Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» Ринжук Г.М. звернулася до Садгірського районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Посилається на те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру, що за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 45,00 кв.м., яка знаходиться в багатоквартирному будинку з комплексом інженерного обладнання до якого входять прилади централізованого опалення. Вказує, що між позивачем та відповідачами укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Послуги з постачання теплової енергії надавалися протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. З посиланням на відповідні норми, підтверджує порядок нарахування наданих послуг та проведення перерахунків і визначення вартості постачання теплової енергії, а також порядок оплати за надані послуги. Оскільки відповідачі, як споживачі, свої зобов`язання перед позивачем не виконують, а тому заборгували позивачу за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 по 31.07.2021 борг в сумі 15 495, 02 грн. Також, враховуючи, що відповідачі не відреагували на надіслане попередження, тим самим в добровільному порядку відмовилися погасити заборгованість, з посиланням на відповідні норми просить суд стягнути вищезазначену заборгованість солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також, у відповідності до ст. 625 ЦК України, стягнути солідарно з відповідачів втрати від інфляційних процесів у розмірі 1254,86 грн. та 3 % річних 536,99 грн. Також просить стягнути із відповідачів понесені судові витрати (а.с.1-15). 25.11.2021 на адресу суду надійшли заперечення (відзив\~на позовну\~заяву) [PERSON] у яких остання вважає, що позовна заява до задоволення не підлягає. Відповідачка вказує, що позивач не надав до суду документи, що б підтверджували суми проведених нарахувань відповідно до Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005 року. Розрахунок спростовує наявність теплового лічильника на будинку. Наявність боргу станом на 01.04.2017 року жодними документами не підтверджено, як і наявність опалювальної площі в квартирі де проживає відповідач. Вказані у розрахунках тарифи не підтверджені. Даних про введення будинку в експлуатацію не надано. Крім того зазначає, що наявність договору між сторонами не підтверджено, а ксерокопія договору, долучена до матеріалів справи, який був наданий на ознайомлення в 2013 році нею не підписаний. Також вона не вносила свої персональні дані до Договору, а тому вважає таке умисними неправомірними діями. Долучена довідка-виписка про склад сім`ї ТОВ «Вітязь» датована 2012 роком та нею не отримувалася. Також вказує, що не підтверджено і розрахунок інфляційних та 3 % річних, а зведена таблиця не підписана, а тому не має юридичної сили. Вважає отримані документи незаконними, зібраними з порушенням вимог законодавства та такими, що містять ознаки злочину вчиненого щодо неї. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 29.10.2021, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів у справі, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 06 грудня 2021 року (а.с.21). За клопотанням відповідачки [PERSON] судове засідання у справі відкладено на 24 грудня 2021 року. 24 грудня 2021 року, у зв`язку із неявкою відповідачів судове засідання у справі відкладено на 17.01.2022. У судове засідання 17.01.2022, відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили. Зважаючи на те, що за клопотанням відповідача [PERSON] судове засідання у справі було відкладено, проте остання двічі не з`явилася до суду, як і інші відповідачі у справі, про поважні причини неявки суд не повідомили, жодних клопотань від них до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, які належним чином повідомлені про розгляд справи судом. У відповідності до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Представник позивача скерувала до суду клопотання у якому підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити позов. Судове засідання по справі просила провести за її відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Так, МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з постачання теплової енергії та надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 45,00 кв.м., яка під`єднана до мережі централізованого опалення. Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, що передбачене вимогам СНиП 2.08.01-89 «Жилые здания» та іншими будівельними вимогами. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Між позивачем та відповідачами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та відповідачам відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Послуги центрального опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Разом із тим, судом не встановлено власника квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки долучена позивачем до матеріалів справи Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №272659262 від 31.08.2021 (а.с.7) не містить інформацію щодо зареєстрованого права власності на вказану квартиру. Позивач долучає\~Довідку виписку\~із домової\~книги про\~склад сім`ї\~та реєстрацію\~№ 266,\~видану головою\~правління ОТСББ\~«Вітязь» Крайнічук\~О.Д.\~11.06.2012\~року,\~у відповідності\~до якої\~відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Отримана судом інформація, про зареєстроване у встановленому законодавством місце проживання відповідачів, згідно з інформацією Адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернівецькій області, свідчить про те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вищевказаною адресою, таким чином є користувачами послуг, що надає позивач. На підтвердження наявності між сторонами договірних відносин, позивач долучає копію Договору про надання послуг з централізованого опалення від 08 лютого 2013 року, у якому міститься відмітка про його укладення із [PERSON] , [INFO] , однак підпис останньої у договорі відсутній (а.с.11-12). Позивачем проведено розрахунок заборгованості [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2017 по 31.07.2021, що становить 15913, 47 грн. (а.с.9). Також позивачем проведено на вищезазначену заборгованість та надано розрахунки 3% річних, що становить 536,99 грн. та визначено заборгованість за індексом інфляції 1254,83 грн. (а.с.10). До розрахунку додано Зведену таблицю індексів інфляції за останні роки (а.с.14). Позивачем долучено витяг з абонентської книжки, у відповідності до якого вказано діючі тарифи з 31.12.2017 в опалювальний період 1204,62 (за 1 гКал) з ПДВ (а.с.5). Згідно повідомлення від 01.04.2021 №29, відповідача [PERSON] проінформовано про наявність заборгованості за оплату централізованого опалення. У разі несплати в доповідному порядку, попереджено про можливе примусове стягнення у судовому порядку. Таке повідомлення, згідно реєстру відправлення кореспонденції відправлено 15.04.2021 (а.с. 6, 13). В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно з вимогами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Відповідно до ст.1 та ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. До житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно статті 9 вищезазначеного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги). Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення, що надаються з використанням внутрішньо будинкових систем, укладається з виконавцем та споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання - є договором приєднання. Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно змісту статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] вказує на відсутність письмового договору, укладеного між нею та позивачем, що, на її думку, виключає законні підстави для нарахування боргу. Суд не погоджується з даним твердженням, оскільки між відповідачами та позивачем існують фактичні договірні відносини, передбачені ст. 11 ЦК України шляхом відкриття особового рахунку. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 643/5280/15-ц (провадження № 61-35750св18) та Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Крім того, складення формуляру договору лише свідчить про те, що останній пропонувався до підписання відповідачці, а інші, вказані нею доводи не спростовують висновків позивача щодо надання послуг. Крім того, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572. Отже, відсутність між сторонами договірних відносин, за умови існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг не є підставою для відмови у стягненні коштів за надані житлово-комунальні послуги з покладенням відповідальності, передбаченої частиною статті 625 ЦК України. Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, останніми суду не надано. Поряд із цим суду не надано доказів того, що відповідачі не отримували наданих позивачем послуг та з тих чи інших причин не користувалися ними за вказаною вище адресою, будучи там зареєстрованими, а отже будучи споживачами послуг, які надаються позивачем, зобов`язані своєчасно сплачувати вартість таких послуг. За змістом статті 1 Закону України «Про теплопостачання» № 2633 IV від 02 червня 2005 року, споживач теплової енергії фізична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі продажу. Згідно статті 19 цього ж Закону, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату Теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Нарахування відповідачам за надані житлово-комунальні послуги проводилось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення» № 630 від 21 липня 2005 року. Проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» № 151 від 17 лютого 2010 року. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Розрахунки проводилися згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг № 650 від 06.06.2014, № 146 від 17.10.2014, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015, № 1171 від 31.03.2015, № 969 від 09.06.2016, № 1536 від 28.12.2017. Оплата за надані послуги повинна здійснюватися відповідачем не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим згідно п.18 Постанови Кабінету України від 21 липня 2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Статтею 7 та 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Ст.ст. 64, 156 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім`ї несуть з наймачем (власником) солідарну відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг. За період часу з 01.04.2017 по 31.07.2021 відповідачам, як споживачам, що зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , надано послуги з постачання теплової енергії, однак останні своєчасно не здійснили оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого у них утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 15913, 47 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ст.81 ЦПК України). Відповідно дост.76 ЦПК України доказами у цивільній справі є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Проте, всупереч наведеним положенням Закону, відповідачами не було надано будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості та заявлених позовних вимог МКП «Чернівцітеплокомуненерго». Відповідно до повідомлення МКП «Чернівцітеплокомуненерго», відповідач була повідомлена про добровільну сплату заборгованості за теплову енергію у визначений термін, інакше МКП «Чернівцітеплокомуненерго» буде змушене звернутись до суду для примусового стягнення боргу з покладенням на боржника судових витрат. Даних про добровільну оплату заборгованості відповідачем матеріали справи не містять та суду не надано. Також необґрунтованим є і посилання відповідачки на непідтвердженість наявної заборгованості до 2017 року, викладеної у розрахунку, оскільки така заборгованість до стягнення не пред`являлася. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи те, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, а отже на них поширюється дія ст.625 ЦК України. Так, за змістом ст.625 Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку складеного МКП «Чернівцітеплокомуненерго» на підставі ст. 625 ЦК України, за період з 01.04.2017 по 31.07.2021, втрати від інфляційних процесів становлять 1254,83 грн., три відсотки річних від простроченої суми становить 536,99 грн. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги гуртуються на законі і підлягають до задоволення, а тому з відповідачів, як споживачів послуг, необхідно стягнути на користь позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надану теплову енергію в розмірі 15913, 47 грн.,\~втрати від\~інфляційних процесів\~в сумі\~1254,83\~грн.,\~три відсотки\~річних .\~536,99\~грн. Відповідачем не надано належних доказів на спростовування факту надання житлово-комунальних послуг позивачем, або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості та компенсаційних виплат за несвоєчасну оплату комунальних послуг, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг. Таким чином позивач фактично надавав послуги та ніс витрати по їх наданню, а відповідачі не знялися з реєстрації в квартирі, не відмовлялись від житлово-комунальних послуг, отримували їх та не оплачували їх вартість, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості. Інші наведені у запереченнях доводи відповідачки не дають суду підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн., у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved