Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

08 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 05 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, сімейні стосунки припинені. Шлюб фактично розпався, а тому позивачка просила розірвати його та залишити їй прізвище [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причин неявки суд не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №54 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд, враховуючи клопотання позивачки, дійшов висновку про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ». Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 908 грн 00 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у розмірі 908 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved