Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з останнього на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON] 17522 грн 40 коп. пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2021 по 01.09.2021 року включно. Позов мотивовано тим, що відповідач являється колишнім чоловіком позивачки, перебуваючи у шлюбі з яким у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.08.2010 року відповідача зобов"язано сплачувати на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Вказане рішення звернуто до примусового виконання Овідіопільським відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідач [PERSON] присудженні судом аліменти сплачує несвоєчасно внаслідок чого станом на 01.09.2021 року , згідно розрахунку державного виконавця, виникла заборгованість в сумі 19806,00 грн. Оскільки заборгованість по сплаті аліментів виникла, на думку позивача, з вини відповідача, тому позивачка, посилаючись на статтю 196 СК України, просить стягнути з відповідача пеню за прострочення аліментів в сумі 17522,40 грн. обраховану у відповідності до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року. Ухвалою суду від 24.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом осіб, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та її представник в судове засідання не з"явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач, будучи двічі належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з"явився, відзиву на позов не подав, будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7); 03.11.2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6); 03.08.2010 року за рішенням Хмільницького міськрайонного суду [PERSON] зобов"язано сплачувати на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку (а.с. 8). У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №20815148, наданому відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 01.09.2021 року розмір заборгованості [PERSON] по аліментах становить 19806,00 грн (а.с. 9,10) Дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно із частиною третьою статті 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. У частині восьмій цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 зазначеного Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Відповідач не надав заперечень щодо наявного у матеріалах справи розміру заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.09.2021 року в сумі 19806,00 грн Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Позивачем здійснено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2021 по 01.09.2021, що становить 17522,40 грн. Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, доводів та на їх підтвердження доказів, які б свідчили про відсутність вини боржника у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, останнім не надано, а тому при встановлених обставинах з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 17522,40 грн пені за прострочення сплати аліментів, що не перевищує 100% заборгованості по аліментах. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved