Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 22.06.2013 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 782. Від шлюбу дітей немає. Під час спільного проживання виявилося, що у них різні погляди на сімейне життя, що призводило до постійних сварок. Непорозуміння, що виникли між ними, призвели до взаємної втрати почуття любові один до одного. Вважає, що їх родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. У квітні 2021 року позивач зрозуміла, що не бажає такого сімейного життя, яке призводить до страждань і негативно впливає на неї, суперечить її інтересам. У добровільному порядку розірвати шлюб відповідач не бажає. Вважає, що подальше спільне життя сторін як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ТА ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, направив до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечує щодо їх задоволення. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНИ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.16) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 22.06.2013 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 782. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. ІV. ОЦІНКА СУДУ Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось, відповідач визнав позов в повному обсязі. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, а також те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберігати шлюб, він носить формальний характер і відновити подружні стосунки неможливо, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved