Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

09.11.2021 року заявник [PERSON] звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] станом на час відкриття спадщини [INFO] . В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті Спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 0,0354 га, кадастровий номер 2310100000:07:078:0200. Інших, окрім Заявника, спадкоємців у Спадкодавця немає. Станом на 03 червня 2020 року Заявник проживав разом із Спадкодавцем в зазначеному вище Будинку, куди переїхав на початку 2019 року, адже батько хворів і потребував майже цілодобового догляду та, крім того, безпосередня та постійна присутність хазяїна була необхідною для ведення присадибного господарства, яке батько, через стан здоров`я, підтримувати не міг, а залишати напризволяще за життя не хотів. Однак, у зв`язку із тим, що зареєстроване місце проживання Заявника знаходиться в належній йому квартирі в Хортицькому районі м. Запоріжжя, а не в Будинку, де Заявник на час відкриття спадщини постійно проживав разом із батьком, 10 лютого 2021 року Нотаріус відмовив Заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущення строку на прийняття спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Ференець О.Є. просили суд заяву задовольнити. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. просила розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. До такого висновку пришов Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 року по справі №484/747/17. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 7). Після смерті Спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 0,0354 га, кадастровий номер 2310100000:07:078:0200 (а.с. 14-15). 05 лютого 2021 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяною Юріївною за зверненням Заявника було заведено спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 67161989. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак, у зв`язку із тим, що зареєстроване місце проживання Заявника знаходиться в належній йому квартирі в Хортицькому районі м. Запоріжжя, а не в Будинку, де Заявник на час відкриття спадщини постійно проживав разом із батьком, 10 лютого 2021 року Нотаріус відмовив Заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущення строку на прийняття спадщини (а.с. 11). Судом були досліджені докази проживання заявника разом із батьком на момент його смерті в будинку [ADDRESS] . Так, заявник надав квитанції про сплату за комунальні послуги, надані за адресою [ADDRESS] за 2019-2020 роки, які свідчать про те, що [PERSON] сплачував платежі, пов`язані з утриманням будинку (а.с. 19). В судовому засіданні були допитані свідки, які дали наступні показання. Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що його сусід [PERSON] захворів, і його син [PERSON] переїхав до нього в будинок і проживав разом із ним до смерті [PERSON] . Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали суду аналогічні пояснення. Вказали, що [PERSON] захворів тяжкою хворобою. Його син [PERSON] в березні 2019 року переїхав проживати до батька у будинок за адресою [ADDRESS] . Заявник проживав в будинку разом із батьком до його смерті в червні 2020 року. [PERSON] займався похованням [PERSON] відповідно договору №44094 про поховання (а.с. 20). Таким чином, в судовому засіданні на підставі досліджених доказів був встановлений факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому його заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved