Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS], зокрема: за [PERSON] на 3/8 частини домоволодіння, в т.ч. на належну їй 1/8 частину домоволодіння та на 2/8 частини домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]; за [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/8 частині домоволодіння кожному. Свої вимоги обґрунтовували тим, що у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, в нотаріальному порядку позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вказані обставини позбавляють їх можливості оформити право власності на належні їм частки домоволодіння. Окрім цього, позивачі просили суд витребувати у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Колтуна Б.М. копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] 22.11.2021 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз'яснено право пред'явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов'язано приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Колтуна Б.М. надати суду належним чином посвідчену копію спадкової справи, у разі її відкриття, та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи, зокрема щодо майна: [PERSON], померлої [INFO], останнє місце проживання якої було с. Делева Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явились, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести у їх відсутності. Представник відповідача - Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 1 с. Делева Делівського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], який був головою двору, [PERSON] (дружина), [PERSON] (зять), [PERSON] (донька), [PERSON] (онук), [PERSON] (онука), [PERSON] (онука), [PERSON] (онука) значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 3). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 08.11.2021 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS], побудовані у період з 1972 року по 1978 рік та не є самовільним будівництвом (а.с. 12-15). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 70404 від 26.10.2021 року право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS], не зареєстровано (а.с. 16). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Пунктом 3 вищевказаної Постанови визначено, що вирішуючи спори про право приватної власності на майно, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення, набуті з передбачених законом підстав. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. в рівних долях (по 1/8 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] з 05.10.1951 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 60). У шлюбі у них народилась донька [PERSON] (позивачка), [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). 13.02.1982 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7). 24.01.2004 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб (а.с. 8). 18.10.1985 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 9). 19.11.2005 року [PERSON]. (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4 зворот). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім'я доньки [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 22.03.2013 року (а.с. 61). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], успадкувавши належну йому 1/8 частину домоволодіння, оскільки вона, як спадкоємець першої черги за законом, на час відкриття спадщини постійно проживала разом з спадкодавцем, вела з ним спільне господарство та проводила його похорон, що підтверджується копією довідки Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 27.09.2021 року (а.с. 5). Згідно копії інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 27.07.2021 року відомості за параметрами запиту щодо наявних заповітів/спадкових договорів/спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутні (а.с. 65, 66). [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], успадкувавши належну їй 1/8 частину домоволодіння та 1/8 частину домоволодіння, яку вона в свою чергу успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], оскільки позивачка на час відкриття спадщини постійно проживала разом з спадкодавцем, що підтверджується копією довідки Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 718 від 27.09.2021 року (а.с. 6). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 80/2021 від 27.07.2021 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Колтуном Б.М. після смерті [PERSON] (мати позивачки) (а.с. 53-81), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає та з заявами про прийняття спадщини інші особи не звертались. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, в т.ч. [PERSON] на належну їй 1/8 частину домоволодіння та на 2/8 частини домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на належні їм по 1/8 частині домоволодіння кожний. Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на спадкове домоволодіння після смерті [PERSON] (мати позивачки), оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Колтуном Б.М. № 44/02-31 від 16.11.2021 року (а.с. 18). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на належні їм частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці [PERSON] слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме: 759,44 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved