Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 08.10.1997 року Палацом урочистих подій Олександрійського міськвиконкому, про що складено відповідний актовий запис №532. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА 08.101997 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З лютого 2019 року проживають окремо, наміру відновлювати відносини не мають. Враховуючи викладе позивач вважає що їх подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливі, тому просить строк на примирення не надавати. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. Позивач в судове засідання не з`явилась, до розгляду справи по сутті вимог через канцелярію позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі, при цьому зазначила, що на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав письмову заяву про можливість розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2021 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 08 жовтня 1997 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Палацом урочистих подій Олександрійського міськвиконкому зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 532. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони не мають наміру зберегти шлюб, спільне життя їх не склалося. Спір про поділ майна відсутній. ОЦІНКА СУДУ З 08 жовтня 1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені. Примирення сторони не бажають, їх шлюб на даний час має формальний характер та суперечить інтересам сторін. Між сторонами відсутній спір про поділ майна. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як відповідач їх визнав повністю, що не шкодить інтересам сторін. НОРМИ ПРАВА Дані правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України вказує, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини, а шлюб має формальний характер. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач визнав позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судового збору суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп. слід повернути позивачу, іншу частину судового збору в розмірі 454 грн 00 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України - покласти на відповідача.

Outcome: approved