Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

01 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, 16.12.2021 року нею надано суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вона просила: стягнути з [PERSON] аліменти на її особисте утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2020 року і до досягнення дитиною - сином [PERSON] , [INFO] , віку трьох років. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона деякий час проживала як чоловік та дружина в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного проживання вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона звернулася до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 100 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Вона вживала заходів щодо отримання аліментів і відповідач навіть декілька разів сплачував їх, але в сумі близькій до 1000 грн, що є меншим ніж передбачено СК України, а тому вважає, що має право вимагати стягнення аліментів і за минулий період, тобто рік, починаючи з 31.08.2020 року. Ухвалою від 21.10.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання на 13.12.2021. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2021, з підстави закінчення терміну повноважень судді Хоменка Д.Є., який перебував у відрядженні з 01.12.2020 по 30.11.2021 у Лубенському міськрайонному судді, до провадження судді Алтухової О.С. передано цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, [PERSON] надав заяву в якій прохав розглядати справу без їх участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом опублікування оголошення на сайті судової влади. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відбувся на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає приписам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 жовтня 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавської області, [INFO] народився [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №1542, батьками якого є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). (а.с. 4) Шлюб між сторонами не укладався. Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 ст. 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має можливості працювати і утримувати себе та потребує надання матеріальної допомоги. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачка має право на утримання аліментів від відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання з 31.08.2020 року року до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивачем надано копії квитанцій, згідно яких відповідач [PERSON] , починаючи з грудня 2020 року періодично поповнював її картковий рахунок (а.с. 8-15). Однак, зазначені квитанції не можуть бути доказом того, що позивачем вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, як і доказом того, що останній ухилявся від їх сплати, на підставі чого суд вважає за необхідне в частині позовних вимог про стягнення аліментів на дружину за минулий час, тобто з 31.08.2020 року до моменту звернення до суду відмовити. Крім того, суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів в розмірі не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки дані вимоги не передбачені чинним законодавством. Аліменти на утримання дружини мають стягуватися у частці від доходу відповідача. Зазначена частка повинна складати 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами, суд враховує положення постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10. Так згідно п. 36 даного Пленуму вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Таким чином, враховуючи, частковість задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів, особливості їх формулювання, у зв`язку з чим вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, у зв`язку з неможливістю складення чіткої математичної пропорції, те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні із даним позовом до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави половину розміру судового збору, який підлягав сплаті при зверненні із даним позовом до суду та від сплати якого був звільнений позивач, а саме 454 грн. (908,00 грн : 2). Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial