Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

16 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до Казенного підприємства Шосткинський казенний завод «Зірка» (далі - КП ШКЗ «Зірка») про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 79196 грн 74 коп. В обґрунтування позову зазначив, що Наказом №129к від 30.08.2021 був звільнений 31 серпня 2021 року за власним бажанням з роботи на КП ШКЗ «Зірка», у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю (ч. 3 ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України)). При звільненні відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі, яка становила 79196 грн 74 коп. Розрахунок відповідач не провів і на теперішній час, у зв`язку з чим позивач просить стягнути заробітну плату у розмірі 79196 грн 74 коп. 17 листопада 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 17 листопада 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за його місцезнаходженням, яке було отримано відповідачем 29.11.2021. (а.с.11) Станом на 05 січня 2022 року відзив на позов та заперечення від відповідача КП ШКЗ «Зірка» до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії трудової книжки, серія [NUMBER] , заповненої 12 жовтня 2002 року, на [PERSON] , вбачається, що [PERSON] звільнено за власним бажанням у зв`язку з невиконанням работодавцем законодавства про працю, ч.3 ст.38 КЗпП, 31 серпня 2021 року (Наказ №129к від 30.08.2021). (а.с.3) Із довідки, виданої КП ШКЗ «Зірка»» за №78-ВГБ від 20 вересня 2021 року, вбачається, що заборгованість з виплати остаточного розрахунку [PERSON] станом на 16.09.2021 становить 79196 грн 74 коп. (а.с.4) Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із ч. 1, 3 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи або організації чи фізична особа зобов`язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним органом і угодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, беручи до уваги, що при звільненні позивача, відповідач, не здійснив йому виплату заробітної плати у сумі 79196 грн 74 коп., а також ця виплата не виплачена і по теперішній час, суд вважає, що позовна вимога про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в сумі 79196 грн 74 коп. підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн 00 коп. за позовну вимогу про стягнення суми невиплаченої заробітної плати.

Outcome: approved