Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 6 грудня 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського МУЮ, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим; спільне життя із ним не склалося через його агресивну поведінку та домашнє насильство з його боку, що стало причиною фактичного розірвання шлюбних відносин. Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає; сторони втратили почуття любові та поваги, не підтримують шлюбно-сімейних відносин протягом п`яти років, збереження сім`ї неможливе, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити та наполягала на цьому, вважала, що немає змісту надавати термін для примирення і, на її переконання, це є цілком неможливим, оскільки відповідач зловживаючи спиртними напоями продовжує таку свою агресивну поведінку по відношенні до неї. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 6 грудня 2005 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського МРУЮ; від цього шлюбу в сторін дітей немає; спільне життя між сторонами не склалося через постійні конфлікти та насильницьку поведінку відповідача, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що вона із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя. З`ясувавши обставини справи під час судового розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом п`яти років. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved