Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частки всіх видів доходів, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2018 року, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, відповідач самостійно не виконує покладені на нього обов`язки щодо утримання власної дитини. Позивачка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому не має змоги працювати, у зв`язку із чим їй довелося звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позивні вимоги визнав частково та не заперечував щодо стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки всіх видів доходів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки про спільне проживання матері з дитиною № [NUMBER] від 17.11.2021 року, дитина - [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Відповідно до ст. 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки, під час судового розгляду справи позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу для задоволення позову, відповідач позов визнав частково та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає за можливо стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі ст.ст. 75, 84, 85, 180-184, 191-192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial