Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

У травні 2021 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі - АТ «Універсал Банк», Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило новий проєкт monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проєкту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terrns. 30 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 30 липня 2018 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Отже, 30.07.2018 між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено Договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних). Як зазначає позивач, у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 4.16 п. 4 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.01.2021 направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач не вчинила жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п. 4.18, 4.19 кредит став у формі «на вимогу». Оскільки позичальник належним чином не виконувала зобов`язання, станом на 31 березня 2021 року у відповідача виникла заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30 липня 2018 за кредитом (тілом кредиту) у загальному розмірі 44 953,73 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник АТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 02 серпня, 07 вересня, 13 жовтня, 18 листопада та 22 грудня 2021 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив на позовну заяву не подала. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 05 січня 2022 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 січня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 30 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 30 липня 2018 року, чим підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Також, підписуючи заяву, позичальник підтвердила, що ознайомлена і згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, погодилася з тим, що банк на власний розсуд в односторонньому порядку має право зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Згідно з частиною 6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 30 липня 2018 року [PERSON] просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті нею в Банку. В Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 30 липня 2018 позичальник просить відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 31 березня 2021 року становить 44 953,73 грн та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (частини перша статті 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 75 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК) Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України). Підставою даного позову є невиконання кредитних зобов?язань відповідачем, що пов?язані із отриманням нею кредитних коштів. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано Анкету-заяву, Витяг з умов обслуговування в Банку при наданні банківських послуг, в тому числі паспорт споживчого кредиту, Тарифи, виписку про рух коштів по картці. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази у достатній мірі підтверджують укладення між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] договору кредиту в електронній формі, отримання відповідачем грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору позики в електронній формі, у зв`язку з чим нарахована позивачем відповідно до укладеного договору станом на 31 березня 2021 року заборгованість за тілом кредиту в сумі 44 953,73 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню у повному обсязі щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 30 липня 2018 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 44 953,73 грн. Також згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, понесені останнім при поданні позовної заяви до суду, а саме в розмірі 2 270, 00 грн.

Outcome: approved