмірі 598, 56 грн., на загальну суму 64930 грн. 06 коп. та понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 26 листопада 2020 року на автодорозі між с. Котляреве та с. Шевченко Вітовського району Миколаївської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «АЗЛК 2140», реєстраційний номер [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні. За даним фактом 26 листопада 2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020150230000975 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цивільно - правова відповідальність водія автомобіля марки «АЗЛК 2140», р.н. [NUMBER] . застрахованою не була. 27 квітня 2021 року на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах [PERSON] , яка є законним представником доньки загиблого - [PERSON] у розмірі 60 000, 00 грн (відшкодування на утримання); в інтересах матері загиблого - [PERSON] - у розмірі 60 000, 00 грн (відшкодування на утримання); в інтересах батька загиблого - [PERSON] - у розмірі 60 000, 00 грн (відшкодування на утримання); 14 травня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України листом повідомило, що рішення щодо виплати страхового відшкодування буде прийнято після отримання МТСБУ відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінальної справи за фактом вказаної ДТП, а також просило надати додаткові документи до заяви про виплату страхового відшкодування. 05 липня 2021 року на адресу МТСБУ було надіслано заяву про долучення додаткових документів, а саме: довідки про доходи загиблого та довідки про отримання пенсії по втраті годувальника. 13 липня 2021 року листом МТСБУ повторно повідомило, що рішення щодо виплати страхового відшкодування буде прийнято після отримання Моторно (транспортним) страховим бюро України відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінальної справи за фактом вказаної ДТП, тим самим призупинивши строк розгляду справи. З рішенням МТСБУ про зупинення строків розгляду страхової справи і відтермінування прийняття рішення про виплату страхового відшкодування позивачі не погоджуються, вважають його безпідставним, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пішохід [PERSON] , а тому цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «АЗЛК 2140», реєстраційний номер [NUMBER] , в силу вимог ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини. Посилаючись на ст. ст. 35, 36, п.п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, водій якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 цього Закону та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі, відсутність у Законі вимог щодо подання разом із заявою про виплату страхового відшкодування доказів на підтвердження вини страхувальника у вчиненні ДТП, та обов`язок страховика чи МТСБУ прийняти вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), вважали прийняття МТСБУ рішення про зупинення строків розгляду у виплаті страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на нормах спеціального Закону та порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування. Також посилались на судову практику по аналогічних спорах. Крім того, на підставі ст. 36.5 вищевказаного Закону та ч. 2 ст. 625 ЦК України, зазначали про обов`язок відповідача сплатити пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, а також інфляційні втрати за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що згідно з ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у листопаді 2020 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі дорівнювала 5000, 00 грн., загальна сума вимоги за шкоду, заподіяну смертю, становить 180 000 грн. Згідно з розрахунками, до загальної суми заборгованості 180 000 грн. нараховуються пеня, три проценти річних та інфляційні втрати за користування чужими коштами за весь час прострочення згідно ст. 625 ЦК України. Оскільки в добровільному порядку зазначена сума відповідачем не сплачена, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення її в судовому порядку. У відзиві відповідачем зазначено, що на теперішній час у МТСБУ відсутні законні підстави для прийняття рішення про здійснення у даному випадку відшкодування шкоди. МТСБУ повернеться до розгляду питання про відшкодування заподіяної позивачам шкоди після отримання документу, яким буде встановлену винну особу, що спричинила ДТП та наявності факту незабезпеченості транспортного засобу на дату ДТП полісом обов`язкового страхування. Зазначав, що у даному випадку позивачем не надано МТСБУ так і суду доказів на підтвердження наявності винного діяння, як і не надано доказів на підтвердження наявності причинно- наслідкового зв`язку між вчиненим діянням та завданою шкодою. У вчиненні вказаної ДТП вина жодної особи не встановлена. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду, викладені у Постановах від 07.10.2020 у справі № 487/3094/17-ц, від 10.05.2020 у справі № 532/1374/18, зазначав, що встановлення обставин ДТП, а також встановлення чи мала місце непереборна сила або умисел потерпілого при розгляді кримінального провадження, можливо лише на підставі винесеного процесуального рішення. Отже, відсутність відповідного, що набрало законної сили судового рішення про встановлення особи, винної у ДТП є тією об`єктивною обставиною, яка унеможливлює розгляд питання про здійснення регламентної виплати. Неприйняття на теперішній час у даній справі рішення відбулося не з вини МТСБУ. Також, посилаючись на постанову Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №756/2114/17, зазначав про необґрунтованість і незаконність позовних вимог щодо витрат на правничу допомогу, яка для кожного з позивачів складає 7 000 грн, оскільки позивачі є учасниками однієї справи, матеріали сформовані у одній справі, підготовлено та подано до суду один цивільний позов, участь представника має відбутися у одній цивільній справі. Отже, збільшення витрат на правничу допомогу шляхом множення на кількість позивачів при тому, що представництво відбувається у одній справі за однотипними позовними вимогами є необґрунтованим і незаконним. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову (а.с.115-116). У своїй відповіді на відзив представник позивача зазначив, що вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Вказав, що аргументи, викладені відповідачем у відзиві є необґрунтованими та такими, що порушують право позивачів на отримання страхового відшкодування. В зв`язку з чим просив позов задовольнити в повному обсязі (а.с.128-130). В судове засідання представник позивача не з`явився, у надісланій суду заяві просив розглядати справу без його участі та позов задовольнити. Відповідач -Моторне (транспортне) страхове бюро України в судове засідання свого представника не направив, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020150230000975, 26 листопада 2020 року були внесені відомості та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України відносно [PERSON] , який на автодорозі між с. Котляреве та с. Шевченко Вітовського району Миколаївської області, керуючи автомобілем марки «АЗЛК 2140», реєстраційний номер [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні, що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с. 23, 25-26). Відповідно до копій паспортів, свідоцтв про народження та пенсійних посвідчень позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками загиблого [PERSON] та досягли пенсійного віку, а [PERSON] , 2013 року народження є малолітньою дитиною померлого [PERSON] . Матір`ю [PERSON] є позивачка [PERSON] ( а.с. 10-22). В зв`язку з тим, що цивільно - правова відповідальність водія автомобіля марки «АЗЛК 2140», р.н. [NUMBER] , не була застрахована, позивачі 27 квітня 2021 року на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України надіслали заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах [PERSON] , яка є законним представником доньки загиблого - [PERSON] у розмірі 60 000 грн (відшкодування на утримання); в інтересах матері загиблого - [PERSON] - у розмірі 60 000 грн (відшкодування на утримання); в інтересах батька загиблого - [PERSON] - у розмірі 60 000 грн (відшкодування на утримання) (а.с.8-9). Згідно листа від 14 травня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило позивача, що рішення щодо виплати страхового відшкодування буде прийнято після отримання МТСБУ відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінальної справи за фактом вказаної ДТП, а також просило надати додаткові документи до заяви про виплату страхового відшкодування (а.с.31-32). Як вбачається з заяви про долучення документів від 05 липня 2021 року на адресу МТСБУ представник позивачів надіслав довідку про доходи загиблого та довідку про отримання пенсії по втраті годувальника, а також банківські реквізити [PERSON] (а.с.33). Відповідно до повідомлення від 13 липня 2021 року, МТСБУ повторно повідомило позивачів, що рішення щодо виплати страхового відшкодування буде прийнято після отримання Моторно (транспортним) страховим бюро України відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінальної справи за фактом вказаної ДТП (а.с.39). Оскільки відповідно до «Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», затвердженого Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010р. № 566, інформація з єдиної бази даних є власністю МТСБУ, враховуючи, що у листі на ім`я позивачів про надання додаткових документів, факт незабезпеченості транспортного засобу полісом обов`язкового страхування МТСБУ не заперечувався, суд вважає посилання позивача у відзиві про повернення до розгляду питання про відшкодування заподіяної шкоди, зокрема, і за наявності факту незабезпеченості транспортного засобу на дату ДТП полісом страхового відшкодування, неприйнятним. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно п. 1.4 ст. 1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно п.п. а) п.41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, водій якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 цього Закону та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. Відповідно ч.2 ст. 22.1 Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно положень ст. 27 Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Отже, дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 26 листопада 2020 року та внаслідок якої загинув потерпілий [PERSON] , є страховим випадком, а тому у МТСБУ, відповідно до статті 41 Закону, виник обов`язок виплатити страхове відшкодування, яке, відповідно до ст. 27 Закону, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020рік», складає по 60 000грн. кожному з позивачів. Згідно з п.35.1. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Положення статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять вимог щодо подання разом із заявою про виплату страхового відшкодування доказів на підтвердження вини страхувальника у вчиненні ДТП. Згідно ч. 36.1 ст. 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ,

Outcome: approved