Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 16.09.2005 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, під час якого у сторін народилися діти, а саме: 03.08.2006 року - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] та [INFO] - [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на життя та несумісні характери. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого часто виникають сварки, в результаті яких відповідач неодноразово застосовував до позивача фізичну силу, що робить неможливим подальше спільне проживання. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, залшити їй прізвище " [PERSON] " та залишити проживати з нею вказаних дітей після розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить позов задовольнити, а справу розглядати в її відсутності (а.с.3). Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив, однак, просив малолітніх дітей залишити проживати з ним, оскільки позивач перебуває за кордоном, внаслідок чого вона не може створити належні умови для проживання та навчання дітей. Останні проживають з ним та його матір`ю. На підставі наведеного відповідач просить визначити місце проживання його малолітніх дітей з ним. Ухвалою суду від 04.11.2021 року в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області за заявою відповідача від 21.09.2021 р. з метою обстеження умов проживання сторін та подання до суду висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, оскільки щодо вказаної вимоги між сторонами наявний спір, а також щоб ніяким чином не було порушено права та інтереси малолітніх дітей. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що малолітні діти на даний час проживають з відповідачем та його матір`ю, тобто бабусею дітей. Позивач проживає та працює в Республіці Польщі, де наймає житло, більшу частину дня працює, а тому не в змозі забезпечити дітям належні умови для проживання та навчання за кордоном. Отже, в такій ситуації проживати малолітнім дітям буде краще з батьком, оскільки відповідачем створено задовільні матеріально-побутові умови для проживання дітей. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 16.09.2005 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Угорницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 25 (а.с.4). Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-9). Згідно з даними висновку вищевказаного органу опіки та піклування №1953/04-10 від 13.12.2021 року, комісія з питань захисту прав дитини Отинійської селищної ради з`ясувала, що [PERSON] проживає та працює в Республіці Польщі, а [PERSON] разом зі своїми малолітніми дітьми проживають в [ADDRESS] . Встановлено, що матеріально-побутові умови задовільні, діти відвідують ліцей за місцем проживання, характеризуються позитивно. З обставин справи відомо, що мати (позивач) протягом двох років відвідала дітей три рази, але матеріально їх забезпечувала. Позивач має намір забрати своїх дітей за кордон, однак, там наймає житло та очікує на дозвіл на постійне місце проживання. Крім того, її робочий день триває з 06:00 до 16:00 год. Тому цей орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання трьох малолітніх дітей з відповідачем (а.с.55-56). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що вказані діти сторін проживають з відповідачем. Взявши до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що трьох малолітніх дітей слід залишити і надалі проживати з їх батьком, оскільки їхня мати проживає та працює в Республіці Польща, і цей факт підтвердила сама позивач, про що вказано у вищезазначеному висновку органу опіки та піклування. При цьому слід врахувати, що найстарша дочка сторін [PERSON] , [INFO] , досягла 14-річного віку і згідно з правилами, передбаченими ч.3 ст.160 СК України, сама визначає своє місце проживання. Отже, позовні вимоги слід задовольнити лише в частині розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 19, 104, 110, 112, 113, 160, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial