Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

До суду звернувся позивач ПрАТ «СК «АРКС» до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 3 632,01 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.04.2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та представництвом «СПІРАКС САРКО ЛІМІТЕД», було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту № 108908а9юб, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «КІА», д.н.з. [NUMBER] . 06.12.2019 в м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля «КІА», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] внаслідок чого транспортним засобам завдано механічних пошкоджень. Подія сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2020.Страхувальник звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Розмір страхового відшкодування становить 16 180,96 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу № АО/5811724 сума відповідальності за полісом складає 12 548,95 грн., зважаючи на те, що досудова претензія залишена відповідачем без реагування, позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика за полісом № АО/5811724 у розмір 3 632,01 грн., а також судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.09.2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. 16.04.2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та представництвом «СПІРАКС САРКО ЛІМІТЕД», було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту № 108908а9юб, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «КІА», д.н.з. [NUMBER] . 06.12.2019 в м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля «КІА», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] ,під керуванням [PERSON] , котрий під час руху залнім ходом не впевнився, що це букде безпечним скоїв наїзд на припаркований автомобіль «КІА», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Вина відповідача у вчиненні вказаного ДТП підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2020. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобілю «КІА», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП завдано матеріальної шкоди. 11.12.2019 Представництво «СПІРАК САРКО ЛІМІТЕД» в особі [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Згідно рахунку-фактури від 17.12.2019 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА», д.н.з. [NUMBER] склала 16 180,96 грн. На підставі страхового акту від 20.12.2019 року, розрахунку страхового відшкодування, рахунку-фактури від 17.12.2019 року потерпілій особі сплачено страхове відшкодування в розмірі 16 180, 96 грн. Згідно Полісу № АО/5811724 цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» , а сума відповідальності за полісом складає 12 548,95 грн. Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності складає: 16 180,96 грн. (розмір страхового відшкодування) - 12 548,95 грн. (сума відшкодування за полісом № АО/5811724) = 3 632,01 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 Постанови від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зокрема, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Разом з тим, згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Також, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. . Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем та обставин викладених в позові. З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 3 632,01 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved