Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 22 листопада 2003 року вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області України, відповідний актовий запис за №69. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] та дочка, [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між ними не склалися, вони перестали розуміти один одного, сім`я фактично розпалася. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно письмового клопотання, долученого до матеріалі справи, просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про призначення справи про розірвання шлюбу до судового розгляду відповідно до положень ст.128 ЦПК України, та шляхом розміщеного на офіційній веб-сторінці суду, повідомлення про виклик відповідача у судове засідання. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 22.11.2003 року уклали шлюб, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області України, відповідний актовий запис №69, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , видане 22 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області України.(а.с.3) Сторони по справі являються батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] видане 09 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області України (а.с.6) та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 12 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області, Україна.(а.с.7) Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 26 листопада 2018 року в справі № 761/33261/16-ц. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При таких обставинах справи суд вважає, що підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір в сумі 908 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved