Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити договір іпотеки, посвідчений 24.11.2015 ПН ХМНО Лавінда Н.О., реєстровий № 5101, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію іпотеки (індексний номер 26418680) та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 26418457). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] вказує, що 24.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 125000,00 грн. зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 24.11.2019 року в м. Харкові. 24.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Лавінда Н.О. за реєстровим № 5101, предметом якого є квартира [ADDRESS] й накладено заборону відчуження зазначеної квартири до припинення договору іпотеки та посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Лавінда Н.О. 24.11.2015 року за реєстровим № 5102. 10.04.2016 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги за договором позики укладеним 24.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] 13.06.2017 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі №641/1084/17 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу за договором позики від 24.11.2015 року в розмірі 605000,00 грн. 25.09.2017 року постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова було відкрито виконавче провадження. Проте під час здійснення виконавчих дій було встановлено, що на нерухоме майно яке належить [PERSON] не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувача [PERSON] , оскільки вказана майно, а саме квартира [ADDRESS] є предметом іпотеки. Позивач зазначає, що відповідач добровільно не виконала своїх зобов`язань за договором позики і тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Литвиненко В.Л. у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову. Від третьої особи ПН ХМНО Лавінди Н.О. про розгляд справи без її участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 125000,00 грн. зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 24.11.2019 року в м. Харкові. 24.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Лавінда Н.О. за реєстровим № 5101, предметом якого є квартира [ADDRESS] й накладено заборону відчуження зазначеної квартири до припинення договору іпотеки та посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Лавінда Н.О. 24.11.2015 року за реєстровим № 5102. 10.04.2016 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги за договором позики укладеним 24.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] 13.06.2017 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі №641/1084/17 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу за договором позики від 24.11.2015 року в розмірі 605000,00 грн. 25.09.2017 року постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова на підставі виконавчого листа по справі №641/1084/17 виданого 01.08.2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було відкрито виконавче провадження. Згідно частин першої-п`ятої\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об`єкт. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави припинення іпотеки. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України). Відповідно до ч. 5ст.\~3\~Закону України\~«Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до вимог статей 526, 599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти дію зобов`язань, які забезпечують основне зобов`язання, яке залишилось невиконаним. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Суду не надано належних доказів виконання зобов`язань, а тому відсутні підстави для припинення договору іпотеки. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: dismissed