Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

23.09.2021 р. позивач звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що відповідач по справі [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Вказують, що 07.09.2021 р. працівниками Старостинського округу спільно з директором школи було здійснено інспектування даної сім`ї, мати перебувала в стані алкогольного сп`яніння. 13.09.2021 року до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області надійшло повідомлення про те, що в [ADDRESS] проживає сім`я [PERSON] , яка зловживає алкогольними напоями та самостійно виховує дитину інваліда [PERSON] , [INFO] . В будинку проживання антисанітарія, присутні стороні чоловіки з якими сумісно розпивають спиртне, дитина має затримку розвитку, народилася з фізичними вадами (внаслідок того, що мати під час всієї вагітності палила та вживала алкоголь), педагогічно занедбана, потребує медикаментозного лікування та особливого догляду. Дитина належним чином не харчується, а вживає лише ту їжу яку їдять дорослі, взагалі відсутній посуд для дитини її віку. Непоодинокі випадки, що під час розпиття спиртних напоїв дитині дають воду або іншу рідину зі стаканів, які пили стороні чоловіки та їжу зі столу. Не виключено, що дитина не харчується вчасно. Все необхідне обладнання надане для виконання вправ для дитини знаходиться в гаражному приміщенні. У дитини відсутнє ліжечко, іграшки відповідно до її віку та розвитку, одяг за сезоном, предмети гігієни. [PERSON] на зауваження від сусідів та родичів щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків не реагує, може бути відсутня по декілька днів вдома та залишати дитину на матір, яка теж зловживає спиртними напоями або чоловіків, які періодично там знаходяться. Кошти, які отримує [PERSON] в основному йдуть на горілку, цигарки та інші слабоалкогольні напої. 16.09.2021 року працівником служби у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради Джигун О.Л., провідним спеціалістом служби у справах дітей Вінницької РДА Закалюжною В.Д., старшим інспектором СЮП ВП Вінницького ВРУП Сьоткою Є.В. та старостою Івацко І.П. було проведено обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] . На момент обстеження матері вдома не було, малолітня [PERSON] перебувала у будинку з бабусею [PERSON] . В будинку було дуже брудно, дитина лежала на підлозі. Комісія вирішила негайно зібрати засідання комісії з питань захисту прав дитини та вжити усіх заходів щодо захисту прав та законних інтересів дитини. Рішенням виконавчого комітету від 17.09.2021 року №247 «Про відібрання дитини від [PERSON] » враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, малолітню [PERSON] , [INFO] було відібрано у матері та тимчасово влаштовано до КНП «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради». Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просять позбавити батьківських прав відповідача відносно своєї дочки [PERSON] , [INFO] та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Літинської селищної ради. Також просять стягнути аліменти на її утримання. Представник позивача Служби у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області Джигун О.Л. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить повернути її дитину. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.6) та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.7) її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до наказу Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області №92 від 17 вересня 2021 р. (а.с.10) взято на облік дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Відповідно до листа старости сіл Багриновець, Гончарівка, Горбівці, Вінниківці, Антонівка, Соколівка Вінницького району Вінницької області за №207 від 09.09.2021 р. (а.с.11) надійшло звернення до Служби у справах дітей Літинської селищної ради щодо вжиття заходів відносно сім`ї [PERSON] та взятя її сім`ї під соціальний супровід. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 16.09.2021 р. (а.с.12) проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] і встановлено, що на момент обстеження в будинку дуже брудно, в коридорі на столі та підлозі безліч брудного посуду, який має вже неприємний запах. На підлозі в одній із кімнат розкиданий одяг, постільна білизна відсутня. В кімнаті на підлозі лежить дитина в брудному одязі. Відповідно до рішення Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області №247 від 17 вересня 2021 року (а.с.14) вирішено відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] від її матері [PERSON] , у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини. Тимчасово влаштувати малолітню [PERSON] , [INFO] до КНП «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради до набуття відповідного статусу. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона: п.2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію позивача та думку відповідача [PERSON] , суд, приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідач [PERSON] матеріально доньку не забезпечує, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не піклується про її навчання, не створює належні умови для розвитку її природних здібностей, не готує її до самостійного життя та праці, а позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Згідно статтею 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Статтею 58 ЦК України встановлено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що у своїй позовній заяві служба у справах дітей Літинської селищної ради просить передати на опікування органу опіки та піклування Літинської селищної ради [PERSON] , [INFO] і вважає, що дана вимога підлягає до задоволення, оскільки інших опікунів не має, дитина вилучена із сім`ї і перебуває у КНП «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради», а тому дитину слід передати на опікування органу опіки та піклування Літинської селищної ради. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.1 ст.180, 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню доньки, а також те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття доньки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1984,80 грн., оскільки позивач був звільнений від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Outcome: approved