Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

10 червня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька, померлого [INFO] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її батько є власником квартири [ADDRESS] , який прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є бабусею позивачки. [INFO] помер рідний брат батька позивача - [PERSON] . Відповідач [PERSON] є донькою [PERSON] та спадкоємицею після смерті бабусі [PERSON] , але із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталася. При зверненні до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] , позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через пропущення 6-місячного строку прийняття спадщини. [PERSON] вказує, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки батько мав неприязне ставлення до неї, внаслідок чого вони дуже рідко спілкувалися. Про смерть батька дізналася лише в середині лютого місяця 2021 року від сусідів. Крім того, в період з 11.03.2020 року до 22.05.2020 року постановою КМУ «Про збігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоУ-2» від 11.03.2020 року №211 були заборонені регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському сполученні, а також, у зв`язку з запровадженими протиепідемічними заходами, позивач не мала можливості своєчасно довідатися про смерть батька. У зв`язку з наведеними обставинами просить суд визнати поважними причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини та визначити додатковий строк для подачі такої заяви. Ухвалою судді від 25 червня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. 07 жовтня 2021 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано письмові докази та підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 05 листопада 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він\~просиввідмовити у задоволенні\~позову, посилаючись на те, що невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, юридична необізнаність позивача щодо порядку прийняття спадщини не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач та її представник - адвокат Амельчишин О.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. На доповнення представник позивача вказав, що відповідач [PERSON] була обізнана про наявність інших спадкоємців, але приховала цей факт та, повідомив, що свідки у своїх показах помилилися щодо дати подій. Представник відповідача - адвокат Страх В.О. на задоволенні позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав викладених у відзиві. У судовому засіданні пояснив, що показаннями свідків спростовані доводи позивача, необізнаність позивача не є поважною причиною пропуску строку, вважає, що складнощі при прийнятті спадщини були відсутні, запровадження карантинних заходів не заважало позивачу подати заяву про прийняття спадщини. Від третьої особи- приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Наталії Іванівни надійшла заява про проведення розгляду справи у її відсутність.\~ В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] - є її донькою, відповідач [PERSON] - племінницею, з якими перебуває у добрих відносинах. [PERSON] - колишній чоловік. Після звільнення з місць позбавлення волі останній спілкувався з донькою, донька приїздила до нього у гості. Донька відвідувала лікарню, де лікувався її батько [PERSON] та дізналася, що він помер та його поховали приблизно восени 2020 року. Окрім того, сусіди повідомляли доньці про смерть її батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач [PERSON] -його дружина. Із відповідачем [PERSON] не знайомий. Він із дружиною приїздили до її батька, останній перебував у нетверезому стані, агресивно поводив себе по відношенню до [PERSON] , висловлював погрози фізичної розправи. Після чого його дружина припинила спілкування з батьком. Восени 2020 року від сусідів дружина дізналася про смерть батька. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсягу з таких підстав. 25.09.1993 року батько позивача [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , відповідно актового запису №979, та після шлюбу обом з подружжя присвоєні призвіща « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого 25.09.1993 року Жовтневим відділом ЗАГСу м. Кривого Рогу (а.с. 11). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського райвиконкому м. Кривого Рогу, актовий запис №847 від 01.08.1994 року, батьками позивачки є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). 12.11.1996 року шлюб між батьками позивача було розірвано, про що було зроблено актовий запис №646, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.06.1997 року (а.с. 12). Згідно свідоцтва про зміну імені позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис №32 від 25.08.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 25.08.2010 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 10). 13.06.2014 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис №244 від 13.06.2014 року, та отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13.06.2014 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 9). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00029674807 від 23.02.2021 року батьками спадкодавця [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). З дослідженої судом копії спадкової справи, яка надійшла від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Наталії Іванівни, встановлено що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., 15.04.2008 року за р. № 2990, та копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] належала на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Відповідно до копії заповіту від 05.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Волошко О.М., [PERSON] заповідала [PERSON] належне їй майно. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 714, виданого 07.05.2019 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 1144, виданого повторно 18.02.2021 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Дніпро) серії [NUMBER] (а.с. 14). 30 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на її ім`я після померлого [INFO] її дядька [PERSON] . 14 грудня 2020 грудня приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Наталією Іванівною [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом з реєстраційним № 3014, до складу якої входило: двокімнатнаквартира, розташована на четвертому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, житловою площею 28,9 кв.м, загальною площею 43,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 10 березня 2021 року року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] її батька [PERSON] . Відповідно до листа- роз`яснення щодо неможливості прийняти заяву про прийняття спадщини за № 222/02-14 від 10 березня 2021 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.І. вказано, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини та за заявою іншого спадкоємця, що вчасно подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , нею заведено спадкову справу № 106/2020. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). У своєму позові [PERSON] , обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, посилається на те, що вона з померлим батьком не спілкувалася тривалий час, проживали окремо, і про смерть останнього вона дізналася лише майже через рік після смерті. Жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, інші особи створили перешкоди для своєчасного прийняття позивачем спадщини, остання не надала. А тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України, слід вважати фактичним неприйняттям нею спадщини за законом. При оцінці\~встановлених обставин,\~суд враховує\~не тільки\~умови застосування\~правил частини\~3\~статті 1272\~Цивільного кодексу\~України,\~але і\~загальні засади\~цивільного судочинства\~та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки останньою не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а ті підстави, на які вказує позивач, є неповажними, так як остання не надала достатніх доказів, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Так дійсно, постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», з наступними змінами, якою на всій території України було встановлено карантин з 12 березня до 22 травня 2020 року, а постановою цього ж органу від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» карантин продовжено. Однак, зазначеною постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» на період дії карантину не було зупинено прийом громади у нотаріальних конторах, а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними. На думку суду, наведені вище причини пропуску строку прийняття спадщини не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили її звернення до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк, а тому у позові слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed