Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

3 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 6 березня 2019 року у Виконавчому комітеті Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області, актовий запис №2. З відповідачем мають двох спільних дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Вона з відповідачем [PERSON] з 1 березня 2021 року спільно не проживають. Їхні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач фінансової чи будь-якої іншої допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач також ухиляється і від її утримання, маючи змогу надавати матеріальну допомогу. Вона ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Їй відомо, що відповідач є працездатним, офіційно не працевлаштований, проте отримує дохід від тимчасових заробітків за межами України в Республіці Пальща, інших утриманців немає, а тому може надавати допомогу на утримання дітей та на її утримання. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом та до досягнення дітьми повноліття, а також на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з 3 грудня 2021 року та до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , та дочкою [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Судові витрати позивач просила покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] відмовилась від позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , та дочкою [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 11 січня 2022 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, до досягнення дітьми трьохрічного віку та провадження у справі в цій частині позовних вимог закрито. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Лейковський М.П. в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнали. Відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500,00 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з даним позовом та до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] пояснив, що сплачувати аліменти у більшому розмірі він немає фінансової можливості, оскільки має певні проблеми із здоров`ям, був прооперований, тому протягом трьох місяців він не може фізично працювати та на даний час йому матеріально допомагають батьки. Відповідач [PERSON] погодився на стягнення з нього половини понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги. Суд, заслухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог про стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття, не встановлено. В ході розгляду справи судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9), встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , [PERSON] народилась [INFO] , їх батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Отже, сторони по справі є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З довідки № 719, виданої Виконавчим комітетом Боремельської сільської ради Рівненської області 29 листопада 2021 року, вбачається, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю [PERSON] (позивачем по справі). В судовому засіданні сторони підтвердили, що їх малолітні діти проживають з матір`ю (позивачем по справі). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, аліменти з відповідача [PERSON] , який на час судового розгляду справи не працює, підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] за її вибором на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття. Ч. 1 ст. 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Із досліджених в судовому засіданні договору № 422 від 3 грудня 2021 року (а.с. 10), квитанції № 82 (а.с. 13), попереднього розрахунку судових витрат встановлено, що за надання професійної правничої допомоги позивачем [PERSON] понесено витрати в розмірі 2000,00 гривень. За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] понесені позивачем [PERSON] витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 2000,00 гривень. При вирішенні питання про розподіл витрат на надання професійної правничої допомоги, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а відмова позивача від позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, пов`язана з домовленістю сторін та їх представників про добровільне врегулюванням спору між сторонами в цій частині, що було досягнуто ними після звернення позивача до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим позивач не підтримала такі позовні вимоги в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 992,40 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позову майнового характеру, та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180-182,184, 191 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved