Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

03 лютого 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), в якій з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 24.11.2021 року просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 20.09.2010 року в розмірі 7412,39 грн., яка скаладається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3590 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 3822,39 грн., а також судові витрати. В обґрунтування вказали, що відповідач [PERSON] звернулась до АТ КБ ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 20.09.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача - стверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. 20.09.2010 року відповідачем також булла підписана Довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55днів пільгового періоду». В цій же довідці Відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55днів пільгового періоду прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а Відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 3600 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.2.3,2.1.2.4 Договору, підстави яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором не надав своєчасно грошові кошти на погашення кредиту, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Яку просили стягнути з відповідача. 05 жовтня 2020 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи. 15 січня 2021 року заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позовні вимоги задоволені. Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року за заявою представника відповідача заочне рішення від 17 вересня 2021 року скасовано та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечувала проти позову, вказуючи, що дійсно 29.10.2010 року вона підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідач мала намір оформити на своє ім`я зарплатну картку і банком було запропоновано зазначити кредитний ліміт у розмірі 4000 грн. Згідно довідки про зміну умов кредитування 07.10.2010 року відповідачу було відкрито картку номер [NUMBER] , терміном дії до 06/14. Також, згідно вказаної довідки картка номер [NUMBER] , терміном дії до 06/14 містить зміну кредитного ліміту у 2010 році, 2011 році, 2020 році. Жодних інших карток, після спливу дії картки, у червні 2014 року відповідач не отримувала. Документів, які б підтверджували видачу нової картки під підпис позичальнику, позовна заява не містить. Також, позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачу кредиту, а тому не є можливими перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів та штрафних санкцій. Крім того, у позивача відсутні докази, що між сторони укладено саме кредитний договір, оскільки відповідачка мала намір оформити картку для отримання заробітної плати і підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у приватбанку. Збільшення відсоткових ставок банк не погоджував з відповідачем, крім того позивачем заявлено про застосування строків позовної давності. Позивач скористався правом надання відповіді на відзив в якій зазначив, що [PERSON] звернулась до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 20.09.2010 року. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджуються, що позичальник ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку. У даній заяві зазначено, що відповідач підписавши анкету-заяву ознайомлений з умовами та правила банківських послуг та умовами обслуговування по платіжним карткам. Підписавши анкету-заяву клієнт приєднується та зобов`язується виконувати вказані умови. У даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, умовах надання банківських послуг та тарифах, тобто між банком та позичальником укладається договір у письмові формі. Також, позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 20.09.2010 року з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація для отримання кредитної картки. Вказана інформація заповнена особисто відповідачем, а також із вказаної заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчена, що заява, разом з пам`яткою клієнта, умовами та правила надання банківських послуг, тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. До матеріалів позовної заяви також додано "Довідку про умови кредитування і використання кредитки Універсальна 55 днів пільгового періоду", яка також підписана відповідачем, з якої вбачається, що відповідачу встановлено процентну ставку 2,5% (30 % на рік), вказано розміри комісії та штрафів тощо. Згідно наданої банком виписка, відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинах, а отже і отримав картку "Універсальна". Також, банком надано до суду розрахунок заборгованості та наданої виписки про рух коштів згідно якого позивач сплачував частково заборгованість за договором. Також, відповідач звертався до банку із заявою про пере випуск картки і на підтвердження цього банком надано відповідну довідку. З огляду на вказане просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідач - адвокат Зеркін А.С. у судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням їх зменшення, не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, визначених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20.09.2010 року відповідач став клієнтом позивача підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердивши свою згоду на те, що підписана Анкета-заява, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг (далі - Кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, а відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки. Відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну карту кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» - ставка відсотків складає 2,5% на місяць, а також передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафи (основна та процентна складова). Крім того, своїм підписом відповідач засвідчив своє ознайомлення та згоду з умовами кредитування, які були надані йому у письмовій формі, підтвердив факт надання Умов кредитування (а.с. 16). Із наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки вбачається, що банком було надано відповідачу [PERSON] наступні кредитні картки: за № [NUMBER] з терміном дії по червень 2014 року, за № [NUMBER] з терміном дії по червень 2015 року, за № [NUMBER] з терміном дії по січень 2018 року, за № [NUMBER] з терміном дії по липень 2021 року (а.с 11). З наданої виписки по рахунку за кредитним договором вбачається, що з моменту отримання кредитної карти та першого встановлення кредитного ліміту по карті 07.10.2010 року в розмірі 3000 грн., відповідач стала активним користувачем кредитної картки, знявши одразу готівкові кошти в сумі 2600 грн. 11.10.2020 року. Вподальшому відповідач продовжувала активно користуватись кредитною картою, здійснюючи розрахунки та зняття готівки з неї, а також періодично здійснюючи поповнення карти власними коштами для погашення кредиту. Останнє погашення заборгованості за картою відбулось 18.04.2020 року на суму 15000 грн. та на суму 600 грн. (а.с.51-59). Згідно ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість за користування кредитними коштами. Так, в матеріалах справи наявна надана позивачем довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду, яка підписана відповідачем, в якій, зокрема зазначені відсотки за користування кредитними коштами - 2,5%, пені - пеня = пеня(1)+ пеня(2), де пеня (1) базова процентна ставка по договору/30 календарних днів нарахованих за кожен день прострочення кредиту; пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочки по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. і більше, та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту - 500 грн. і 5% суми заборгованості по кредиту з урахуванням нарахованих процентів та і комісій. (а.с. 16). Вказана довідка, яка підписана позичальником, відповідачем по справі, підтверджує його приєднання до умов договору в розумінні положень статті 634 ЦК України, оскільки, підписавши цю довідку, відповідач особисто ознайомився з запропонованими йому умовами кредитування, тобто був обізнаний з умовами на яких отримав наданий позивачем кредит. При цьому, здійснення самостійного повернення кредитних коштів на карту, свідчить про визнання відповідачем свого обов`язку за кредитним договором. Таким чином, Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо факту укладення кредитного договору, недоведеності суми отриманого кредиту та безпідставного нарахування відсотків, оскільки позивачем доведено належними та допустимим доказами своє право вимагати від позичальника виконання умов договору в частині повернення заборгованості за тілом кредиту та сплати відсотків. Суд також відхиляє посилання відповідача відсутність належних доказів видачі їй нової кредитної карти після спливи строку карти № [NUMBER] з терміном дії до 06/14, оскільки з наданої довідки виписки по кредитному рахунку вбачається, що відповідачу неодноразово видавались кредитні картки: з терміном дії по червень 2014 року, по червень 2015 року, по січень 2018 року та по липень 2021 року. Користування кредитним рахунком після спливу строку дії першої карти в червні 2014 року підтверджується випискою з рахунку, де зазначено зокрема про операції «поповнення картки готівкою в терміналі саомообслуговування» 02.03.2015 року, «повернення сдачи на карту» 13.07.2015 року, а також останні погашення заборгованості на загальну суму 15600 грн. За наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 30.09.2020 року становить 7412,39 грн., яка складається з 3590 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 3590 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3822,39 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.177-183). Вирішуючи питання щодо застосування строків позовної давності, яка заявлена відповідачем, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно довідки про умови кредитування, яка підписана відповідачем, тип кредитної лінії визначений як «поновлювана» за типом карти «MasterCard Mass» з терміном кредитування, що відповідає строку дії картки. Як вже зазначалось судом, відповідачу неодноразово здійснювався перевипуск кредитних карт, остання з яких № [NUMBER] видана 10.07.2017 року з терміном дії по липень 2021 року. Позивач з вернувся до суду із позовом у вересні 2020 року в межах строку позовної давності, а отже заява відповідача задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі і стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 20.09.2010 року в сумі 7412,39 грн., яка складається з 3590 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 3822,39 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Окрім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення спору, з відповідача на користь позивача належить стягнути також судові витрати по справі в розмірі 2270 грн., виходячи із суми остаточних позовних вимог.

Outcome: approved