Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Представник позивача ОСББ «КАМ`ЯНОГІРСЬКА-14» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті витрат на управління багатоквартирним будинком, в обґрунтування позову вказавши наступне. Співвласниками багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАМ`ЯНОГІРСЬКА-14», яке було зареєстровано 03.08.2016 року. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 54,32 кв.м. 07.04.2018 року на загальних зборах ОСББ «КАМ`ЯНОГІРСЬКА-14» було прийнято рішення про підвищення тарифу на утримання багатоквартирного будинку до 6,00 грн. за 1 м2 щомісячно. На підставі затвердженого загальними зборами тарифу, відповідачу здійснювалось нарахування зі сплати внесків на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком на особовий рахунок [NUMBER] , який закріплений за його квартирою. Відповідач зобов`язаний виконувати рішення, які приймаються ОСББ, в тому числі, нести витрати по утриманню будинку та сплачувати належні внески і платежі, однак, починаючи з 01.03.2019 року, відповідач по справі почав сплачувати внески не своєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого, станом на 30.09.2021 року по особовому рахунку [NUMBER] , який закріплений за квартирою відповідача, утворилася заборгованість в розмірі 4 820 грн. 58 коп., з яких: 3 903,52 грн. - заборгованість по щомісячним внескам на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком в період з 01.03.2019 року по 30.09.2021 року; 303,19 грн. - 3% річних; 613,87 грн. - інфляційні витрати. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у зазначеному розмірі 4 820 грн. 58 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. Ухвалою суду від 05.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суду подав письмову заяву про відкладення розгляду справи, однак доказів поважності причини неявки суду не надав, відзиву на позов не подав та не зазначив про наміри його подання у письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАМ`ЯНОГІРСЬКА-14». Головою правління та підписантом Об`єднання є Калянов А.В., що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.05.2018 року (а.с. 12). Рішенням загальних зборів ОСББ «КАМ`ЯНОГІРСЬКА-14» від 07.04.2018 року, оформленим протоколом № К-1, затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «КАМ`ЯНОГІРСЬКА-14», у розмірі 6 грн. 00 коп. за метр квадратний, починаючи з 01 травня 2018 року ( а.с. 10). Відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] , загальною площею 54,32 м2, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 280073751 від 19.10.2021 року (а.с. 13-15). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати внеску на понесені позивачем витрати на управління багатоквартирним будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.03.2019 року по 30.09.2021 становить 3 903 грн. 52 коп. (а.с. 16-17) Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим послугам у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Статтею 385 ЦК України, визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 4 Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 15 Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтею ст. 15 Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Згідно з п.п. 5, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 9 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із наданим позивачем розрахунком, 3 % річних від простроченої суми складають 303,19 гривень, сума інфляційних втрат за спірний період складає 613,87 гривень, що не спростовано відповідачем, та судом не встановлено обставин щодо недостовірності розрахунку позивача. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості по отриманим послугам, які було надано позивачем, відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача основну суму боргу у розмірі 3 903,52 гривень, 3% річних від простроченої суми у розмірі 303,19 гривень та інфляційні витрати у розмірі 613,87 гривень, що разом становить 4 820,58 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Васковським О.А. надано ордер про надання правничої (правової) допомоги; Договір про надання правничої допомоги № 09-10/21 від 21.10.2021 року, Додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги № 09-10/21 від 21.10.2021 року, Акт приймання-передачі від 21.10.2021 року, у якому зазначено опис послуг, наданих адвокатом Васковським О.А. у зв`язку з розглядом судової справи на підставі Договору № 09-10/21 про надання правничої допомоги від 21.10.2021 року та їх вартість у загальному розмірі 2 000 гривень. Оскільки, представником позивача - адвокатом Васковським О.А., в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що, на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 гривень. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 270 гривень.

Outcome: approved