Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

18.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої злочином, посилаючись на наступні обставини. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року у кримінальному провадженні №12016040390001337 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1\~ст.125 КК України\~,у зв`язку із закінченням строків давності. У цьому кримінальному провадженні він був визнаний потерпілим. В обґрунтування вимог, зазначив, що вчиненням злочину йому була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 2463 гривень, яка складається з витрат на лікування у сумі 1393,14 гривень;вартості речей на загальну суму 1070 гривень, які були пошкоджені відповідачем при нанесенні тілесного ушкодження, а саме: медичний халат -200 гривень, штани -360 гривень, сорочка -210 гривень, окуляри -300 гривень. Крім того, через дії відповідача йому завдані страждання (моральна шкода), вважає, що розмір моральної шкоди, завданої йому незаконними діями відповідача складає 100 000 гривень, оскільки відповідач погрожував його вбити в присутності працівників швидкої допомоги хворих та медичних працівників Синельніковської ЦРЛ. Хід його життя був повністю порушений. Просить стягнути з [PERSON] на його користь заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 2463,00 грн; матеріальні збитки для реабілітації та подальше лікування в розмірі 15\~000,00 грн; моральну шкоду в розмірі 100\~000,00 грн. Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 07 липня 2021 року, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 09.09.2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя з витребувано з Синельниківського міькрайонного суду Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження ЄУН № 191/3986/20, відомості про яке внесені до ЄРДР №12016040390001337 від 05.08.2016 року . 04.10.2021 року на адресу Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшли матеріали кримінального провадження ЄУН № 191/3986/20. 05.11.2021 Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя, підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. \~\~Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду через канцелярію заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~відзив на\~позов суду\~не подав.Відповідно\~до вимог\~ст.\~44\~ЦПК України\~учасники судового\~розгляду повинні\~добросовісно користуватися\~своїми правами. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4\~ст.223 ЦПК України\~та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року встановлено, що 07 липня 2016 року приблизно о 01-00 год. [PERSON] , знаходячись в салоні автомобіля швидкої медичної допомоги марки УАЗ-469 д.н. [NUMBER] , який рухався з с.Славгород Синельниківського району в напрямку м.Синельникове Дніпропетровської області, де, на ґрунті особистих неприязних стосунків,у нього виникла сварка з фельдшером швидкої медичної допомоги [PERSON] .У цей момент у [PERSON] в ході вказаного конфлікту раптово виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень. Так, реалізуючи свій злочинний умисел,усвідомлюючи небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись при цьому обличчям до потерпілого [PERSON] , [PERSON] діючи умисно,правою рукою, стиснутою в кулак, наніс один удар потерпілому [PERSON] в область лівого ока. В результаті злочинних дій [PERSON] , потерпілому [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження у вигляді:синця та набряку м`яких тканин обох повік лівого ока, субкон`юктивальних крововиливів лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 278 від 20.09.2016 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 06.05.2021 ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, клопотання захисника обвинуваченого адвоката Білоусова Г.О. про звільнення [PERSON] , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1\~ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задоволено. Звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч.1\~ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов, потерпілого [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (проступком) - залишено без розгляду. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ч.4\~ст.82 ЦПК України. Відповідно до ч.7\~ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту ухвали суду вбачається, що під час розгляду кримінального провадження відносно [PERSON] цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду. Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.1177 ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з\~ст.1166 ч.1 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків,що підлягають відшкодуванню потерпілому,визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини. При цьому, потерпілий повинен надати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка, відповідно до закону, зобов`язана відшкодувати шкоду. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З аналізу наведених вимог закону можна дійти висновку про те, що позивач повинен надати докази, як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення йому матеріальної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Статтею 77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Однак, на думку суду, позивачем не доведено завдання йому відповідачем матеріальної шкоди шляхом пошкодження речей на суму1070 грн та понесені витрати на лікування у розмірі 1143,14 грн., чим не виконано вимоги\~ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 250, 00 гривень, в рахунок відшкодування понесених витрат на первинний огляд лікаря офтальмолога. Також, суд відмовляє у стягненні з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 15000 гривень для реабілітації та подальшого лікування , оскільки вона може бути стягнута після отримання відповідних медичних послуг та оплати відповідних рахунків в обсязі, який має відповідати медичним документам, в яких зафіксовані наслідки травмування від дій відповідача. Відповідно до положень ст.ст.23,1167ЦК України\~позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Суд визнає аргументованими доводи позивача щодо спричинення йому моральної шкоди внаслідок душевних страждань у зв`язку із нанесенням йому відповідачем тілесних ушкоджень, які встановлені ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 року. Так позивач відчув фізичний біль під час ушкодження його здоров`я, переніс стресову ситуацію, також неправомірні дії відповідача потягли за собою відчуття дискомфорту через отримані травми, погіршення стану здоров`я. Таким чином, порушився звичний уклад життя позивача. Разом з тим, позивачем у повній мірі не доведено підтвердження заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, викликаних діями відповідача, саме у заявленому розмірі відшкодування моральної шкоди. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що позов у цій частині вимог підлягає частковому задоволенню, враховуючи при визначені розміру відшкодування завданої позивачу моральної шкоди,принципи розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань, суб`єктивне відношення до вчиненого відповідача, на підставі яких визначає достатнім розміром відшкодування спричиненої внаслідок вчинення кримінальним правопорушенням(проступку) моральної шкоди в сумі 10 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial