Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої суми пенсії, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої суми пенсії. Позивач є спадкоємцем майна [PERSON] . Спадщина складається з недоотриманої пенсії в загальній сумі 462520грн., яка належала померлому згідно довідки Рубіжанського об`єднаного УПФУ Луганської області №1241-32-8/1341 від 26.01.2021р. Після отримання свідоцтва про право на спадщину, представник позивача звернувся до відповідача із заявою про виплату недоотриманої суми пенсії. 30.07.2021р. на картковий рахунок Ощадбанку позивачеві нарахована та надійшла частина коштів у розмірі 414576,13грн. Не погодившись з частковою виплатою спадщини, позивач звернулася до відповідача з письмовим зверненням. Проте, відповідач листом повідомив позивача про те, що розрахунок суми пенсії проведено тільки за період з 23.03.2018р. по 30.06.2020р. Позивач вважає, що їй, як спадкоємцю належить частина недоотриманої пенсії у розмірі 50943,87грн. Тому, [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою та просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на її користь грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої суми пенсії у розмірі 50943,87грн. 23.12.2021р. від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що пенсія [PERSON] нараховувалась та виплачувалась по 31.01.2015р. у м. Бахмут. Пенсійна справа [PERSON] , який помер [INFO] була взята на облік відповідача за матеріалами електронної пенсійної справи у січні 2021р. після звернення позивача за допомогою на поховання. Враховуючи, що [PERSON] не перебував на обліку у відповідача, виплата пенсії йому була припинена не з вини відповідача та пенсія за життя з 01.02.2015р. нарахована останньому не була. Пенсійна справа закрита у зв`язку зі смертю [PERSON] [INFO]. 24.03.2021р. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої суми пенсії у розмірі 462520грн. У липні 2021р. Управлінням було виплачено позивачу недоодержану суму пенсії померлого [PERSON] в межах свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.2021р. за період з 23.03.2018р. по 30.06.2020р. (три роки до дня звернення) у сумі 414576,13грн. За життя [PERSON] , як ВПО за переведенням пенсії до відповідача не звертався та на обліку не перебував, у зв`язку із чим, [PERSON] фактично не вчинено законодавчо встановлених дій для реалізації права на отримання пенсійних виплат. Відповідач вважає, що недоодержана пенсія виплачена згідно чинного законодавства. Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області просило відмовити у задоволенні позовних вимог. 01.12.2021р. судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 23.12.2021р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшло клопотання від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зупинення провадження у справі. Зазначене клопотання було вирішено ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.01.2022р. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у судове засідання не з`явилася, у відзиві зазначила про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 03.08.2000р., виданого Стахановським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] народилася [INFO] у м. Стаханов Луганської області та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.12.2020р. Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у м. Кадіївка Луганської області, про що складено відповідний актовий запис №565. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з недоотриманої пенсії в загальній сумі 462520грн., яка належала померлому спадкодавцю згідно довідки Рубіжанського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області №1241-32-8/1341 від 26.01.2021р. З копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №4054-4317/К-04/8-1200/21 від 08.10.2021р. встановлено, що суму недоотриманої пенсії [PERSON] було розраховано за період з 23.03.2018р. по 30.06.2020р., тобто за три роки до дня звернення. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач дійсно незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна. Суд відзначає, що до складу спадщину увійшла пенсія у сумі 462520грн., на яку було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Таким чином, позивач, як спадкоємець, має право на одержання усієї суми, зазначеної у цьому свідоцтві, а відповідач, не оспорюючи права позивача на спадкове майно, відмовив йому у виплаті недоотриманої спадкодавцем пенсії, посилаючись на інший порядок виплати. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню різниця між сумою пенсії, яка увійшла до складу спадщини і яка була виплачена позивачу, тобто 47943,87грн. (462520-414576,13). Щодо решти позовних вимог, суд відзначає наступне. Позивачем жодним чином не доведено право на спадкування грошових коштів у більшому розмірі, ніж зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом. Аналіз ст.ст.1218,1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Разом з тим, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Так, судом встановлено, що з 01.02.2015р. [PERSON] пенсія відповідачем не нараховувалася. Позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на суму недоотриманої пенсії в сумі 462520грн. В позовній заяві позивачем не заявлялися вимоги щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на суму недоотриманої пенсії [PERSON] , що складає різницю між невиплаченою пенсією та розміром пенсії, який зазначений у свідоцтві про право на спадщину. У зв`язку із чим вимоги позивача в іншій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 908грн.

Outcome: partial