Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 22 грудня 2004 року їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] . Нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку. В господарстві зареєстровані: вона - [PERSON] , її чоловік - [PERSON] , її діти - [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , а також відповідач, колишній її чоловік - [PERSON] . Вказує, що вона та члени її сім`ї, своєю працею та коштами підтримує господарство в належному стані, крім відповідача, який в спірному господарстві не проживає з початку 2020 року по даний час. На даний час відповідач постійно проживає без реєстрації в [ADDRESS] . Зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача, щоб він добровільно знявся з реєстраційного обліку з її господарства, однак в добровільному порядку він не бажає цього зробити. Реєстрація відповідача в її господарстві перешкоджає їй користуватися та розпоряджатися власністю на свій розсуд, зокрема оформити субсидію на комунальні послуги. Так як відповідач в господарстві не проживав з 2020 року, а це вже майже 2 роки, він втратив будь-які зв`язки з господарством, а тому вважає, що вправі ставити питання про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка [PERSON] через канцелярію суду подала письму заяву в якій позов підтримує та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, згідно договору купівлі-продажу від 22.12.2004 року [PERSON] отримала у власність житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] (а. с.11). Згідно довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №795 від 24.11.2021 року виданою Брусницькою сільською радою Вижницького району Чернівецької області у житловому будинок, що розташований в [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 24.11.2021 року №45, відповідач [PERSON] більше одного року, як не проживає за місцем реєстрації (а.с.14). Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.09.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9-10). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.06.2021 року у відділі ДРАЦС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №786, прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позовні вимоги про визнання особи відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved