Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

У серпні 2021 року органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , звернувся в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи позов, представник позивача зазначила, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дітей - [PERSON] , внесені відповідно до ч. 1 ст.135 СК України. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] поставлені з 18.02.2019 року на облік в службі у справах дітей як такі, які опинилися в складних життєвих обставинах, в зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків матір`ю [PERSON] . Діти проживали за адресою: [ADDRESS] , в жахливих антисанітарних умовах, тому рішенням Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області №88 від 06.03.2019 вирішено малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , негайно відібрати із сім`ї, де умови проживання загрожують їх життю і здоров`ю, та влаштувати дітей до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» м. Полонне на повне державне утримання. Згідно рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.12.2019, малолітніх дітей відібрано від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських обов`язків та стягнуто аліменти на їх утримання. Проте, [PERSON] за період часу відібрання у неї дітей продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, не створила умов для проживання та виховання дітей, веде кочівний спосіб життя. Однак, 12.07.2021, повідомила в телефонному режимі працівників служби, що вона працює, але де не сказала. Також, в телефонному режимі було повідомлено [PERSON] , що 15.07.2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, розглядатиметься питання про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Однак на засідання [PERSON] не з`явилася. Мати [PERSON] за весь період перебування дітей в закладі, з 06.03.2019 року по даний час, відвідувала їх 12 разів: у 2019 році - 9 разів, у 2020 році - 2 рази, у 2021 році - 1 раз. Під час відвідувань привозила дітям гостинці, подарунки, цікавилася їхнім здоров`ям та навчанням. Неодноразово пересилала дітям гроші та підтримувала зв`язок з ними в телефонному режимі. Вказані факти свідчать про те, що [PERSON] немає бажання забирати дітей в сім`ю. За таких обставин, орган опіки та піклування просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на утримання малолітніх дітей. Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2021 року вказану справу передано для розгляду за підсудністю Ізяславському районному суду Хмельницької області. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 серпня 2021 року головуючим суддею визначено Пашкевича Р. В. Ухвалою судді від 13 вересня 2021 року прийнято позовну заяву органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у даній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року позов органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав в частині заявлених вимог про стягнення аліментів, залишено без розгляду. Ухвалою суду від 15 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечила та пояснила, що на протязі двох років після відібрання дітей вона здійснювала заходи для відшукання постійної роботи у різних областях України, тому змушена була залишити своє постійне проживання у м. Славута. Вважала, що як знайде постійну роботу облаштує місце свого проживання належним чином та поверне дітей. На даний час повернулася до с. Радошівка Шепетівського району, та не офіційно працює на пилорамі. Фактично проживає у [ADDRESS] , де намагається створити належні умови для проживання дітей. Також повідомила суд, що станом на 21.01.2022 їй надали в користування житловий будинок, що за адресою [ADDRESS] в якому має намір проживати та забезпечити дітям належні умови для їх виховання і проживання.Крім того, зазначила, що вона постійно телефонує до дітей, цікавиться їхнім життям, передає їм подарунки, висилає кошти, періодично їх навідує, однак коли перебувала на заробітках змоги їх частіше навідувати не було. З позовом про повернення дітей не зверталася, оскільки є юридично необізнаною, проте усвідомлює, що їй необхідно виправити свою поведінку до дітей створивши їм необхідні умови для проживання та навчання, тому просить надати їй можливість повернути дітей та відповідно відмовити у позові. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2020 року, виданого повторно Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) [PERSON] , [INFO] . За змістом свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 березня 2014 року, виданого Виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] , народилася [INFO] . Матір`ю дітей вказана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Із інформації наданої Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області № 67 від 07.03.2019 вбачається, що відомості про батька [PERSON] внесені до актових записів про народження дітей відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно довідки Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №441 від 12.03.2019 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] і в склад її сім`ї входять дочка [PERSON] та дочка [PERSON] . За рішенням Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області № 88 від 06.03.2019 малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вилучені із сім`ї та влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» м. Полонне на повне державне утримання. Також даний факт підтверджується довідками наданими Центром соціально-психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» № № 37, 38 від 06.03.2019, про перебування малолітніх дітей у них на повному державному утриманні. Згідно рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.12.2019, у [PERSON] відібрано без позбавлення її батьківських прав, малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнено аліменти на їх утримання в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14 березня 2019 року і до повноліття дітей. Рішеннями Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області № № 91, 100 від 16.03.2020, малолітнім дітям [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2011 року народження, надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Із довідки № 73 від 14.07.2021 року та із повідомлення наданого на запит суду №155 від 22.11.2021 року Службою у справах дітей Центром соціально-психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» вбачається, що за час перебування дітей у закладі їхня мати [PERSON] відвідувала дітей у 2019 році - 9 разів, у 2020 році - 2 рази, у 2021 році - 1 раз. Під час відвідувань вона привозила дітям гостинці, подарунки, цікавилась їхнім здоров`ям, поведінкою та навчанням, неодноразово пересилала дітям гроші і підтримувала зв`язок з ними по телефону. Також, під час останнього відвідування, а саме 10.07.2021, [PERSON] виглядала охайно, розповідала, що працює у м. Тернопіль і хоче повернути дітей. В особистих бесідах [PERSON] заявляла, що хоче повернути дітей до себе, але такої можливості у неї немає. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради № 04-31/997 від 29.07.2021, [PERSON] протягом більше двох років, не створила умов для проживання та виховання дітей, веде кочівний спосіб життя. На даний час місце її перебування невідоме. [PERSON] не піклуються про здоров`я дітей, духовний та фізичний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними належної освіти, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно малолітніх дітей. За час перебування даної справи у суді,враховуючи законні права та інтереси дітей, з 18 листопада 2021 року [PERSON] та [PERSON] були влаштовані до гр. [PERSON] під опіку для спільного проживання та виховання. Виконавчим комітетом Служби у справах дітей від 02.11.2021 вих. 293, надано [PERSON] , як кандидату в опікуни, піклувальники в службі у справах дітей Кам'янець-Подільської міської ради, направлення для знайомства з дітьми [PERSON] та [PERSON] . Того ж дня було складено акти про знайомство осіб з дітьми та акт про надання згоди дітей на влаштування в сім'ю. Згідно рішень Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області № № 388, 389 від 18.11.2021, встановлено опіку над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та призначено опікуном [PERSON] . Із акту обстеження умов проживання від 14.12.2021 року здійсненого старостою Радошівського старостинського округу виконавчого комітету Ізяславської міської ради [PERSON] , психологом Радошівської ЗОШ І-ІІІ ступенів [PERSON] , медсестрою Радошівської АЗПСМ [PERSON] на підставі запиту служби у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради, проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що [PERSON] проживає разом із родичем [PERSON] , оскільки він був її опікуном з дитинства. Будинок складається з 3 кімнат, у двох кімната тепло, овочі на зиму заготовлені, із жирів в наявності є сало 8 банок, 4 кг м`яса, водопостачання є, на дворі кран. На кухні є газ скраплений. Санітарні умови потребують покращення. Для виховання та розвитку дітей не створено необхідні умови, а саме: відсутнє робоче місце для дітей. Для сну і відпочинку є одне ліжечко для обох дітей. Умов для гігієни не має. Одяг є лише частково для меншої дитини. Таким чином, комісією не виявлено достатніх заходів для створення умов для проживання, навчання та розвитку малолітніх дітей, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] працевлаштовані і мали можливість створити умови для дітей. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] на даний час отримала інше місце проживання у [ADDRESS] , де лише розпочинає його облаштування. Не заперечив того, що [PERSON] не офіційно працює, проте вважає її дії недостатніми для повернення дітей до неї. Судом при вирішенні даного позову також враховано інтереси дітей. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до п.18 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення [PERSON] проти позову про позбавлення її батьківських прав свідчить про її інтерес до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у Принципі №6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (пункт 49 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" та пункт 47 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України"). Тобто вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Надаючи оцінку перерахованим вище доказам, та встановленим обставинам в ході розгляду справи, суд вважає, що відповідач [PERSON] , як особа яка виховувалася без батьків, та у силу своєї необізнаності в простих життєвих ситуаціях, недостатньо виконувала свої обов`язки по вихованню дітей [PERSON] та [PERSON] , а саме не створила належного розвитку та проживання дітям. Разом з тим, як вбачається з інформації Служби у справах дітей Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство», [PERSON] регулярно відвідувала дітей, передавала їм кошти, дарувала подарунки, цікавилася їх життям у телефонному режимі, проте немала змоги забрати їх з дитячого будинку у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, перебуванням на тимчасових заробітках. Під час розгляду справи здійснює активні дії по облаштуванню будинку для належного проживання та виховування дітей, щоб у подальшому їх забрати до свого помешкання. Судом також враховуються докази, які надані позивачем, а саме те, що вони зібрані загалом у 2019 році, та були предметом оцінки Славутським міськрайонним судом при вирішенні позову про відібрання дітей. У матеріалах справи відсутні докази, щодо належного супровіду з боку позивача відносно [PERSON] , щодо роз`яснення та здійснення нею необхідних дій для повернення дітей, з огляду на те, що вона категорично заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Для [PERSON] суд надає можливість змінити свою поведінку, яка перешкоджає належному забезпеченню та вихованню дітей, враховуючи встановлені факти хоча і поодиноких, але намагань ними створити належні умови для виховання, розвитку дітей. Таким чином необхідність позбавлення відповідача батьківських прав за обставинами цієї справи не доведено належних та допустимих доказів ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, які б могли бути законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дітей, позивачем не надано. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 06.05.2020 у справі №753/2025/19. Суд, аналізуючи висновок органу опіки та піклування, вважає, що він є недостатньо обґрунтованим, не містить відомостей про з`ясування органом опіки та піклування реального відношення матері до дітей, посилань на наявність достатньої та переконливої документальної бази, що характеризує особистість матері, а також установлення факту саме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків (а не невиконання таких обов`язків). Крім того, висновок органу опіки та піклування, яким визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав, не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав, оскільки такий висновок має рекомендаційний характер, що також підтверджується положенням частини шостої статі 19 СК України, згідно якої суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Проте, у матеріалах справи відсутні достатні докази ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, тобто такої винної поведінки особи, коли вона свідомо, систематично, не зважаючи на заходи попередження, продовжує не виконувати ці обов`язки. Як вбачається із обставин встановлених судом, відповідач вказує, що вона бажає приймати участь у вихованні дітей. Суд також враховує, що [PERSON] заперечує проти позбавлення батьківських прав, що свідчить про її інтерес до своїх дітей. Таким чином, враховуючи ту обставину, що відповідач, на думку суду, під час розгляду справи в суді усвідомила до чого призвело не достатнє виконання нею своїх батьківських обов`язків та має намір в подальшому утримуватися від поведінки, що стала підставою для позивача звертатися до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав, а також враховуючи, що відповідач після направлення дітей до Центру не втрачає з ними зв`язок, відвідує їх, цікавиться їх життям та здоров`ям, що в свою чергу свідчить про її намагання піклуватися дітьми, а тому це дає підстави суду для відмови в позові про позбавлення батьківських прав, попередивши [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконання нею батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed