Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в 2017 році перебував у близьких стосунках з [PERSON] , яка проживала разом з ним у будинку його матері, але фактично перебувала у зареєстрованих шлюбних відносинах з [PERSON] . [PERSON] завагітніла та [INFO] народила доньку [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження автоматично був записаний [PERSON] . Він не був впевнений, що дитини його, оскільки [PERSON] часто їздила в місця позбавлення волі на побачення зі своїм чоловіком, а він часто їздив на роботу до Польщі. Після народження дитини знову поїхав працювати в Польщу . Через негідну поведінку [PERSON] донька була вилучена з сім`ї та поміщена до Рівненського будинку дитини, а [PERSON] була позбавлена материнських прав на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду від 26 грудня 2019 року. На разі дитина знаходиться в Рівненському будинку дитини, а він навіть не має права її відвідати, так як в її свідоцтві про народження дитини записаний батьком інший чоловік. Щоб мати доступ до дитини та переконатися, що [PERSON] є дійсно його донькою, він, щоб підтвердити своє батьківство, зробив тест ДНК. На підставі експертного висновку про біологічне батьківство № MG19-81113 від 22.11.2019, вірогідність його батьківства по відношенні до дитини [PERSON] склала 99.9999%. Тобто саме з 22.11.2019 року він переконався, що є дійсно біологічним батьком без сумнівів, а тому як батько, який має житло, непоганий щомісячний заробіток та велике бажання забрати свою дочку з будинку дитини і надати їй необхідне батьківське тепло та родинний затишок для повноцінного і здорового виховання дитини, хочу забрати свою дитину з дитячого будинку. Однак, перш ніж оформити документи на опіку над дитиною та забрати дитину, юристи з будинку дитини повідомили, що потрібно в судовому порядку визнати та встановити батьківство. Тому, просить визнати його батьком дитини [PERSON] та зобов`язати Дубенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області внести відповідні зміни до актового запису за № 4 від 05 березня 2018 року про народження дитини. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Турянська Л.М., згідно поданих заяв, просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань від нього не надходило. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник третьої особи: Дубенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Дитиничі Дубенського району Рівненської області, про що Виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області 05 березня 2018 року зроблено актовий запис № 04. Її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 26.12.2019 позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 13-14). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 04.11.2021 позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 100-102). Як свідчить довідка головного лікаря КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушеннями психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради від 27.01.2020 року № 64, [PERSON] з 17.04.2019 перебуває у вказаному закладі (а.с. 9). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №102 від 22.01.2020, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Окрім нього в будинку зареєстровані: мати [PERSON] , дружина брата [PERSON] , племінники, співмешканка [PERSON] та донька [PERSON] (а.с. 10). На підставі експертного висновку про біологічне батьківство № MG19-81113 від 22.11.2019 біологічне батьківство можливого батька ( [PERSON] ) по відношенні до дитини ( [PERSON] ) не може бути виключено. Комбінований індекс батьківства:7.1776102 Еч-09. Вірогідність батьківства: 99.9999% (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до вимог ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до вимог ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved