Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

В листопаді 2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом відповідно до якого просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 68215 від 28.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» заборгованості за кредитним договором №2559820 від 22.03.2016 за період з 22.03.2016 по 01.06.2020 в загальному розмірі 18332,23. Мотивувала тим, що 22.03.2016 між нею та ТОВ «Інвестаційно-розрахунковим центром» підписано заяву - приєднання №2559820. Правонаступником кредитора за даним зобов`язанням на теперішній час є відповідач. В подальшому дізналася, що відносно неї відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису. Позивачка зазначила, що нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, оскільки не перевірено безспірність заявлених вимог, та невідповідність заборгованості умовам договору, а укладені договори відступлення права вимоги укладені з порушенням закону. Крім того виконавчий напис вчинено на підставі заяви приєднання №2559820, яка нотаріально не посвідчена. Ухвалою суду від 26.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 02.12.2021 зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Відповідач та треті особи у встановлений судом строк відзив не подали, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялось, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 22.03.2016 між позивачем та ТОВ «Інвестаційно-розрахунковим центром» підписано заяву - приєднання №2559820, за умовами якої позивачу надано кредит у розмірі 10000 грн, строком на 36 місяців, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 3,49 % в місяць, річний процент 0,0001% річних, комісія за надання кредиту 1,5 % від початкової суми кредиту та додатково фіксовану суму 100 грн., сукупна вартість кредиту 190,9 %, сукупна вартість кредиту у грошовому виразі 19090,23 грн., заява - приєднання №2559820 нотаріально не посвідчена. 11.04.2016 ТОВ «Інвестаційно-розрахунковий центр» відступило право вимоги до [PERSON] за кредитним договором ТОВ «ФК «Плеяда». 22.05.2016 ТОВ «ФК «Плеяда» відступило право вимоги до [PERSON] за кредитним договором ТОВ «ФК «Фагор». 18.05.2018 ТОВ «ФК «Фагор» відступило право вимоги до [PERSON] на підставі договору факторингу 18/05/2018-3 ТОВ «ФК «АВАНСАР». Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 28.05.2021 винесено виконавчий напис № 68215 відповідно до якого стягнуто з [PERSON] 18332,23 грн. з них: 11818,21 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5664,02 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У частинах 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999. Згідно пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в частині положень, які доповнювали пункт 2 Порядку. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 28.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Суд критично відноситься до аргументів вказаних позивачем, що нотаріусом не перевірено безспірність заявлених вимог, оскільки позивачем не надано відповідних доказів підтвердження або клопотання про витребування цих матеріалів у відповідного органу. Встановлені обставини свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулось на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 1372 грн в рахунок компенсації сплаченого судового збору. При визначенні розміру судових витрат, суд вважає, що заявлена сума є неспівмірною з обсягом проробленої адвокатом роботи. Так враховуючи складність справи, беручи до уваги принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткову компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, яку визначити у розмірі 3000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved