Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до\~ [PERSON] про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням.\~В обґрунтування позову зазначила, що квартира [ADDRESS] їй належить на праві власності на підставі договору дарування від 23.08.2018 р. У вказаній квартирі зареєстрована лише її сестра [PERSON] відповідач по справі, яка не мешкає в спірній квартирі без поважних причини з 2007 року, перешкод у проживанні їй не чинилось, її реєстрація у спірній квартирі є формальною, її речей у квартирі не має, вона добровільно не бажає знятись з реєстрації , тому позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 02.11.2021 року справа прийнята до провадження, визначено про розгляд справи у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 22.12.2021 р. підготовче провадження у справі закрито і справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивача , просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. За даними Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської відповідач зареєстрована за адресою зазначеною в позові куди і надсилались судові повістки, але поштовий конверт повернувся на адресу суду без вручення із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважаних причин. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд,\~враховуючи згоду\~позивача і\~наявність достатніх\~даних для\~вирішення спору,\~вважає можливим\~відповідно до\~ ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України\~провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.\~\~ Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"роз`яснено, що відповідно до ст.55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] позивачу по справі, на підставі договору дарування квартири від 23.08.2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. за р.№ 6804, копія якого знаходиться в матеріалах справи. У вказаній квартирі зареєстрована сестра позивача [PERSON] відповідач по справі, яка не мешкає в спірній квартирі без поважних причин з 2007 року, , перешкод у проживанні їй не чинилось, її реєстрація у спірній квартирі є формальною, її речей у квартирі не має, вона добровільно не бажає знятись з реєстрації та у відповідності до ст.405\~ЦК України втратила право користування житловим приміщенням. Позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до Акту підтвердження фактичного проживання, складеному 05.10.2021 р., [PERSON] , яка зареєстрована за адресою : [ADDRESS] фактично не проживає за цією адресою понад 10 років. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Частинами 1 і 4\~статті 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник користується, володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений\~у його здійсненні. На підставі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод\~у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16,\~319,\~321,\~391 ЦК України\~має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~відповідача [PERSON] необхідно визнати такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved