Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису від 16 липня 2021 року №18280 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., за яким визначено стягнути з [PERSON] борг у сумі 20810 (двадцять тисяч вісімсот десять) гривень на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» (до 04.08.2021 року мала назву ТОВ «УКРПОЗИКА»), таким, що не підлягає виконанню. Просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати за сплату судового збору у розмірі 908грн за подання позову та 454 грн за подання заяви про забезпечення позову. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис №18280 про звернення стягнення з [PERSON] на користь відповідача в сумі 20810гривень, згідно з кредитним договором UР2063063 від 16.02.2020. В виконавчому написі вказано, що строк платежу за кредитним договором настав, боржник допустив прострочення платежів, а тому склалася заборгованість за період з 03.11.2020 по 18.05.2021 у сумі 20810 гривень, яка складається: 10500 гривень - заборгованість за кредитом; 9660 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам; 650 гривень - за вчинення виконавчого напису. 06.09.2021 за заявою відповідача, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. винесена постанова ВП№66717192 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юридична компаній «Дія-Актив» (до 04.08.2021 ТОВ «УКРПОЗИКА») 20810 гривень та на користь приватного виконавця Турського О.В. - 2081 гривень. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою надати йому розрахунки нарахування заборгованості по несплаченим відсоткам помісячно, оскільки строк повного погашення згідно з договором настав 17.03.2020, а у нього були прострочені платежі, але ніякої відповіді та пояснень від відповідача йому не надано. Платежі за кредитом проводилися онлайн, квитанцій не має, а тому просив відповідача надати вищевказану інформацію, для того, щоб порахувати дійсну заборгованість. Позивач також зазначає, що у виконавчому написі №18280 вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 03.11.2020 по 18.05.2021, що є за межами дії кредитного договору, не має обгрунтування нарахування відсотків, він з вказаною заборгованістю не згоден, а тому вона не може бути безспірною. Укладений між ним та відповідачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог діючого законодавства. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 21.10.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 16.11.2021, який відкладено на 15.12.2021 у зв`язку з неявкою відповідача. 15.12.2021 справа не розглядалась у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та неявкою відповідача, розгляд призначено на 06.01.2022. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області №137/1190/21 від 21.10.2021, вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з [PERSON] , на підставі виконавчого напису від 16.07.2021 року №18280, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Брнгіда Володимиром Олександровичем, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-актив» заборгованість в сумі 20810 гривень. Заборонено приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському Олександру Віталійовичу вчиняти будь-які виконавчі дії в рамках виконавчого провадження №66717192, щодо звернення стягнення на [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак у своїй позовній заяві просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Представник відповідача в судові засідання призначені на 16.11.2021, 15.12.2021 та 06.01.2022 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повернені до суду рекомендовані повідомлення. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подав. Від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та винесення рішення згідно чинного законодавства України. Третя особа приватний виконавець Турський О.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.02.2020 між [PERSON] та ТОВ «УКРПОЗИКА» (11.08.2021 року назву змінено на ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив») укладено Договір №UP2063063 про надання короткострокового кредиту за умовами Договору кредитної лінії (а.с.22-28). Відповідно до виконавчого напису від 16.07.2021 №18280, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-актив» заборгованість в сумі 20810 гривень. (а.с.13). Відповідач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. із заявою про примусове виконання рішення, якою просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №18280, виданого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем (а.с.20). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 06.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66717192 з примусового виконання виконавчого напису №18280 від 16.07.2021. Виконавцем винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та стягнення з боржника основної винагороди (а.с.14-15,16-17,18-19). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Із місту зазначеного виконавчого напису видно, що нотаріус при його вчиненні керувався ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Так, за змістом ст. 87-88 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статті 89-91 ЗУ «Про нотаріат» визначають зміст виконавчого напису, порядок стягнення за виконавчим написом, строк пред`явлення виконавчого напису до примусового виконання. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік), визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пункт 2 Переліку, доповнений Постановою КМУ «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №662 від 26.11.2014 року. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Суд приймає до уваги також роз`яснення, котрі містяться у пункті 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року за № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», за змістом котрих визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. З урахуванням положень статей 15-16, 18 ЦК України, статей 50, 87-88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87-88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14.03.2019 року у справі № 201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31.01.2018 року у справі № 285/2975/16 (провадження № 61-31641св18), які відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. У межах даних пред`явлених позовних вимог суд, враховуючи також вищенаведені приписи, приходить до висновку про те, що вказана у виконавчому написі, вчиненому 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, та зареєстрованим у реєстрі за №18280, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості в сумі 20810 гривень, не може вважатися обґрунтованою, що дає підстави вважати, що цей приватний нотаріус при вчиненні зазначеного виконавчого напису не перевірив, чи подано на обґрунтування стягнення документи, згідно котрих стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Крім того, станом на дату вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем виконавчого напису, законодавча підстава для його вчинення, а саме пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», не була чинною, а відтак зазначена нотаріальна дія щодо вчинення вказаного вище виконавчого напису є незаконною. Виходячи із наведеного, суд задовольняє позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець Турський Олександр Віталійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908грн та 454 грн. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved