Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

08.09.2021 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку розміром 0,2000 гектара, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 392013, виданий на підставі рішення Каланчацької сільської ради №49 від 19.12.1996року, №172 від 08.10.2009року), акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010952100573, кадастровий номер земельної ділянки 5122081300:02:002:0019; - земельну ділянку площею 3,3935 гектара, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122081300:01:002:0345; - земельну ділянку площею 3,39 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №475773, виданий на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Ізмаїльського району Одеської області від 21 січня 2003 року 329/А. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-450 від 08.12.2003р.). Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Арцизької районного державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. №486/02-14 від 01.09.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 03.03.2008 року; - земельна ділянка розміром 0,2000 гектара, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 392013, виданий на підставі рішення Каланчацької сільської ради №49 від 19.12.1996року, №172 від 08.10.2009року), акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010952100573, кадастровий номер земельної ділянки 5122081300:02:002:0019; - земельна ділянку площею 3,3935 гектара, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122081300:01:002:0345, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серії та номер: 3-329, виданого 16.04.2015 року; - земельна ділянка площею 3,39 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №475773, виданий на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Ізмаїльського району Одеської області від 21 січня 2003 року 329/А. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-450 від 08.12.2003р. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.04.2018 року, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Встановлено, що за життя [PERSON] залишила заповіт від 04.09.1997 року, посвідчений секретарем Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 77, згідно якого усе своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67169931 від 05.11.2021 року, наданої Ренійською районною державною нотаріальною конторою заповіт [PERSON] від 04.09.1997 року, зареєстрований за № 77 чинний. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається такою, яка прийняв спадщину, що підтверджено відповідною заявою від 12.05.2018 року. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Арцизької районного державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. №486/02-14 від 01.09.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved