Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 236591,85 грн. В обґрунтування позову зазначивши, що 18.08.2017 між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та відповідачем по справі укладено кредитний договір №Z70.199.74998. В подальшому, 02.12.2020 між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та позивачем укладено Договір факторингу №12/89, відповідно до умов якого ПАТ «ІДЕЯ БАНК» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед ПАТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 Реєстру Боржників №1 від 02.12.2020, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 236591,85 грн., з яких: 101815,44 грн. - заборгованість за основним боргом; 32328,35 грн. - заборгованість за відсотками; 102448,06 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором, однак свого обов`язку відповідач не виконав та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед позивачем. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №Z70.199.74998 від 18.08.2017 в сумі 236591,85 грн. а також судові витрати по справі. Відповідач надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що не був належним чином повідомлений про зміну умов договору щодо зміни кредитора у зобов`язанні, позивачем зазначено недостовірну інформацію щодо отримання суми кредиту, оскільки відповідач отримав грошові кошти в сумі 104246,02 грн. Також позивачем не вжиті заходи взаємодії з відповідачем щодо врегулювання споживчої заборгованості. Крім того стягнення заборгованості по комісії є незаконним та не відповідає вимогам справедливості. У зв`язку цим просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Представник позивача подав відповідь на відзив, згідно змісту якого сторонами було узгоджено і досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, в тому числі і щодо сплати комісії. При цьому відповідач отримав повністю кредитні кошти згідно умов кредитного договору, частина яких перерахована банком на здійснення страхового платежу. Неотримання відповідачем повідомлення про зміну кредитора не позбавляє його обов`язку погашення заборгованості, а відповідач має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Крім того, стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач та його представник до судового засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю в іншій справі, проте суд вважає причину неявки неповажною, оскільки час розгляду справ не співпадає, а територіальне місцезнаходження судів дозволяло прибути в судове засідання по даній справі, призначене на 10.00 годин, та в судове засідання на 11.00 годин, призначене в Дніпровському апеляційному суді. При цьому суд враховує, що час судового засідання узгоджувався з представником відповідача, заперечень щодо визначеного часу судового засідання останній не мав. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2017 між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z70.199.74998, сума кредиту становила - 119999,00 грн., строк кредитування 60 місяців, процентна ставка - 15% річних, плата за обслуговування кредитної заборгованості - 3,30 % (щомісячно від початкової суми кредиту). Відповідно до п. 6 Кредитного договору № Z70.199/74998 від 18.08.2017, сторони погодили Графік платежів за кредитним договором, в якому визначено сукупну вартість кредиту, а саме: тіло кредиту, відсотки, плати за обслуговування кредитної заборгованості. Також, відповідно до Графіку платежів, було погоджено суму щомісячного платежу за розрахунковий період в розмірі 6814,75 грн. 02.12.2020 між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №12/89, відповідно до умов якого ПАТ «ІДЕЯ БАНК» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед ПАТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 Реєстру Боржників №1 від 02.12.2020, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Враховуючи викладене, право вимоги за кредитним договором №Z70.199.74998 від 18.08.2017 року перейшло до позивача. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Банк свої зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, а відповідач в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Судом встановлено, що на адресу відповідача направлялись повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитним договорам та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Відповідач повністю заборгованість не сплатив. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки заборгованість відповідачем погашена не була ні попередньому кредитору, ні позивачу, відповідачем було отримано від банку кошти за договорами кредиту та позичальник не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту згідно з умовами договору, то вимоги позивача в частині вимог щодо стягнення 101815,44 грн. - заборгованості за основним боргом та 32328,35 грн. - заборгованості за відсотками є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. В частині стягнення комісії вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про споживче кредитування» . У ч.ч.1,2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Оскільки кредитний договір, укладений між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем передбачає саме сплату комісії за обслуговування кредиту, яка згідно закону надається безоплатно, договір в цій частині є нікчемним За таких обставин, підстав для стягнення по кредитному договору № Z70.199.74998 від 18.08.2017 року заборгованості за комісією в сумі 102448,06 гривень немає. Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами (тіло кредиту та відсотки) у загальному розмірі 134143,79 гривень. В задоволенні інших позовних вимог позивачу слід відмовити. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, оскільки вони спростовуються вищевказаним. Крім того, посилання відповідача щодо отримання кредиту в меншому розмірі, ніж вказано позивачем, а саме в сумі 104246,02 грн. спростовуються тим, що відповідно до п. 1.12 кредитного договору №Z70.199.74998 від 18.08.2017 року, позичальник надав свою згоду на укладення за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором позичальник доручає та дає розпорядження банку: переказати страховику, в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок Банку. Тому частина кредитних коштів в розмірі 15652,04 грн. згідно ордеру-розпорядження було перераховано для сплати страхового платежу відповідно до умов договору, що підтверджується матеріалами справи. Посилання відповідача щодо необізнаності про зміну кредитора у зобов`язанні, що є підставою для відмови у позові, суд також не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст.. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем суду не надано належних доказів наявності перешкод для повної реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які зазначені у кредитному договорі. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним, що зазначено у поставі Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з урахуванням часткового задоволення вимог з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2012,16 грн.

Outcome: partial