Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

У листопаді 2020 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей із батьком. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.07.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 154. Від шлюбу подружжя має дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Між сторонами втрачено почуття поваги та любові один до одного, шлюб існує тільки формально і збереження його протирічить інтересам кожного з них та дітей. Шлюб між подружжям існує лише формально та спільне господарство сторони не ведуть. Щодо місця проживання дітей, то вони проживають разом із позивачем, знаходяться на його утриманні та виявляють бажання та прихильність проживати в подальшому разом із ним. Позивач має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дітей та також виявляє бажання, щоб діти в подальшому лишилися проживати разом із ним. В помешканні для дітей створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку. Згідно із довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Дарницькою районною в м.Києві державною адміністрацією, фактичне місце проживання обох дітей разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . 15.03.2021 суд постановив ухвалу про залишення позову без руху з наданням строку для усунення недоліків по справі. 29.03.2021 на виконання ухвали представник позивача [PERSON] подала квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою від 06.04.2021 суд відкрив провадження у справі, залучив в якості третьої особи Службу у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації та призначив її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 02.08.2021. 02.08.2021 суд долучив лист від Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, відмовив у прийнятті договору про поділ спільного майна подружжя, задовольнив клопотання про допит в якості свідка [PERSON] (бабусю дітей), визнав явку позивача в судове засідання обов`язковою та відклав розгляд справи на 15.09.2021. 15.09.2021 у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю письмового висновку про визначення місця проживання дитини, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 10.11.2021. 08.11.2021 представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме: відмовився від вимоги про залишення проживання дітей із батьком, як такої, що подана передчасно. 10.11.2021 представник позивача [PERSON] подала заяву про закриття підготовчого засідання та призначення розгляду справи по суті. Ухвалою від 10.11.2021 суд прийняв до розгляду заяву [PERSON] про зміну предмета позову, закрив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті на 09.12.2021. 09.12.2021 у зв`язку з неявкою відповідача, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 19.01.2022. 19.01.2022 представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач повідомлялася про дату, час і місце судового засідання під розписку, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.07.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 154 (а.с. 6). Подружжя має двох малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надала, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved