Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 21 січня 2013 року шлюбу із [PERSON] , у період якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що упродовж останніх трьох років відповідач поводить себе неналежним чином, зловживає спиртними напоями, влаштовує безпідставні сварки, в ході яких нецензурно її ображає та принижує безпідставними ревнощами. Крім цього, відповідач наносив їй побої у життєво важливі органи, у зв`язку із чим йому було повідомлено про підозру за ч.2 ст.125 КК України. Через таку поведінку відповідача страждає дочка, адже вона почала його боятися і йде з будинку до тітки, а повертається лише тоді, коли відповідач спить. Спроби зберегти сім`ю виявилися марними, відповідач для цього не приймає жодних заходів. Подружні стосунки між ними припинені, шлюб існує лише формально, тому його подальше збереження буде суперечити її та дочки інтересам. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 27 вересня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником матеріалів позову відповідач отримав 18 грудня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 27 вересня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 21 січня 2013 року у виконкомі Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області за актовим записом № 2. У період шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань стверджено, що 13 вересня 2021 року щодо відповідача до суду направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.125 КК України по факту нанесення позивачу тілесних ушкоджень. За результатами розгляду кримінального провадження [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою [PERSON] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем заперечень проти позовних вимог. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved