Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6000 грн, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що діти знаходиться на її утриманні, відповідач є їх батьком, проте матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Водночас, позивачка ніде не працює та отримує лише державну соціальну допомогу, у зв`язку з інвалідністю дочки [PERSON] . У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив та не подав відзив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.04.2019, яке набрало законної сили 16.05.2019, між позивачкою та відповідачем розірвано шлюб. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07.09.2006 та серії [NUMBER] від 29.11.2012, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З довідки\~№ 233\~від 02.09.202,\~виданої Голубицьким\~старостинським округом\~№ 6\~Ріпкинської селищної\~ради Чернігівського\~району Чернігівської\~області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю, позивачкою у справі, та знаходяться на її утриманні. Із посвідчення серії [NUMBER] , виданого УСЗН Ріпкинської РДА від 08.12.2016, вбачається, що [PERSON] , 2012 р.н., призначена державна соціальна допомога як дитині - інваліду віком до 18 років, а її законним представником (опікуном) є позивачка, [PERSON] , 1983 р.н. У матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей. Водночас, ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 ЦПК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивачка звернулася до суду з відповідним позовом 06.09.2021. Враховуючи наведене, те, що заявлений позивачкою розмір аліментів є таким, що відповідає засадам справедливості, розумності та є необхідними для забезпечення умов та рівня життя дітей, достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також те, що відповідач, як батько [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матеріальної допомоги на їх утримання не надає, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі та стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6000 (шість тисяч) грн, щомісячно, починаючи з 06.09.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн на користь держави.

Outcome: approved