Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала за позовом [PERSON] до Рівненського регіонального управління Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про застосування наслідків недійсності нікчемних умов договору. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2021 року позов [PERSON] до Рівненського регіонального управління Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про застосування наслідків недійсності нікчемних умов договору, задоволено повністю. Застосовано наслідки недійсності нікчемних умов Кредитного договору № 265 від 26 грудня 2016 року, а саме пунктів 1.6,1.7,1.8. Стягнуто з Рівненського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи " Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" на користь [PERSON] 13397, 67 грн ( тринадцять тисяч триста дев`яносто сім грн. 67 коп) сплаченої комісії за супровід кредитного договору № 265 від 26 грудня 2016 року. Стягнуто з Рівненського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи " Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" на користь [PERSON] 1816 ( одну тисячу вісімсот шістнадцять ) грн. сплаченого судового збору. 02 серпня 2021 року на адресу суду надійшла від представника позивача заява, в якій він просить вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. До своєї заяви адвокат Волошин І.В. долучив договір № б/н про надання правової допомоги від 06 липня 2021 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг до договору № б/н від 06.07.2021 року, у якому вказано, що витрати на правничу допомогу щодо розгляду даної справи становлять 6000,00 грн.; копії квитанцій до прибуткового касового ордеру № 06/07/21 від 06.07.2021 року на суму 3000,00 грн. та № 28/07/21 від 28.07.2021 року на суму 3000,00 грн. 20 серпня 2021 року від представника Рівненського регіонального управління Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу адвоката до 500 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заяву, з підстав викладених у ній. Представник відповідача в судовому засіданні просила зменшити розмір витрат на правову допомогу до 500 грн., з підстав викладених у клопотанні про зменшення розміру витрат на правову допомогу. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником відповідача заявлялось клопотання про зменшення розміру судових витрат, в якому останній просив суд зменшити та задовільнити заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представника позивача у сумі 500 грн., оскільки розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. є необгрунтований. Проте, всупереч вимог ч. 6 ст.137 ЦПК докази неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги вказане клопотання не містить. На підтвердження здійснених представником позивача [PERSON] - адвокатом Волошином І.В. витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 06 липня 2021 року; копію акту від 28 липня 2021 року прийому- передачі послуг з надання правничої допомоги згідно з договором від 06.07.2021 р., у якому вказано, що витрати на правничу допомогу щодо розгляду даної справи становлять 6000,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Позивачем доведено належними доказами факт понесених витрат на правничу допомогу. На думку суду, заявлений розмір витрат не суперечить складності справи та часу, витраченого на надання послуг. Отже, суд доходить висновку про покладення на відповідача обов`язку компенсувати позивачу витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Також, при винесенні означеного рішення суд враховує висновок, викладений у Постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 № 910/13071/19, згідно якого втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про ухвалення у справі додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 6000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved