Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

1. 04\~березня 2021\~року позивачка\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»,\~ТОВ «ФК\~«Центр фінансових\~рішень» про\~визнання кредитного\~договору недійсним.\~Заявлений позов\~обґрунтовано тим,\~що у\~листопаді 2020\~року позивачці\~стало відомо\~про укладення\~нею 13.12.2016\~з ТОВ\~«ФК «Центр\~фінансових рішень»\~кредитного договору,\~зобов`язання за\~яким згодом\~було відступлене\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів».\~За деякий\~час до\~вказаної дати\~позивачка втратила\~паспорт,\~і вона\~допускає,\~що цим\~могли скористатися\~сторонні особи.\~Вона дійсно\~мала фінансові\~взаємини з\~кредитними установами,\~проте не\~пам`ятає про\~укладення договору\~з ТОВ\~«ФК «Центр\~фінансових рішень».\~Викладене стало\~причиною звернення\~позивачки до\~суду з\~позовом (з\~урахуванням уточнень)\~про визнання\~кредитного договору\~від 13.12.2016\~недійсним (а.с.а.с. 1 9, 63 70). 2. 12 квітня 2021 року суд за клопотанням позивачки постановив ухвалу про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи з приводу справжності підписів від імені позивачки в оспореному нею кредитному договорі (а.с.а.с. 94, 95). 3. 13 квітня 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» засобами електронного зв`язку подало відзив на позов, у якому зазначило, що не є стороною оспореного кредитного договору, отже вимоги мають бути звернуті саме до кредитора. Крім того, позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про неукладення нею кредитного договору (а.с.а.с. 97 124). 4. 09 грудня 2021 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 166). 5. У судовому засіданні представниця позивачки заявлений позов підтримала, пояснивши, що у листопаді 2020 року позивачці стало відомо про укладення нею 13.12.2016 з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитного договору, зобов`язання за яким згодом було відступлене ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». За деякий час до вказаної дати позивачка втратила паспорт, і вона допускає, що цим могли скористатися сторонні особи, які і уклали від її імені договір з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». 6. Представники відповідачів до суду не з`явилися, звернувшись з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності (а.с.а.с. 72, 104, 158). 7. Суд, заслухавши пояснення представниці позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 8. Судом встановлено, що 14.10.2016 позивачка виявила втрату паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27.12.1996 Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим звернулася до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.а.с. 12, 14, 15). 9. 13 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») та особою, що представилася [PERSON] , було укладено кредитний договір №5011543165, за умовами якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надало кредит у сумі 9\~496,40 грн зі сплатою процентів за користування кредитом (0,01% на рік) строком до 27.12.2017 (а.с.а.с. 21, 29 36, 38 43). 10. 30 квітня 2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/809/20 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін було ухвалене рішення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором від 13.12.2016 №5011543165 (а.с.а.с. 21 26). 11. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 12. За своєю юридичною природою кредитний договір є двостороннім (взаємним), реальним, каузальним правочином, для якого за загальним правилом властива наявність волі на його укладення сторін. 13. Згідно з частинами 1, 3 статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 14. За правилами, встановленими частинами 2, 3 статті 203 ЦК, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 15. Воля це суб`єктивний елемент правочину, бажання його вчинити. Вона формується під впливом різних обставин, найважливіші з який визначаються матеріальними і духовними потребами. Люди усвідомлюють виниклі в них потреби і прагнуть їх задовольнити, прибігаючи до засобів, у тому числі і до правочинів. 16. Згідно з висновком експерта від 12.10.2021 №3059-21, складеним Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз (а.с.а.с. 143 151): -два підписи у заяві про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 13.12.2016 виконано не позивачкою, а іншою особою; -чотири підписи у заяві №5011543165 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» від 13.12.2016 виконано не позивачкою, а іншою особою; -два підписи у графіку платежів від 13.12.2016 виконано не позивачкою, а іншою особою. 17. Абзацом першим частини 1 статті 216 ЦК встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. 18. Таким чином, аналізуючи встановлені судом факти, зважаючи на те, що кредитний договір від 13.12.2016 з боку позичальника був укладений не позивачкою, а іншою особою, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заявленого у справі позову. 19. Доводів, які б спростували такий висновок суду, відповідачами ані у відзиві на позов, ані у надісланих ними доказах, надано не було. 20. При цьому наявність судового рішення про стягнення з позивачки заборгованості за оспореним кредитним договором у межах цієї справи правового значення не має, оскільки такий договір за своєю юридичною природою є оспорюваним, отже на час розгляду справи №203/809/20 був дійсним (презумпція дійсності правочину). 21. Додатковим доказом, що підтверджує обґрунтованість заявленого у справі позову, є копія паспорту, наданого позичальником під час укладення кредитного договору від 13.12.2016. 22. Так, звичайний порівняльний аналіз вказаної копії з копією справжнього паспорта позивачки, що був нею втрачений, свідчить про те, що вони відрізняються лише фотокарткою, яка (у випадку з паспортом, наданим позичальником) абсолютно не збігається із справжньою фотокарткою позивачки (а.с.а.с. 12, 34). 23. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) з відповідачів на користь позивачки у рівних частках підлягає стягненню компенсація її витрат з оплати послуг експерта в сумі 8 237,28 грн (по 4\~118,64 грн). 24. Крім того, з відповідачів на користь держави у рівних частках підлягає стягненню судовий збір загальною сумою 908,00 грн (по 454,00 грн). 25.

Outcome: approved