Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

24 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 29 листопада 2014 року. Від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Основою розпаду сім`ї послугувало те, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе. Посилаючись на викладене, а також на те, що домовленість з відповідачем щодо матеріального утримання їх спільного сина на даний час не досягнута, [PERSON] просить суд шлюб розірвати та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, а також судовий збір. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, причин неявки не повідомив. Про день, час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 29 листопада 2014 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського МУЮ, про що складено відповідний актовий запис за №1253, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 11). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 10). Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сім`ї послугувало те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя. Відповідач своєї думки з приводу причин розпаду сім`ї не висловив. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповівдачці необхідно залишити прізвище [PERSON] , оскільки вона про це просила. Що стосується позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки від його заробітку, то суд дійшов такого висновку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з довідки №01-19/579 від 20 грудня 2021 року КУ Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №12 м. Суми [PERSON] , 2015 року народження, навчається у першому класі цього закладу. У 2021 році батько дитини з питань навчання та виховання сина з класним керівником не спілкувався, батьківських зборів не відвідував (а. с. 46). Відповідач [PERSON] доказів про те, що він за станом здоров`я або з інших причин не може утримувати дитину, суду не надав. У той же час, суд вважає, що позивачка не довела того, що для належного утримання дитини з відповідача необхідно стягнути аліменти саме у розмірі 1/3 частки та не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню і з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 908 грн понесених та документально підтверджених судових витрат. На користь держави з відповідача підлягає стягненню 908 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial