Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

[PERSON] (далі також Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі також Відповідач) про поділ спільного майна подружжя. Позов обґрунтований тим, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.12.2020 розірвано шлюб між Позивачем та Відповідачем у цій справі. За період перебування у шлюбі ними було придбано певні об`єкти нерухомого майна, а також транспортний засіб. У зв`язку з тим, що Відповідач на даний час користується спільно нажитим з Позивачем майном одноособово та відмовляється розподілити його Позивач вимушена вирішувати цей спір в судовому порядку. З урахуванням уточнень позовної заяви Позивач просить суд ухвалити рішення, яким: визнати за нею право власності на 1/2 частину нежилої будови (складу) розташованої за адресою: [ADDRESS] , вартістю 236400,00 грн; визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, кадастровий №1414170500:01:001:0194, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 313750,00 грн; визнати за нею право власності на 1/2 частину будівлі складу, загальною площею 394,1 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] , вартістю 156000,00 грн; стягнути з Відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі 267310,00 грн, виходячи з вартості 1/2 частки автомобіля BMW X3 18d 2.0 xDrive 143 HP (F25), 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] , чорний, номер кузова [NUMBER] ; визнати об`єкт незавершеного будівництва двоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток; стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 11350,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн, витрати пов`язані із залученням спеціалістів оцінювачів в розмірі 4000,00 грн, на загальну суму 25350,00 грн. Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву повністю визнав позовні вимоги Позивача щодо: визнання за нею право власності на 1/2 частину нежилої будови (складу) розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнання за нею право власності на 1/2 частину будівлі складу, загальною площею 394,1 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнання за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, кадастровий №1414170500:01:001:0194, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Частково визнав вимогу щодо стягнення на користь Позивача грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля BMW X3 18d 2.0 xDrive 143 HP (F25), 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] , чорний, номер кузова [NUMBER] , виходячи з того, що дійсна вартість 1/2 частки вказаного автомобіля становить 200101,77 грн. Повністю не визнав вимогу щодо визнання об`єкту незавершеного будівництва двоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. Повністю не визнав вимоги щодо стягнення на користь Позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн. та витрат пов`язаних із залученням спеціалістів оцінювачів в розмірі 4000,00 грн. В судовому засіданні Позивач та її представник адвокат Катранжи Д.М. підтримали свої позиції щодо позовних вимог, просили їх задовольнити, при поділі майна просили взяти до уваги звіти про оцінку майна, надані стороною Позивача, окрім звіту про оцінку транспортного засобу, наданого відповідачем, яку просили врахувати під час поділу автомобіля. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив відкласти судове засідання, у зв`язку з його виїздом в інше місце з 05.01.2022 по 13.01.2022. Суд вважає причини неявки відповідача неповажними, доказів про поважність причин неможливості прибути в судове засідання не надав (хвороба, стихійне лихо тощо). Крім того, в судове засідання, призначене на 07.12.2021 відповідач також не з`явився, посилаючись на те, що він перебуває на лікуванні в санаторії, на теперішній час доказів про підтвердження цих обставин також не надав. У зв`язку з цим, суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено та сторонами не оспорюється наступне. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] 30.03.1996 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища [PERSON] . З рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.12.2020 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26689326 від 13.07.2010 [PERSON] на праві приватної власності належить нежила будова, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 13.07.2010. Згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93871773 від 07.08.2017 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий №1414170500:01:001:0194, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 07.08.2017. Згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 104785306 від 23.11.2017 [PERSON] на праві приватної власності належить будівля складу, загальною площею 394,1 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 23.11.2017. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником легкового автомобіля BMW X3, державний номер [NUMBER] , колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , дата реєстрації транспортного засобу 14.02.2018. З будівельного паспорту № 645, виданого 12.09.2018 управлінням містобудування та архітектури Слов`янської міської ради вбачається, що його видано замовнику [PERSON] для будівництва двоповерхового житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером 1414170500:01:001:0194, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . З повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту від 20.09.2018 ДЦ 061182631368 встановлено, що [PERSON] повідомив відділ державного архітектурно-будівельного контролю Слов`янської міської ради про початок виконання будівельних робіт з будівництва двоповерхового житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером 1414170500:01:001:0194, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі будівельного паспорту № [NUMBER] , виданого 12.09.2018. Згідно висновку про оцінку майна, а саме фундаментів під будівництво двоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] їх вартість на 01.11.2020 складає 84830,00 грн. без ПДВ. Вирішуючи справу суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Виходячи із приписів ст. 60 СК України, факт реєстрації шлюбу тягне за собою встановлення презумпції виникнення спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час дії зареєстрованого шлюбу. Дана презумпція може бути спростована законом або договором. Згідно зі ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно з ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи наведене та той факт, що сторонами не заперечується, що майно, за поділом якого звернулась Позивач набувалось у період перебування їх у шлюбі, воно є спільною сумісною власністю подружжя. Не є спірними у цій справі вимоги Позивача щодо визнання за нею права власності на 1/2 частку: нежилої будови (складу) розташованої за адресою: [ADDRESS] ; будівлі складу, загальною площею 394,1 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, кадастровий №1414170500:01:001:0194, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву від 24.05.2021 беззаперечно визнав вищевказані вимоги позовної заяви, а отже такі вимоги підлягають задоволенню, з визнанням за Позивачем та Відповідачем права власності на 1/2 частину наведених вище об`єктів нерухомості за кожним. Стосовно позиції сторони Позивача щодо необхідності зазначення в судовому рішенні вартості майна, що підлягає поділу, виходячи зі звітів про оцінку майна, наданих Позивачем, суд зазначає, що для вирішення справи по суті та поділу спільної сумісної власності, а саме нерухомого майна подружжя, вартість такого майна не має значення, оскільки сторони не вимагають сплати компенсації вартості належної їм частки у спірному майні, не просять поділити майно у натурі, а просять лише поділити його із визначенням часток, отже вимога про зазначення вартості майна, що підлягає поділу, задоволенню не підлягає. Стосовно вимоги про стягнення на користь Позивача грошової компенсації в розмірі 267310,00 грн, виходячи з вартості 1/2 частки автомобіля BMW X3 18d 2.0 xDrive 143 HP (F25), 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] , чорний, номер кузова [NUMBER] суд зазначає наступне. У позовній заяві та в подальших заявах про уточнення позовних вимог Позивач просить суд стягнути на її користь компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля BMW X3, вказуючи при цьому його VIN номер як « [NUMBER] », дослідивши копію свідоцтва реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , долучену до позовної заяви судом встановлено, що вірний VIN номер легкового автомобіля BMW X3, державний номер [NUMBER] - [NUMBER] , отже має місце помилка, тож предметом спору у цій справі є саме автомобіль з VIN номером [NUMBER] . Сторони не заперечували, що спірний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та частка кожного з подружжя складає 1/2. Позивач просила суд припинити її право власності на належну їй 1/2 частку автомобіля BMW X3 18d 2.0 xDrive 143 HP (F25), 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] , чорний, номер кузова [NUMBER] та стягнути на її користь компенсацію вартості цієї частки в сумі 267310,00 грн, виходячи з того, що повна вартість спірного автомобіля згідно звіту № 4/1-11 від 01.11.2020, складеного за заявою Позивача складає 534620,29 грн. Відповідач разом з відзивом на позовну заяву надав суду звіт про оцінку спірного автомобіля № 095-21 від 01.05.2021, згідно вказаного звіту ринкова вартість автомобіля складає 400203,54 грн., а отже розмір грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля складає 200101,77 грн. В судовому засідання Позивач та її представник висловили згоду з наданим Відповідачем звітом про оцінку автомобіля. Таким чином, суд вважає можливим провести поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіля BMW X3 18d 2.0 xDrive 143 HP (F25), 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] , чорний, номер кузова [NUMBER] . У порядку поділу з Відповідача на користь Позивача слід стягнути грошові кошти в сумі 200101,77 грн., в якості компенсації вартості 1/2 частини зазначеного автомобіля. Спірний автомобіль при цьому слід залишити у власності Відповідача, оскільки саме такий спосіб поділу погодили сторони. Таким чином, в задоволені вимог про стягнення відповідача компенсації вартості спірного автомобіля в розмірі 67208,36 грн. ((534620,29 грн. - 400203,54 грн.)/2), слід відмовити. Стосовно вимоги щодо визнання об`єкту незавершеного будівництва двоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток суд зазначає таке. Матеріалами справи підтверджено, що у період перебування позивача та відповідача у шлюбі, розпочато будівництво будинку на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . На час розгляду цієї справи на земельній ділянці побудовано фундаменти під будівництво двоповерхового будинку та огорожі, вартість яких згідно висновку про оцінку майна на 01.11.2020 складає 84830,00 грн. без ПДВ. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-388цс15 зроблено висновок, що «до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію. Визнаючи при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання». Вказана правова позиція відображена у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2020 у справі № 347/955/16. Верховний Суд України в пункті 25 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 роз`яснив, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, у сторін виникає право на належні їм частки у будівельних матеріалах, що використані для створення фундаментів під будівництво двоповерхового будинку та огорожі за адресою: [ADDRESS] , по 1/2 частині у Позивача та Відповідача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з такого. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з Відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., понесені нею у зв`язку з наданням такої допомоги адвокатом Катранжи Д.М. за договором від 12 січня 2021. Положеннями ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, відповідна правова позиція відображена у додатковій постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 серпня 2021, справа № 300/3178/20. Позивачем до позовної заяви в якості доказу понесення витрат на правничу допомогу, відповідно до договору від 12 січня 2021 надано товарний чек від 12 січня 2021 з печаткою адвоката Катранжи Д.М. на суму 10000,00 грн., в найменуванні вказано «Послуги правничої допомоги в позовному провадженні Слов`янським міськрайонним судом Донецької області», з наданого товарного чеку неможливо встановити кому він наданий, та за які саме послуги правничої допомоги. Крім того в матеріалах справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та їх вартості, що унеможливлює надання їм оцінки судом, а отже в задоволенні цієї частини вимог належить відмовити. Суд зазначає, що представником позивача під час судового засідання на стадії з`ясування обставин та перевірки їх доказами, заявлено клопотання про уточнення позовної заяви для збільшення витрат на правничу допомогу, у задоволенні якого судом без виходу до нараяної кімнати відмовлено, у зв`язку з тим, що заява про збільшення розміру позовних вимог відповідно до п. 2 ч. ст. 49 ЦПК України, може бути подана до закінчення підготовчого засідання. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем та його представником до закінчення судових дебатів відповідна заява не подавалася. Стосовно вимоги про стягнення з Відповідача витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів оцінювачів в сумі 4000,00 грн. суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням спеціалістів. З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви позивачем надані Звіт про оцінку фундаментів під будівництво двохповерхового житлового будинку та огорожі за адресою: [ADDRESS] , Звіт № 4/1-11 про оцінку транспортного засобу (BMW X3 18d 2.0 xDrive 143 HP (F25), 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] ), Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , Звіт про оцінку майна: складу площею 448,4 кв. 2, розташованого за адресою: [ADDRESS] , Звіт про оцінку майна: нежитлової будови площею 650,9 кв. м, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту виконаних робіт з оцінки майна від 01.11.2020, [PERSON] прийняла від ФОП [PERSON] виконані згідно договору на проведення оцінки звіти оцінки майна по чотирьох об`єктах, розташованих за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , транспортного засобу марки BMW X3 18d 2.0 xDrive 143 HP (F25), 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] . Вартість робіт становить 500,00 грн. за один об`єкт на суму 2000,00 грн. Відповідно до Товарного чеку № 01 від 22.10.2020, за виконання 4 шт. робіт з оцінки майна, позивач оплатила ФОП [PERSON] 2000,00 грн. Таким чином, позивачем документально підтверджені витрати на залучення спеціаліста на суму 2000,00 грн., які в порядку розподілу судових витрат підлягають стягненню з відповідача. Щодо стягнення витрат, пов`язаних з проведенням оцінки земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , останні не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесення цих витрат. Наданий позивачем Акт приймання-передачі робіт до договору № б/н від 13.01.2021 від ФОП [PERSON] , в якому зазначена вартість 2000,00 грн., судом не приймається до уваги, оскільки в зазначеному Акті не зазначено за яким саме об`єктом була проведена оцінка, крім того, позивачем не надано сам Договір № б/н від 13.01.2021. Розподіляючи між сторонами судовий збір суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 11350,00 грн., виходячи з ціни позову 1284300,29 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем визнано позовні вимоги про визнання за позивачем право власності на 1/2 частину нежилої будови (складу) розташованої за адресою: [ADDRESS] ; будівлі складу, загальною площею 394,1 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, кадастровий №1414170500:01:001:0194, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вимогу щодо стягнення на користь позивача грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля BMW X3 18d 2.0 xDrive 143 HP (F25), 2013 року випуску, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору в цій частині позовних вимог. Загальний відсоток позовних вимог, які визнав відповідач становить 93,4 % від ціни позову. Відсоток вимог про визнання об`єкта незавершеного будівництва двоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток, становить 6,6 % від ціни позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 6049,55 грн. (11350,00 грн. * 93,4%/2 + 11350,00 грн. * 6,6 %), а 5300,45 грн. (11350,00 грн. * 93,4%/2) підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. Заходи забезпечення позову, засновані ухвалою суду від 12.03.2021, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial