Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову вказує, що вона була в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Також, зазначає, що, оскільки спільне життя з відповідачем не склалось, заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.06.2021 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу на утримання неповнолітнього сина з відповідача за рішенням суду стягувались аліменти, а після досягнення сином повноліття стягнення аліментів на його утримання було припинено. На теперішній час [PERSON] повністю перебуває на утриманні позивачки [PERSON] та продовжує навчатись на денній формі навчання у ВСП «Золотоніський фаховий коледж ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету» та не має змоги працевлаштуватись, щоб самостійно отримувати заробіток. Плановий термін закінчення навчання 30.06.2023 року. Тому, позивачка просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в ВСП «Золотоніський фаховий\~коледж ветеринарної\~медицини Білоцерківського\~національного аграрного\~університету» в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, 30.06.2021 року. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.11.2021 року відкрито провадження по справі і призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Проти такого порядку сторони не заперечували. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась та в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте 17.12.2021 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій одночасно вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Разом з тим, як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від\~12.06.2009\~року №\~2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 21.10.2003 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області. Відповідно до даних довідки № 186 від 11.10.2021 року, [PERSON] , 2003 року народження, навчається на 3 (третьому) курсі А-групи денного відділення ВСП «Золотоніський фаховий коледж ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету». Дата закінчення навчання 30.06.2023 року. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. За положеннями ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». В ході розгляду справи відповідач [PERSON] не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання їх повнолітнього сина в зв`язку з продовженням ним навчання в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення сином навчання, про що подав до суду письмову заяву від 17.12.2021 року. А тому, враховуючи викладене вище, а також те, що відповідачем визнано даний позов, і таке визнання позову не суперечить вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліментів в\~розмірі ј\~частини усіх\~видів заробітку\~(доходу)\~щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 20.10.2021 року і до закінчення [PERSON] навчання у ВСП «Золотоніський фаховий коледж ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету», але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved