Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» звернувся до суду з позовом до відповідачів по справі, третяч особа - виконавчий комітет Дружківської міської ради Донецької області, в якому зазначив, що 22 березня 2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 30 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 992. Відповідно до укладеного договору позивачу по справі в оренду була передана земельна частка (пай) розміром 4,86 умовних кадастрових гектарів згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0173789. Пунктом 2.3 вказаного договору встановлений строк його дії - 20 років, який станом на теперішній час не сплинув. З моменту укладення договору та до теперішнього часу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» використовує земельну ділянку та дотримується взятих на себе зобов`язань, у тому числі, але не виключно, і в частині сплати орендної плати. 06 грудня 2017 року відповідачем [PERSON] було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1422483900:25:000:0039 площею 4,43 га. Водночас відповідач звернулася до позивача із листом-повідомленням про припинення договору оренди земельної частки (паю), вважаючи, що цей договір припинив свою дію (так як відбулась зміна предмету оренди та статусу сторін) та прийнявши рішення у подальшому господарювати на своїй земельній ділянці самостійно. Із такою позицією відповідача не погодився позивач і звернувся до суду із позовною заявою про переукладення договору земельної частки (паю) на договір оренди землі на тих самих умовах, що і раніше укладений. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2019 року у справі № 233/2053/19 у задоволені позовних вимог ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» відмовлено. Постановою Донецького апеляційного суду від 10 березня 2020 року у задоволенні апеляційної скраги позивачу було відмовлено. Постановою Верховного Суду від 11 листопада 2020 року касаційну скаргу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» задовлено, рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2019 року, постанову Донецького апеляційного суду від 10 березня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про визнання перекладеним договору оренди земельної частки (паю) скасовано, визнано переукладеним договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] на договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки 1422483900:25:000:0039, площею 4,43 га, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 06 грудня 2017 року, із наведенням окремих умов. Колегією суддів зароблено висновок, що спірний договір оренди автоматично не припинив своєї дії у зв`язку з реєстрацією [PERSON] права власності на земельну ділянку. Проте, незважаючи на ухвалене рішення суду, позивач не мав змоги його виконати, оскільки між відповідачами було укладено договір емфітевзису щодо даної земельної ділянки, який за позовом ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» у судовому порядку було визнано недійсним, рішення суду набрало законної сили. Однак,\~повторно порушуючи\~вимоги діючого\~законодавства і\~навмисно уникаючи\~виконання рішення\~суду,\~що набрало\~законної сили,\~між відповідачами\~було укладено\~новий договір\~емфітевзису та\~02\~червня 2021\~року виконавим\~комітетом Дружківської\~міської ради\~Донецької області\~ зареєстроване\~речове право\~за №42363925.\~ \~ При цьому, земельна ділянка, що є предметом спірного договору, з 22 березня 2012 року з користування позивача не вибувала. Оскільки, договір оренди земельної частки (паю), укладений між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] не припинив своєї дії та відповідно до постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 233/2053/19 був переукладений на договір оренди землі на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), вбачається, що земельна ділянка, яка є предметом спору, під час дії договору оренди землі була передана в користування відповідно до договору емфітевзису іншій особі, що є порушенням норм діючого законодавства, оскільки одна і та ж земельна ділянка не може бути передана в оренду або в інший спосіб у користування одночасно. Оспорюваний договір, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , порушує права позивача, як орендаря, що відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним з одночасним скасуванням державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису). Позивач просить : - визнати недійсним договір емфітевзису щодо земельної ділянки, кадастровий №1422483900:25:000:0039, площею 4,43 га, укладений між [PERSON] та [PERSON] , право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), за яким зареєстровано 02 червня 2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Виконавчим комітетом Дружківської міської ради Донецької області та припинити речове право, зареєстроване за №42363925, яке виникло на підставі договору емфітевзису, укладеного між [PERSON] та [PERSON] ; - вирішити питання про судові витрати. В судовому засіданні представник позивача адвокат Різниченко О.О., підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Представник третьої особи - виконавчого комітету Дружківської міської ради Донецької області, у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутність представника (а.с. 136), письмові пояснення від третьої особи до суду не надходили. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши позицію представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 22 березня 2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] укладено договір оренди земельної частки (паю) відповідно до п.1.1, 2.2, 2.3 якого орендодавець передав орендарю у володіння та користування земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,86 умовних кадастрових га строком на 20 років (а.с. 11-14). Пунктом 2.2 договору передбачено обов`язок орендаря сплачувати щороку орендну плату в розмірі 4823 гривні 53 копійки. Відповідно до п.2.3 договору у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), договір оренди землі переукладається відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Договір оренди землі переукладається сторонами за цим договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії договору оренди допускається у випадках, визначених цим договором та чинним законодавством України. Пунктом 4 договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року передбачено, що він набуває чинності з моменту його реєстрації в Миколайпільській селищній раді. Як вбачається з відмітки на договорі оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, він зареєстрований 30 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 992 (а.с. 13), що відповідає Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 року № 119. 22 березня 2012 року ПрАТ «АПК-ІНВЕСТст» та [PERSON] підписали акт приймання-передачі земельної частки (паю) розміром 4,86 умовних кадастрових га відповідно до договору оренди від 22 березня 2012 року (а.с. 15). Відповідно до бухгалтерських довідок ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» від 14 вересня 2021 року №№ 1487, 1488 та розшифровок нарахування (а.с. 20-23) [PERSON] здає позивачу по справі в оренду земельну ділянку за укладеним договором від 22 березня 2012 року та від 06 грудня 2017 року. Згідно даних бухгалтерського обліку розмір нарахованої [PERSON] орендної плати за період з 22 березня 2012 року по 09 березня 2020 року становить 52122 грн 76 коп., за період часу з 10 березня 2020 року по 31 серпня 2021 року 12568 грн 40 коп. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 16-18), 06 грудня 2017 року державним реєстратором Костянтинівської міської ради за № 23842012 зареєстровано право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером №1422483900:25:000:0039,\~площею 4,43\~га,що також підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру (а.с. 19), копією Поземельної книги (а.с. 63-96). Судом встановлено,\~що постановою\~Верховного Суду\~від 11\~листопада 2020\~року у\~цивільні справі\~233/2053/19\~за позовом\~ ПрАТ\~«АПК-Інвест»\~до [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~ Костянтинівська\~міська рада\~Донецької області,\~про визнання\~переукладеним договору\~оренди земельної\~частки (паю)\~та за\~зустрічним позовом\~ [PERSON] \~до ПрАТ\~«АПК-Інвест»\~про припинення\~дії договору\~оренди земельної\~частки (паю)\~шляхом його\~розірвання визнано\~переукладеним договір\~оренди земельної\~частки (паю)\~від 22\~березня 2012\~року між\~ПрАТ «АПК-Інвест»\~та [PERSON] \~на договір\~оренди землі\~(кадастровий\~номер земельної\~ділянки 1422483900:25:000:0039,\~площею 4,43\~га)\~на тих\~самих умовах,\~що і\~раніше укладений\~договір оренди\~земельної частки\~(паю),\~починаючи з\~дати державної\~реєстрації права\~власності [PERSON] \~на земельну\~ділянку,\~кадастровий номер\~1422483900:25:000:0039,\~площею 4,34\~га,\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~ з\~06\~грудня 2017\~року,\~зазначивши:\~-\~в пункті\~1.1\~договору предметом\~договору земельну\~ділянку розміром\~4,43\~га \~ кадастровий\~номер 1422483900:25:000:0039,\~яка розміщена\~на території\~Миколайпільської селищної\~ради Костянтинівського\~району Донецької\~області,\~в тому\~числі за\~складом угідь:\~рілля 4,43\~га,\~сіножатні -\~0,0000\~га;\~пасовища -\~0,0000\~га;\~-\~виклавши абзац\~1\~пункту 2.2\~договору в\~такій редакції\~-\~«за користування\~зазначеною в\~договорі земельною\~ділянкою орендар\~сплачує орендодавцю\~щороку орендну\~плату (в\~розрахунку на\~одну земельну\~ділянку)\~в розмірі\~4\~823,53\~грн (чотири\~тисячі вісімсот\~двадцять три\~грн 53\~коп.).\~Починаючи з\~01\~вересня 2019\~року розмір\~орендної плати\~(в\~розрахунку на\~одну земельну\~ділянку),\~відповідно до\~умов чинного\~законодавства з\~урахуванням індексації\~орендної плати\~складає 8\~373\~грн (вісім\~тисяч триста\~сімдесят три\~грн.\~00\~коп.)»;\~-\~виклавши абзац\~1\~пункту 2.3\~договору в\~такій редакції\~-\~«договір укладено\~сторонами терміном\~на 20\~років.\~Загальний строк\~оренди обчислюється\~з моменту\~реєстрації договору\~оренди земельної\~частки (паю)\~від 22\~березня 2012\~року,\~укладеного між\~орендарем та\~орендодавцем,\~а саме\~з 30\~березня 2012\~року»;\~-\~виключивши абзац\~6\~пункту 2.3\~договору,\~та підпункт\~4\~абзацу 1\~пункту 3.1\~договору;\~-\~змінивши по\~всьому тексту\~договору слова\~«земельна частка\~(пай)»\~у відповідних\~відмінках на\~«земельна ділянка»\~у відповідних\~відмінках. (а.с. 25-41). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 липня 2021 року у справі № 233/626/21 (а.с. 41-46) позовні вимоги ПрАТ «АПК-Інвест» до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору емфітевзису та припинення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) задоволено. Визнано недійсним договір емфітевзису земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:25:000:0039, площею 4,43 га, укладений між [PERSON] та [PERSON] 23 жовтня 2020 року, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за яким зареєстровано Виконавчим комітетом Дружківської міської ради в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 грудня 2020 року за № 39638936. Припинено право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) з кадастровим номером 1422483900:25:000:0039, площею 4,43 га, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 39638936 на підставі договору емфітевзису, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 23 жовтня 2020 року. Вирішено питання про судові витрати. Рішення суду набрало законної сили 19 серпня 2021 року (а.с. 41-46). При цьому, як вбачається з копії оспорюваного договору (а.с. 106-108), копії реєстраційної справи (а.с. 101-126), інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 16-18), Інформації Державного земельного кадастру (а.с. 19), 25 травня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) щодо земельної ділянки кадастровий №1422483900:25:000:0039, площею 4,43 на 49 років до 25 травня 2070 року, речове право зареєстроване виконавчим комітетом Дружківської міської ради за № 42363925 02 червня 2021 року, що також підтверджується копією Поземельної книги (а.с. 63-96). Згідно ч.1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до\~ст.13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із частиною 2\~ст. 95 ЗК України,\~ст. 27 Закону України "Про оренду землі"\~орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до частин 2, 3\~ст. 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною. Аналогічні положення містить і частина 2\~ст. 16 ЦК України, згідно якої одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Відповідно до частини 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною 1\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини 3\~ст. 215 ЦК України\~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно частини 1\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Згідно частини 1\~ст. 236 ЦК України\~правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. З досліджених доказів встановлено, що договір емфітевзису земельної ділянки кадастровий №1422483900:25:000:0039,\~площею 4,43\~га,укладений\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~25\~травня 2021 року, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) з а яким було зареєстровано 02 червня 2021 року, укладений під час дії іншого договору договору оренди землі між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] , який відповідно до постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 233/2053/19 був переукладений на договір оренди землі на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю). Укладення договору емфітевзису земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:25:000:0039 між [PERSON] та [PERSON] , право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) за яким зареєстровано 02 червня 2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в період дії іншого договору - вищевказаного договору оренди землі, суперечить частині 1\~ст. 95 ЗК України, ст.ст. 25, 27 Закону України "Про оренду землі"\~та порушує права позивача, як орендаря, які підлягають захисту шляхом визнання оспорюваного договору емфітевзису недійсним та припинення речового права, зареєстрованого за № 42363925 за [PERSON] на підставі договору емфітевзису 02 червня 2021 року виконавчим комітетом Дружківської міської ради. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову позивача ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою судового збору слід віднести на відповідачів по справі (а.с. 6-7).

Outcome: approved