Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Козятинського міського голови - Єрмолаєвої Тетяни Миколаївни, Козятинської міської ради Вінницької області в особі Управління освіти та спорту Козятинської міської ради, в якому просить: - скасувати розпорядження Козятинського міського голови Т. Єрмолаєвої від 30.06.2021 №157-К «Про звільнення [PERSON] »; - поновити [PERSON] на посаді директора комунального навчального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області»; - стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 15.06.2020 між Козятинською міською радою в особі міського голови О. Пузиря та позивачем як керівником КНЗ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області» укладено контракт про призначення її на посаду директора вказаного вище навчального закладу терміном на один рік з 01.07.2020 по 01.07.2021. Розпорядженням Козятинського міського голови Т.Єрмолаєвої від 30.06.2021 № 157-К «Про звільнення [PERSON] », яке вручено позивачу 01.07.2021, її звільнено із займаної посади директора комунального навчального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. Т.Г.Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області» 01.07.2021 у зв`язку із закінченням строку дії контракту. Позивач вважає, що в порушення ч.13 ст.39 ЗУ «Про повну загальну середню освіту», п.10 ч.4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» Козятинський міський голова Т. Єрмолаєва, не будучи головою Козятинської міської ради як засновника КНЗ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області», не мала права приймати розпорядження про її звільнення, тобто вона була звільнена не уповноваженою особою, оскільки відповідно до Статуту КНЗ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області» засновником школи є Козятинська міська рада. При цьому зазначила, що правом звільнення з посади директора комунального навчального закладу наділено виключно керівника уповноваженого Козятинською міською радою органу (структурного підрозділу з питань освіти) - начальника Управління освіти та спорту Козятинської міської ради. Крім того, на думку позивача, її звільнення відбулося з порушенням вимог ЗУ «Про відпустки». Так, 30.06.2021 вона звернулася із заявою до в.о. начальника управління освіти і спорту Козятинської міської ради з проханням надати їй невикористану відпустку з 02.07.2021 по 11.08.2021, а також три дні відповідно до колективного договору з 12.08.2021 по 14.08.2021 з продовженням строкового трудового договору до закінчення відпустки. Однак листом в.о. начальника управління освіти та спорту Козятинської міської ради Кондратюк Л.В. її повідомлено, що заява не буде задоволена та вона буде звільнена 01.07.2021 у зв`язку із закінченням строкового трудового договору. Позивач зазначила, що їй повинна була надана відпустка відповідно до її заяви від 30.06.2021, у зв`язку з чим чинність її контракту від 15.06.2020 повинна була продовжитись до закінчення відпустки. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.08.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадження без виклику сторін. Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з таких підстав. Пунктом 1.2 Статуту комунального навчального закладу «Спеціалізована школа І-Ш ступенів №1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради» визначено, що заклад знаходиться у комунальній власності, а п.1.5 визначає, що засновником школи є Козятинська міська рада Вінницької області. При цьому відповідач звернув увагу на те, що Козятинський міський голова, як головна посадова особа та засновник комунального навчального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №1 ім. Т. Г. Шевченка Козятинської міської ради», мала право прийняти розпорядження про звільнення з посади директора школи [PERSON] в зв`язку із закінченням строкового трудового договору відповідно до ч.13 ст.39 ЗУ «Про повну загальну середню освіту». Окрім цього, твердження позивача, що її звільнення відбулося з порушенням Закону Укра\-їни «Про відпустки» не знаходить також свого підтвердження, оскільки зазначе\-ний закон жодним чином не регламентує порядок припинення строкового трудового договору, а лише дає можливість надання відпустки працівнику. В тому випадку, коли час відпустки повністю або частково перевищує строк трудового договору, чинність трудового договору продовжується до за\-кінчення відпустки, однак в даному випадку по\-зивач просила надати відпустку після закінчення дії трудового договору (з 02.07.2021), який був укладений на визначений строк і закінчував свою дію 01.07.2021. Припинення трудового договору за за\-кінченням строку не потребує заяви чи якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він вже виразив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. Одночасно він виразив і волю на припинення такого трудового договору за закінченням строку, на який він був укладений. У відповіді на відзив позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та підтвердила обставини, наведені у позовній заяві. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 15.06.2020 між Козятинською міською радою та [PERSON] укладено трудовий контракт терміном на 1 рік з 01.07.2020 по 01.07.2021 (а.с.12-18). Розпорядженням Козятинського міського голови Т. Єрмолаєвої від 30.06.2021 №157-К «Про звільнення [PERSON] » звільнено [PERSON] з посади директора комунального навчального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області» 01.07.2021 у зв`язку із закінченням строку дії контракту (а.с.8). Вказаним вище розпорядженням було передбачено повний розрахунок із позивачем. Відповідно до п.п.1.5., 1.9. Статуту Комунального навчального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області» (далі також - Статут), затвердженого наказом управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Козятинської міської ради від 12.03.2012 №72, зареєстрованого 13.11.2013, засновником школи є Козятинська міська рада Вінницької області. Школа самостійно приймає рішення і здійснює діяльність у мажах своєї компетенції, передбаченої законодавством України, власним Статутом. У п.5.1. Статуту вказано, що управління школою здійснюється його засновником -Козятинською міською радою. Безпосереднє керівництво школою здійснює її директор. Директор школи та його заступники призначаються й звільняються з посади органом управління освіти згідно із законодавством. Однак положеннями ст.ст.24, 25 ЗУ «Про освіту» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) визначено, що управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього закладу, здійснюють: засновник (засновники); керівник закладу освіти; колегіальний орган управління закладу освіти; колегіальний орган громадського самоврядування; інші органи, передбачені спеціальними законами та/або установчими документами закладу освіти. Права і обов`язки засновника щодо управління закладом освіти визначаються цим Законом та іншими законами України, установчими документами закладу освіти. Засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа) поміж інших рішень приймає рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію, зміну типу закладу освіти, затверджує статут (його нову редакцію), укладає засновницький договір у випадках, визначених законом; укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та установчими документами закладу освіти; розриває строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти з підстав та у порядку, визначених законодавством та установчими документами закладу освіти; реалізує інші права, передбачені законодавством та установчими документами закладу освіти. Отже, відповідно до Статуту директор школи призначається й звільняється з посади органом управління освіти, в той час як положеннями ЗУ «Про освіту» визначено, що засновник закладу освіти або уповноважений ним орган укладає строковий трудовий договір (контракт) та розриває строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти з підстав та у порядку, визначених законодавством та установчими документами закладу освіти. Вирішуючи питання застосування нормативно-правових актів, суд враховує, що вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України, отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу. На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору суд застосовує норми Закону України «Про освіту», а не положення Статуту, на який у позові посилається позивач. Трудові відносини в системі загальної середньої освіти регулюються законодавством України про працю, ЗУ «Про освіту», ЗУ «Про загальну середню освіту» та іншими нормативно-правовими актами. Так, згідно із ст. 26 ЗУ «Про загальну середню освіту» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) керівник закладу загальної середньої освіти призначається на посаду та звільняється з посади рішенням засновника (засновників) закладу або уповноваженого ним (ними) органу. Судом встановлено, що [PERSON] звільнено на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України з посади директора комунального навчального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області» з 01.07.2021 згідно із розпорядженням Козятинського міського голови Т. Єрмолаєвої від 30.06.2021 №157-К, тобто особою, яка є засновником, що відповідає вимогам ЗУ «Про загальну середню освіту» та ЗУ «Про освіту». Враховуючи наведене вище, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивача про поновлення на займаній посаді директора комунального навчального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області», оскільки оскаржуване розпорядження прийняте у відповідності до вимог ЗУ «Про загальну середню освіту» та ЗУ «Про освіту». Крім того, судом встановлено, що 30.06.2021 позивач звернулася із заявою до в.о. начальника управління освіти і спорту Козятинської міської ради з проханням надати їй невикористану відпустку з 02.07.2021 по 11.08.2021, а також три дні відповідно до колективного договору з 12.08.2021 по 14.08.2021 з продовженням строкового трудового договору до закінчення відпустки (а.с.19). Відповідно до листа в.о. начальника управління освіти та спорту Козятинської міської ради Кондратюк Л.В. позивачу було відмовлено у наданні відпустки у зв`язку із закінченням строкового трудового договору. Разом з тим, позивачу з 14.06.2021 по 30.06.2021 була надана частина основної щорічної відпустки з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі одного посадового окладу, а також виплачена компенсація за невикористані дні відпустки, відповідно до довідки про доходи (а.с.20, 11). Державні гарантії права на відпустки, умови, порядок та тривалість їх надання працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи встановлюються ЗУ «Про відпустки» та Кодексом законів про працю України. Відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про відпустки» у разі звільнення працівника у зв`язку із закінченням строку трудового договору невикористана відпустка може за його бажанням надаватися й тоді, коли час відпустки повністю або частково перевищує строк трудового договору. У цьому випадку чинність трудового договору продовжується до закінчення відпустки. Згідно з ст.24 ЗУ «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. У разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості. Таким чином, дії відповідача щодо ненадання щорічної відпустки з 02.07.2021 по 11.08.2021 та відпустки по колективному договору з 12.08.2021 по 14.08.2021 не суперечить чинному законодавству України, оскільки позивач просила про початок відпустки з дати, яка припадає після її звільнення. Також, суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки така вимога є похідною від інших вимог позивача. З урахуванням статті 141 ЦПК України, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed