Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є непрацездатною особою, оскільки є пенсіонером за віком, отримує пенсію в розмірі 1712,00 грн., що є недостатнім для задоволення його життєвих потреб. Під час його роботи стався нещасний випадок, внасідок чого він втратив працездатність на 15 %. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я та наявністю інших захворювань він потребує матераільної допомоги, надавати яку відповідач відмовляється, а інших джерел існування він не має. Відповідач є його повнолітнім сином, працездатний та може сплачувати аліменти на його утримання. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1712,00 грн. із відповідною індексацією згідно закону, починаючи з дня подання позову, щомісячно до його смерті. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з викладеними у ньому запереченнями проти задоволення позову, згідно яких внаслідок отриманої травми позивачу не було встановлено інвалідності, він працював до виходу на пенсію та на теперішній час прожовжує працювати. Доказів, які б підтверджували понесені ним затрати на лікування, він не надав, копії чеків цього не підтверджують і відсутні докази на підтвердження того, що ліки були придбані за призначенням лікаря. У власності позивача перебуває 1/2 частина двоповерхового житлового будинку в [ADDRESS] та 1/2 частина земельної ділянки за цією ж адресою площею 0,0559 га, а також 1/2 частина земельної ділянки в Давидівському масиві Житомирської області площею 0,0450 га. Позивач не винаймає житло, а проживає з жінкою без реєстрації шлюбу за її адресою. Після того, як позивач привів будинок, розташований у [ADDRESS] , у непридатний для проживання стан, відповідач разом із свою матір`ю змушені проживати в найманій квартирі. У позивача є ще одна дочка, а його він ніколи не вважав своєю рідною дитиною, не виховував його та приділяв йому ніякої батьківської уваги, завжди був байдужим до нього. Як зазначено у відповіді на відзив на позовну заяву, направлену до суду позивачем, він протягом всього життя виховував сина та надавав йому матеріальну й іншу допомогу. Отриманих ним коштів йому не вистачає, оскільки значну їх частину він витрачає на лікування та придбання ліків, так як має ряд важких захворювань. Наявність у нього дочки не має вирішального значення для розгляду справи. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 14.09.2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів та витребувано в ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» відомості про розмір заробітної плати [PERSON] . Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 16.11.2021 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали з викладених у ньому та відповіді на відзив підстав. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з огляду на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву та запереченні, пояснивши, що відповідач не має власної сім`ї, проживає з матір`ю, дітей у нього також немає, працює неофіційно на підробітках та отримує близько 3000 - 4000 грн. щомісячно, на праві власності житла та автомобіля не має, як учаснику бойових дій йому надано у власність земельну ділянку площею 2 га. Суд, заслухавши сторони та їхніх представників, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є батьком відповідача згідно свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого повторно 27.10.2017 року (а. с. 8). У зв`язку з досягненням пенсійного віку позивач є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 08.01.2019 року, розмір якої в грудні 2020 року становив 1769,00 грн. згідно відповіді Пенсійного фонду України від 30.12.2020 року (а. с. 10, 167). Як убачається з довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 006405 від 25.05.2017 року, позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 15 % з 14.04.2017 року безтерміново (а. с. 19). Згідно витягів із постанови лікарської комісії КП «Центр ПМСД» Житомирської міської ради від 11.11.2019 року, 25.02.2019 року, направлення на МСЕК від 24.10.2017 року виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КУ «Центральна міська лікарня № 2» від 11.11.2019 року, виписки № 676 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КП «Центр ПМСД» Житомирської міської ради від 28.03.2020 року позивач має ряд захворювань (а. с. 15, 17, 20, 21). На підтвердження посилань позивача на те, що за станом здоров`я він витрачає кошти на придбання ліків та потребує матеріальної допомоги, ним надано копії квитанцій аптек (а. с. 24-26, 205). За період з 01.01.2021 року по 30.09.2021 року позивачу нараховано заробітну плату ТОВ «Управляюча компанія «Полісся», де він працює на посаді електрика, в розмірі 40007,00 грн., що вказано в довідці про доходи від 19.10.2021 року, виданій ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» (а. с. 181). Відповідач є працездатною особою та відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Наказами ГУ Держгеокадастру у Житомирській областві від 17.05.2018 року та від 22.03.2021 року відповідачу надано у власність земельну ділянку загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Чуднівського району Житомирської області, за межами населених пунктів Будичанської сільської ради та земельну ділянку загальною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Житомирського району Житомирської області, за межами населених пунктів Тетерівської сільської (Високопічської) ради (а. с. 191, 192). Від передачі земельної ділянки площею 2,00 га в оренду за 2021 рік відповідачу було нараховано орендну плату в сумі 5000,00 грн. та виплачено за цей період 4025,00 грн. згідно довідки ТОВ «Укрінагропром» від 23.11.2021 року (а. с. 211). Статтею 51 Конституції України визначено обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків (ст. 205 СК України). Аналіз положень ч. 1 ст. 202 СК України дає можливість зробити висновок про те, що однією з головних обставин, яку має довести позивач у суді, є об`єктивна потреба в матеріальній допомозі. Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.09.2019 року в справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19). У постанові від 07.11.2018 року в справі № 400/1621/16-ц (провадження № 61-18661св18) Верховним Судом зроблено висновок про те, що у разі, коли факт потреби матеріальної допомоги позивачем не доведено, таке виключає можливість застосування ч. 1 ст. 202 СК України та обов`язок відповідача утримувати свого непрацездатного батька. Обов`язок доказування і подання доказів передбачений ст. 81 ЦПК України, згідно ч. 1 якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Досліджені судом докази та встановлені обставини дають можливість зробити висновок про те, що відповідач [PERSON] є сином непрацездатного батька [PERSON] , розмір отримуваної яким пенсії в грудні 2020 року становив 1769,00 грн. та відповідає прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, Потреба в матеріальній допомозі позивачем обґрунтована необхідністю придбання ліків у зв`язку з наявністю в нього ряду захворювань, через що він змушений постійно їх вживати. Однак позивачем не надано до суду належних та достатніх доказів призначення йому лікарями певного переліку ліків для лікування наявних у нього захворювань. За таких обставин надані позивачем квитанції аптек щодо придбання ліків не можна розцінювати як докази існування в нього об`єктивної потреби в матеріальній допомозі, яка б зумовлювала надання йому постійних щомісячних виплат зі сторони відповідача у вигляді покладених на нього аліментних зобов`язань. Не дивлячись на те, що позивач у позовній заяві не обґрунтовував свої вимоги потребою в наданні йому матеріальної допомоги для сплати ним коштів за житлово-комунальні послуги, в своїх поясненнях у судовому засіданні він вказував також на цю обставину та надав копії квитанції та рахунків за грудень 2021 року та січень 2022 року стосовно сплати коштів за спожиту електроенергію, природний газ та розподіл (доставку) природного газу за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 206-208). Проте вказані документи також не є належними доказами існування в позивача потреби матеріальної допомоги, зважаючи на те, що він, маючи зареєстроване місце проживання за іншою адресою, а саме в [ADDRESS] , не належить до споживачів житлово-комунальних послуг у будинку за адресою: [ADDRESS] та в нього відсутній обов`язок зі сплати коштів за такі послуги. Окрім того, необхідність надання позивачу матеріальної допомоги не підтверджується копіями рахунків та повідомленнями щодо сплати коштів за послуги з водопостачання та водовідведення за квітень 2020 року, за спожитий природний газ за квітень 2020 року, розподіл (доставку) природного газу за травень 2020 року за адресою: [ADDRESS] , так як відповідно до змісту рішення Богунського районного суду міста Житомира від 10.01.2019 року в справі № 25/15425/18 та встановлених у ньому обставин у власності позивача перебуває 1/2 частина зазначеного будинку, де також зареєстрований відповідач, тому вказані в рахунках та повідомленнях суми коштів підлягають сплаті не лише позивачем, а й іншим співвласником будинку та не підтверджують понесення позивачем грошових витрат у зазачених розмірах. Пенсійний вік позивача та наявність у нього ряду захворювань самі собою не можуть свідчити про його потребу в матеріальній допомозі. Отже, оскільки позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, які б підтверджували обґрунтуваність існування в нього об`єктивної потреби в матеріальній допомозі, в позивача також є ще одна повнолітня дочка [PERSON] (а. с. 209, 210), чого він не заперечував під час розгляду справи, до якої також може бути пред`явлена вимога щодо стягнення аліментів на його утримання, так як всі повнолітні діти рівною мірою повинні піклуватися про своїх непрацездатних батьків у зв`язку з об`єктивною потребою в матеріальній допомозі. За наведених обставин суд вважає позов таким, що не ґрунтується на вимогах закону, через що відмовляє в його задоволенні.

Outcome: dismissed