Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

17.03.2021 року до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольської міської ради про поновлення строку на прийняття спадщини, в якій просить суд: визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , актовий запис №437 від 19 травня 2009 року. На обґрунтування вимог позивач зазначив наступне. [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44.4 кв. м., житловою площею 27,3 кв. м., яка належала спадкодавцю на підставі приватної спільної власності, свідоцтво за №9553/п від 12.10.1998 року, зареєстрованого у БТІ м. Маріуполя за №38259 від 05.11.1998 року та земельної ділянки площею 0,0560 га, розташованої у Приморському районі м. Маріуполя у СТ «Портовик», яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, зареєстровану в Книзі записів державних актів за №75 від 28.12.1998 року. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] є він. Факт родинних відносин з батьком [PERSON] та ним підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] . Після смерті батька, він з поважних причин не мав можливості своєчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини, так як на момент відкриття спадщини, він перебував під вартою в Київському СІЗО №13 ДДУ з питань виконання покарань, у зв`язку з кримінальним провадженням відносно нього за ч.3 ст.153 КК України. 02.07.2010 року він був засуджений Шевченківським районним судом м. Києва до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Таким чином, пропустив строк на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] з поважних причин. Тільки у березні 2018 року він звільнився з місця позбавлення волі. Після звільнення з місця позбавлення волі, він довгий час не мав роботи та коштів для звернення до суду та отримання правничої допомоги. Крім цього, у зв`язку з загостренням спалаху у світі та в Україні короновірусу та розпорядженням КМУ він не мав можливості звернутись своєчасно до нотаріуса та інших установ. У лютому 2021 року він звернувся до нотаріальної контори щодо відкриття спадщини після смерті батька [PERSON] , але йому було відмовлено у відкритті спадкової справи, у зв`язку з тим, що він пропустив встановлений строк у шість місяців для відкриття спадщини та фактично з померлим батьком зареєстрований не був. Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Тулаїновим Е.А. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №34/02-31 від 24.02.2021 року, у зв`язку з тим, зо він пропустив встановлений строк у шість місяців для відкриття спадкової справи та фактично з померлим зареєстрований не був та йому було порекомендовано звернутись до суду з позовом про поновлення строку для відкриття спадкової справи за законом. На підставі чого, вимушений звернутися до суду з даним позовом. Заочним рішенням від 20.04.2021 року позовні вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради про поновлення строку на прийняття спадщини, задоволені. 16.06.2021 року до суду від представника відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду\~від 11.10.2021\~року заяву\~\~представника\~Маріупольської міської\~ради Бастриги\~С.М.\~про перегляд\~заочного рішення\~Приморського районного\~суду м.\~Маріуполя від\~20.04.2021\~року по\~справі №266/1584/21,\~задоволено. Скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 20.04.2021 року у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до Маріупольської міської ради про поновлення строку на прийняття спадщини. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою судді від 29.11.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, при цьому від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити, оскільки законодавчо ґрунтовні підстави задоволення такого позову відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, та з урахуванням, що інших доказів суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося питання, суд прийшов до наступного висновку. Зі свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1998 року випливає, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . (а.с.7). З технічного паспорту на кв. [ADDRESS] випливає, що за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровано по 1/3 частини квартири. (а.с.8-9). Відповідно до державного акту на право власності на землю, виданого на підставі рішення Маріупольської міської ради народних депутатів від 24.09.1998 року за №133, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0560 га., яка розташована на території Приморського району м. Маріуполя СТ «Портовик» для ведення садівництва. (а.с.10). Зі свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області вбачається, що [INFO] помер [PERSON] .(а.с.6). З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого повторно 17.04.2018 року Кальміуським районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області випливає, що [PERSON] , народився [INFO] , батьками якого зазначннл: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.12). Відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України і призначено йому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Строк відбування покарання вирішено обчислювати [PERSON] з 17.10.2008 року. (а.с.14-17). В довідці про звільнення серії ДОН №01006, виданої ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» зазначено, що позивач [PERSON] з 17.10.2008 року по 01.03.2018 року відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби та на підставі ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 20.02.2018 року, останнього було звільнено на підставі ч.5 ст.72 КК України по відбуттю строку покарання. (а.с.13). Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Тулаїновим Е.А. від 24.02.2021 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що він пропустив встановлений строк у шість місяців для відкриття спадкової справи та фактично з померлим зареєстрований не був і тому [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду з позовом щодо поновлення строку для відкриття спадкової справи за законом. (а.с.18). За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. У суду відсутні мотиви, які є підставою для відхилення цих доказів та про їх відхилення не заявлено клопотання жодної із сторін.\~ Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017\~\~року у справі № 1320цс17. З наведеного вбачається, що причинами несвоєчасного звернення до нотаріальної контори було те, що на час смерті [PERSON] , позивач [PERSON] знаходився у місцях позбавлення волі, тобто після смерті батька мав об`єктивні труднощі для прийняття спадщини, а тому слід дійти висновку, що строк пропущений позивачем з причин, які не залежали від його волі. Стосовно того, чи є інші спадкоємці померлого [PERSON] , то з матеріалів цивільної справи не вбачається фактів звернення інших осіб до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За наведених обставин та норм процесуального та матеріального права, суд дійшов висновку, що у [PERSON] як спадкоємця були обґрунтовані перешкоди для подання заяви, а отже позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини і тому наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували доводи позивача, впливали на законність і обґрунтованість його вимог суду не представлено. За таких умов позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved