Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

покликаючись на те, що виконавчий напис №3069, вчинений 19 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, представник позивача адвокат Омельчук Д.В. у поданій 02 липня 2021 року позовній заяві просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав, явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Рівненський районний відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у поданому до суду клопотанні зазначає, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження №54365365, відкрите 28 липня 2017 року з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., вчиненого 19 травня 2017 року під № 3069, за яким заборгованість [PERSON] перед стягувачем станом на 08 листопада 2021 року становить 37 712 грн. 48 коп. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович надав суду витребувані копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №3069 від 19 травня 2017 року. У поданих до суду заявахі позивач та її представник позов підтримують повністю, позовні вимоги просять задоволити. Учасників справи відповідно до ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи. У поданих до суду заявах позивач та його представник просять суд розглянути справу без їх участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Рівненський районний відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) просить проводити розгляд справи без участі його представника. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, дійшов висновку про можливість розглянути справу за їх відсутності та у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги\~ст.264 ЦПК України\~зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористалася правовою допомогою. Встановлено,\~що за анкетою, підписаною позивачем, 09 жовтня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір №ROXRFG14880500, відповідно до якого [PERSON] отримала строковий кредит у сумі 6 530 грн. 74 коп. У письмовій вимозі ПАТ "КБ Приватбанк", адресованій [PERSON] , повідомляє, що станом на 31 березня 2017 року заборгованість за кредитним договором становить 52 456 грн. 38 коп. Доказів погашення позивачем заборгованості перед відповідачем за кредитним договором №ROXRFG14880500 від 09 жовтня 2008 року матеріали справи не містять. 15 листопада 2013 року Рівненським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист у справі №570/1607/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "КБ Приватбанк" заборгованості за кредитним договором №ROXRFG14880500 від 09 жовтня 2008 року в розмірі 3 795 грн. 05 коп. На підставі вказаного виконавчого листа, поданого ПАТ "КБ\~Приватбанк", головним державним виконавцем Черухою В.М. 01 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження №48243860. За заявою ПАТ "КБ Приватбанк" виконавчим написом, вчиненим 19 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.М., зареєстрованим в реєстрі за №3069, запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість, не сплачену в строк за кредитним договором №ROXRFG14880500 від 09 жовтня 2008 року, за строк 3 095 днів з 09 жовтня 2008 року по 31 березня 2017 року у розмірі 52 456 грн. 38 коп., витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 грн. 00 коп. Підставою вчинення зазначеного виконавчого напису, приватний нотаріус вказав статті 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. За заявою відповідача про примусове виконання постановою заступника начальника Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Черухою В.М. від 28 липня 2017 року відкрито виконавче провадження №54365365 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. №3069 від 19 травня 2017 року. Вважаючи виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. №3069 від 19 травня 2017 року вчиненим всупереч вимогам чинного законодавства, позивач просить визнати його таким, що не підлягає до виконання. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. За змістом положень ст.ст.626,\~627 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 ЦК України). Згідно з приписами ст.ст.525,\~526,\~629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1\~ст.1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється даним Законом та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно зі\~ст.87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону). Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Мін6істрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено вчинення виконавчого напису на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. П.п.3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку. Відповідно до\~ст.88 Закону України "Про нотаріат"\~безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно з п.2 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених в постанові від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Оскільки судом встановлено, що Рівненським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист у справі №570/1607/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "КБ Приватбанк" заборгованості за кредитним договором №ROXRFG14880500 від 09 жовтня 2008 року в розмірі 3 795 грн. 05 коп., то заборгованість, стягнута виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. №3069 від 19 травня 2017 року за тим самим кредитним договором, не є безспірною. Враховуючи те, що стягнута з [PERSON] виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. №3069 від 19 травня 2017 року заборгованість не є безспірною, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ч.1\~ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 грн. 00 коп. З огляду на викладене,

Outcome: approved