Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 11346, 89 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (надалі - ТОВ "РОЕК") здійснює діяльність із постачання електричної енергії побутовому споживачу [PERSON] , відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року здійснюється постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах, передбачених публічним договором, який опублікований на офіційному веб - сайті ТОВ "РОЕК". Для постачання електричної енергії на об`єкт побутового споживача за адресою: [ADDRESS] та проведення розрахунків за спожиту електроенергію, позивачем ТОВ "РОЕК" на ім`я відповідача [PERSON] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електричну енергію становить 11346,89 грн. Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити з підстав у ньому вказаних. Також просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася жодного разу, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань. Про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено, з 01 січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» (далі - ТОВ «РОЕК»), здійснює постачання електричної енергії для побутового споживача [PERSON] , яка проживає: [ADDRESS] , на підставі договору про постачання енергетичної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до пункту 13 розділу 17 ««Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» упродовж двох років з 01 січня 2019 року ТОВ «РОЕК» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Рівненської області. Положеннями пункту 13 Розділу 17 закону передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема: -надання підписаної заяви про приєднання; -оплата рахунка постачання універсальної послуги та/або -факт споживання електричної енергії. Приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який оприлюднений ТОВ «РОЕК» на офіційному веб-сайті, підтверджується фактичним споживанням електричної енергії вказаним споживачем у продовж 2019-2020 років. Фактичне споживання побутовим споживачем електричної енергії у продовж 2019 року підтверджується долученою відповідачем до матеріалів справи копією реєстру спожитої електричної енергії, що складений відповідачем та ПрАТ «Рівнеобленерго», яке є оператором системи розподілу електричної енергії та на даний час виконує функцію оператора комерційного обліку електричної енергії. Відповідно до реєстру спожитої електричної енергії побутовий споживач спожив у 2019 року 4347 кВт/год електричної енергії. Положеннями ч. 1 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятись усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, тощо. Таким чином форма договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на підставі якого ТОВ «РОЕК» постачає з 01.01.2019 року електричну енергію для побутового споживача, є письмовою. Частиною 2 ст. 640 ЦК України встановлено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідно вчинення дії, договір є укладений з моменту вчинення певної дії, а отже фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг є вчинення споживачем, зокрема, фактичного споживання електричної енергії. Згідно вимог п. 5.5.5. Правил споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Ціни (тарифи) на універсальні послуги у спірний період застосовувались відповідно до постанови НКРЕ від 29.05.2014 р. № 749 (із змінами та доповненнями відповідно до Постанови НКРЕКП № 220 від 26.02.2015р.), за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір заборгованості. Згідно п. 5.10. Договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. За змістом статей 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та здійснив постачання електроенергії для електроустановок на об`єкт споживача, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконала та не оплатила за спожиту електроенергію в повному обсязі, чим порушила вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії та умови Договору, а відтак суд приходить до переконання про наявність фактичних та правових підстав для задоволення в повному обсязі вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за надані послуги з електроенергії. Таким чином, суд доходить висновку про те, що відповідач, отримавши за спірний період послуги з постачання електричної енергії, зобов`язана була оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Однак, відповідач користуючись послугами з постачання електричної енергії ТОВ «РОЕК» здійснювала їх оплату частково, вказане підтверджується особовим рахунком № [NUMBER] . За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладається судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved