Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Дівичківської сільської ради Бориспільського району Київської області та просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , терміном два місяці. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . За життя останній склав заповіт на позивача, про існування якого [PERSON] стало відомо лише в серпні 2021 року, коли випадково натрапив на нього серед інших документів. Заповіт на ім`я [PERSON] складено в частині земельної ділянки, площею 2,8421 га згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ №111961, виданим 22.09.2004. Позивачу не було відомо про наявність вказаного заповіту на його ім`я, так як за життя із спадкодавцем ніколи не обговорювалось питання щодо спадкування зазначеної земельної ділянки, а тому він вчасно не подав заяву про прийняття спадщини. Дізнавшись про наявність спадкового майна після смерті [PERSON] , позивач звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини після його смерті. Проте, нотаріусом було повідомлено про неможливість завести спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском позивачем строку на прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Дівичківської сільської ради Бориспільського району Київської області - сільський голова Слюсар О. в судове засідання не з`явився, направив до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, просив розглянути справу без представника Дівичківської сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №792 від 02.12.2020, здійснений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Переяславу та Переяслав-Хмельницькому району Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 2,8421 га на території Ковалинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії КВ № 111961, виданого на ім`я [PERSON] [INFO] . Згідно з копією заповіту, складеного 22.10.2015 секретарем Ковалинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Крусь С.Г. від імені [PERSON] , останній заповів [PERSON] , 1964 року народження, належну йому земельну ділянку, площею 2,8421 га згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ №111961, виданим 22.09.2004. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М. від 18.09.2021 за №191/01-16 позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки позивачем пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та не були подані документи, що підтверджують фактичне прийняття спадщини. Крім того, після його смерті спадкова справа не заводилася. Таким чином, спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , судом не встановлено. Єдиним спадкоємцем, а саме, за заповітом після його смерті є позивач по справі - [PERSON] , який в своїй позовній заяві послався на те, що не був обізнаний про наявність заповіту на своє ім`я, а тому вчасно не подав заяву про прийняття спадщини. Про наявність спадкового майна дізнався випадково, перебираючи документи після смерті батька, після чого 18.09.2021 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зважаючи на те, що нотаріусом позивачеві відмовлено у заведенні спадкової справи, суд констатує наявність права позивача на звернення до суду з вимогою про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року (справа № 591/1271/18), необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, враховуючи обставини, на які позивач посилався як на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про наявність у нього об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки, як встановлено судом, про існування заповіту він дізнався лише в серпні 2021 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За вказаних обставин, враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Outcome: approved