Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Акціонерного товариства\~«Перший український\~міжнародний банк»,\~треті особи:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Станіславівна,\~приватний виконавець\~Вольф Тетяна\~Леонідівна про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~В обґрунтування\~позову посилався\~на те,\~що позивач\~дізналася від\~державного виконавця\~Вольф Т.Л.\~про вчинення\~виконавчого напису\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Н.С.\~виконавчого напису\~від 15.01.2019\~року №815.\~Відповідно до\~даного виконавчого\~напису у\~позивача нібито\~існує заборгованість\~перед відповідачем\~за кредитним\~договорам №GP-6077314\~від 18.02.2014\~року на\~суму61456,36грнґ\~та 500грн.\~витрат на\~вчинення такого\~напису.\~Вважає,\~що даний\~виконавчий напис\~повинен бути\~визнаний судом\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~оскільки відповідач\~повинен був\~надати нотаріусу\~докази відсутності\~спору (безспірності)\~щодо сум\~заборгованості на\~момент вчинення\~напису,\~також позивач\~не укладала\~з відповідачем\~кредитного договору,\~в неї\~немає будь-якої\~заборгованості перед\~відповідачем;\~відповідно до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів стягувач\~повинен надати\~нотаріусу засвідчену\~стягувачем виписку\~з рахунка\~боржника із\~зазначенням суми\~заборгованості та\~строків її\~погашення з\~відміткою стягувача\~про непогашений\~заборгованості;\~виконавчий напис\~повинен бути\~вчинений на\~оригіналі кредитного\~договору,\~а напис\~вчинений на\~нотаріальному бланку\~без прикріплення\~оригіналу документа,\~що підтверджує\~безспірну заборгованість;\~нотаріус взагалі\~не мав\~права вчиняти\~виконавчий напис,\~оскільки на\~момент вчинення\~напису з переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172, було виключено такий документ як оригінал кредитного договору та виписка по рахунку. У зв`язку із чим позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.01.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №815. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв, клопотань та відзив на адресу суду не надходило. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець Вольф Т. Л. повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв, клопотань до суду не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що 15.01.2019\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Хара\~Н.С\~вчинено виконавчий\~напис №815 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» грошових коштів за кредитним договором №GP-6077314 від 18.02.2014 року за період з 11.01.2018 року по 11.01.2019 року в сумі 61456,36грн., з яких: 23813,11грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 30148,26грн. - прострочена заборгованість за комісією; 7494,99грн. прострочена заборгованість за процентами; 500,00грн. плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом. 12.02.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. по виконавчому провадженню №58334956 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису від 15.01.2015 року №815. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~статтею 18 ЦК України, а також статтями\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~вчинення виконавчого напису\~це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З матеріалів справи судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у тому числі:«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються:а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4\~ст. 254 КАС України\~(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 15.01.2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того на думку суду навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~для вчинення виконавчого напису нотаріусу, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 15.01.2019 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі,чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, згідно ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 454,00грн., також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00грн.,

Outcome: approved