Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач в червні 2021 року звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на 30/100 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , залишивши заповіт на її ім`я. За життя померлому належало 196/1200 частин у праві власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] згідно ухвали Народного суду Комсомольського району від 18.09.1980 року. Рішенням виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради від 13.07.2007 року № 119 змінено ідеальну частку у праві власності із вказівкою нової частини належної її батьку 30/100. Документи на вказану частку [PERSON] не оформлені. Після смерті її батька за її заявою заведено спадкову справу. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на вказану частину домоволодіння у зв`язку з не оформленням правовстановлюючих документів. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме мано від 28.05.2021 року відмовлено в реєстрації права власності на 30/100 частин домоволодіння за [PERSON] у зв`язку з відсутністю свідоцтва про право власності. Вважає, що не має можливості в інший спосіб ніж звернення до суду отримати право власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 01.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. 23.07.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав їх необґрунтованості. Так позивачем не надано доказів того, що померлому на час смерті на праві власності належало 30/100 частин спірного домоволодіння тобто правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця відсутні. Крім того Виконавчий комітет Херсонської міської ради не є належним відповідачем, оскільки не є представником територіальної громади. Ухвалою суду\~від 03.08.2021\~року витребувано\~докази по\~справі. Ухвалою суду від 24.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі за наявними в справі доказами. Представники відповідача в судове засідання не з`явився. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. У відповідності до\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що згідно рішення Комсомольського району м.Херсона від 10.04.1980р.за [PERSON] в Херсонському БТІ 24.11.1980 року за реєстровим № 3165 зареєстровано право власності на 308/1200 частин домоволодіння [ADDRESS] . Ухвалою народного суду Комсомольського району м.Херсона від 18.09.1980 року справа № 2-1616/80 затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] згідно якої [PERSON] передала у власність [PERSON] 196/1200 частин домоволодіння по [ADDRESS] , а останній сплачує [PERSON] 2500 руб. Право власності [PERSON] на вказану частину домоволодіння зареєстровано в Херсонському БТІ 24.11.1980 року за реєстровим № 3165. Вказана частина домоволодіння належала [PERSON] на підставі рішення Комсомольського району м.Херсона від 10.04.1980р. Рішенням виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради № 119 від 13.07.2007 року вирішено змінити ідеальні частини співвласників домоволодіння [ADDRESS] та видати свідоцтва про право власності з вказівкою нових частин. Так домоволодіння складається з 2-х житлових будинків, сараю, туалету та частини сараю-літньої кухні розміром 4,7х8,45 кв.м. [PERSON] 70/200 частин замість 1/3 ч. квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності від 25.03.2004р. [PERSON] 70/200 частин замість 1/3 ч. квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності від 25.03.2004р. та 1/3 ч. згідно договору дарування частини квартири від 15.07.2005 р. [PERSON] 30/100 ч. замість 196/1200 згідно ухали суду Комсомольського району м.Херсона від 18.09.1980 року та 308/1200ч. згідно рішення Комсомольського району м.Херсона від 10.04.1980р. Підставою обміну послугувало затвердження акту прийняття до експлуатації житлового будинку за [PERSON] та [PERSON] згідно рішення Комсомольської районної у м.Херсоні ради № 67 від 13.04.2007 року. Згідно довідки КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР № 4097 від 04.11.2020 року за співвласникам домоволодіння Загребельними зареєстровано право власності на 70/200 частин за кожною на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.05.2008 року, посвідченого виконкомом Комсомольської районного ради у м.Херсоні на підставі рішення від 13.07.2007 року № 119. Документи на право власності [PERSON] на 30/100 частин домоволодіння не оформлені. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15.09.2020 року Херсонським міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального УМЮ (м.Одеса), актовий запис № 1294. На підставі заповіту від 06.09.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Дергільовою О.Г. [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON] . Верховний Суд України у своїй\~Постанові від 30.05.2008р за N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~в п.24 роз`яснює, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. На виконання ухвали суду про витребування доказів Першою Херсонською державною нотаріальною конторою надано завірену копію спадкової справи № 621/2020 заведену після смерті [PERSON] , померлого з якої вбачається, що єдиною особою, яка звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього є [PERSON] [INFO] . Листом Першої Херсонської державної нотаріальної контори № 1811/02-14 від 11.06.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування на 30/100 частин в праві власності на будинок [ADDRESS] через відсутність документів про право власності спадкодавця на вказану частину домоволодіння, які не були оформлені та не отримано свідоцтво про право власності. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме мано від 28.05.2021 року № 58407901 відмовлено [PERSON] в реєстрації права власності на домоволодіння за [PERSON] у зв`язку з тим, що подані заявником документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. Свідоцтво про право власності для проведення державної реєстрації подано не було. Спадкуванням є перехід прав і обов`язків спадкодавця до спадкоємців (ст. 1216 ЦК України), а\~статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі права власності на квартиру, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності зі\~ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. За положеннями ч.ч. 1, 2\~ст. 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону\~ч.4\~ст. 334 ЦК України. Державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об`єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого\~наказом Мінюсту України N 7/5 від 07.02.2002р. проводилось реєстраторами бюро технічної інвентаризації, а з 01.01.2013р. (відповідно до\~об`єктів\~згідно з вимогами\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») - державними реєстраторами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як передбачено\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Майновими правами, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 18. 11. 2015 р. у справі № 6-1858цс15, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право\~це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Станом на момент звернення до суду із даною позовною заявою порядок проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно регламентовано Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Процедура реєстрації права власності на підставі\~заяви спадкоємця визначено п. 66 Порядку, відповідно до якого для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені\~статтею 27\~Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. \~Тобто п.66 вказаного Порядку надає повноваження спадкоємцю померлої особи вчинити певні юридичні дії, які б вчинив сам спадкодавець, якби був живим. \~Виходячи з наведеного, на підставі заяви спадкоємця здійснюється внесення записів про права спадкодавця, якщо останні вже виникли та це підтверджено відповідними правовстановлюючими документами. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі\~ч.1\~ст. 11 ЦПК України; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд\~ч.2 цієї статті. Відповідно до положень ст.ст.\~10,\~27,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог; особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов`язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Стаття 15 ЦК України\~визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту порушеного права визначені виключно законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 30/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради про зміну ідеальних часток співвласників домоволодіння, свідоцтво про право власності на підставі вказаного рішення не оформив та не зареєстрував своє право власності на 30/100 частин спірного домоволодіння у встановленому законом порядку. Позивачем, як єдиним спадкоємцем , не вирішено це питання і після його смерті. Так, позивачем, як спадкоємцем за заповітом, не надано доказів звернення до органу, який мав видати померлому свідоцтво про право власності на частину домоволодінням , з відповідною заявою та документами про видачу такого свідоцтва на підставі вказаного рішення виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради від 13.07.2007 року та відмови у видачі такого документу. Враховуючи, що у померлої особи право власності на майно, виникло на підставі рішення суду, визнавалося державою , адже ідеальні частки в такому майні змінені рішенням виконавчого комітету, що також підтверджує визнання державою факту набуття [PERSON] права власності на спірну частину домоволодіння, то застосування п. 66 Порядку в даних правовідносинах є доречним та законним. Позивачеві, як спадкоємцю нерухомого майна померлого [PERSON] ,. як одним із способів позасудового способу захисту її прав, необхідно провести реєстрацію права власності за померлим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для чого необхідно подати визначені Порядком документи. За умови проведення реєстрації права власності за померлим, позивач буде мати об`єктивну можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріуса. Таким чином, твердження позивача про неможливість в позасудового порядку вирішити питання спадкування не відповідають встановленим обставинам справи. Під час розгляду вказаної справи судом не були встановлені факти, які підтверджують наявність порушень права [PERSON] з боку виконавчого комітету Херсонської міської ради, адже рішення державного реєстратора у разі незгоди з ним, не оскаржувалося позивачем у встановленому законом порядку. Позивачем не наведено доводів та не надано доказів неможливості реалізувати своє спадкове право у нотаріальному порядку. Оскільки єдиною підставою для відмови нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину була відсутність правовстановлюючого документа та існує можливість позасудового врегулювання шляхом державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця відповідно до п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За таких обставин суд приходить до переконання, що звернення позивача до суду із даним позовом не являється ефективним способом захисту без оскарження рішення державного реєстратора. Враховуючи те, що позивач може реалізувати своє спадкове право в позасудовому порядку, шляхом отримання документу, що посвідчує його право власності через відповідні органи в тому числі в нотаріальному порядку, а суд не може підміняти собою такі органи, позов до задоволення не підлягає. Суд також звертає увагу на позицію Виконавчого комітету\~Херсонської міської\~ради стосовно неналежного відповідача у справі, адже належним відповідачем по даній справі є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування. Херсонська міська\~рада,\~яка є органом\~місцевого самоврядування\~та відмінна\~від юридичної\~особи Виконавчого комітету\~Херсонської міської\~ради не залучена позивачем до участі у справі та вимоги до такого органу відсутні. Суд вважає, що спосіб захисту порушеного права обирає позивач, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання, в якому позивач повинен обґрунтувати необхідність такої заміни, а саме чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним, а суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких зазначив позивач. Аналізуючи матеріали справи в сукупності доказів, встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову\~ до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування як заявленого передчасно до неналежного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed