Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач; [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі - відповідач; ТОВ «ФК «Аланд»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно стягнуті грошові кошти в розмірі 6 988 грн. 72 коп., а також 910 грн. 00 коп. судового збору та 5 тис. грн. судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначає, що заочним рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 01.04.2021 року у справі № 524/8547/20 задоволено позов [PERSON] : визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем (далі - Приватний нотаріус Горай О.С.), зареєстрований в реєстрі за № 27961, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 15 306 грн. 29 коп. За час судового розгляду з позивача на користь відповідача було стягнуто за вказаним виконавчим написом 6 988 грн. 72 коп. Позивач вважає, що на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 6 988 грн. 72 коп., набуті відповідачем безпідставно внаслідок виконання вищевказаного виконавчого напису. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2021 року позовну заяву [PERSON] до ТОВ «ФК «Аланд» про стягнення грошових коштів залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.08.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за вищевказаним позовом та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.10.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.10.2021 року відкладено розгляд справи на 19.01.2022 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що заочним рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 01.04.2021 року у справі № 524/8547/20 задоволено позов [PERSON] : визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 року Приватним нотаріусом Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за № 27961, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 15 306 грн. 29 коп. Згідно з копією звіту від 03.06.2021 року № 01-45/12 про здійснені відрахування та виплати Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 34 відносно [PERSON] за постановою від 23.10.2020 року № 63286897, виданою за виконавчим написом № 27961, виданим 08.09.2020 року, за період з 01.11.2020 року по 31.05.2021 року з [PERSON] стягнуто 6 988 грн. 72 коп. Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (далі - Приватний виконавець Клітченко О.А.) від 09.06.2021 року закінчено виконавче провадження № 63286897 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 08.09.2020 року Приватним нотаріусом Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 27961. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставно набутого, збереженого майна виникають за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі підстави відпали. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року у справі № 904/2444/18. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Тобто, в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Так, з матеріалів справи вбачається, що із заробітної плати, нарахованої [PERSON] , стягнуто 6 988 грн. 72 коп. на підставі постанови Приватного виконавця Клітченко О.А. від 23.10.2020 року в межах виконавчого провадження № 63286897 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 08.09.2020 року Приватним нотаріусом Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 27961. Заочним рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 01.04.2021 року у справі № 524/8547/20 вищевказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Постановою Приватного виконавця Клітченко О.А. від 09.06.2021 року закінчено виконавче провадження № 63286897. Отже, зазначені грошові кошти в розмірі 6 988 грн. 72 коп. були відраховані із заробітної плати позивача та стягнуті на користь відповідача в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, а відтак ці грошові кошти набуті відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню позивачу в силу вимог ст. 1212 ЦК України. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позову. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. за подання до суду позовної заяви, що підтверджується квитанцією № 0.0.2217462425.1 від 02.08.2021 року. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 5 тис. грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. У ст. 141 ЦПК України, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг). Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, акту виконаних робіт, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу: договір про надання правової допомоги від 10.06.2021 року № 36, згідно з п. 4 якого вартість послуг адвоката становить 5 тис. грн.; акт виконаних робіт до вказаного договору від 15.06.2021 року, згідно з яким вартість робіт за цим актом складає 5 тис. грн.; довідку від 15.06.2021 року № 47 про отримання адвокатом від позивача 5 тис. грн. згідно з договором про надання правової допомоги від 10.06.2021 року № 36. За таких обставин, оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5 тис. грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved