Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

07 жовтня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Миколаївської міської ради, в якому заявник просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю з липня 2017 р. та до часу (на час) його смерті в квартирі [ADDRESS] . Витребувати у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак Оксани Володимирівни матеріали спадкової справи (за наявності) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Заява мотивована тим, що заявник є сином [PERSON] , який помер [INFO] . З липня 2017 року його батько потребував стороннього догляду, тому заявник проживав разом з ним, доглядав за ним. Після смерті батька заявник звернувся до приватного нотаріуса для прийняття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини. Однак заявник проживав з батьком з липня 2017 року до часу його смерті, але не був зареєстрований з ним, тому не може підтвердити відповідними документами. У зв`язку з цим, заявник змушений звернутись до суду. 13 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, витребувано докази у приватного нотаріуса ММНО Пехлак О.В. 08 грудня 2021 року до суду надійшло клопотання представника Миколаївської міської ради про розгляд заяви без участі представника. також просив прийняти рішення за наявними у суді матеріалами. 18.12.2021 до суду надійшла відповідь приватного нотаріуса ММНО Пехлак О.В. В судовому засіданні заявник підтвердила обставини викладені в заяві. Просив про задоволення заяви. Представник заявника в судовому засіданні підтримала заяву з підстави, викладених у ній. Додатково пояснила, що заявник з липня 2017 року проживав з батьком, здійснював за ним догляд і він є єдиним спадкоємцем. Просила про задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника та представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов такого. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] (копія свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] ). 15 червня 2021 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Пехлак О.В. відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що із наданих документів вбачається, що [PERSON] пропустив строк, встановлений законодавством для прийняття спадщини і не вважається особою, яка постійно проживала разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини. Метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з тим, що на момент смерті батька останній постій проживав разом з ним, проте не був зареєстрований за даною адресою. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1229 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України №6-7165св09 від 03.11.2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11.11.2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21.10.2015 року, постанові Верховного Суду у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) від 10.01.2019. Встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом. Факт постійного проживання заявника разом з батьком підтверджується: поясненнями в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які підтвердили, що заявник є єдиним сином [PERSON] і він постійно проживав з ним та піклувався про нього з 2017 року; актом про проживання від 22.06.2021 року, відповідно до якого [PERSON] проживав з батьком [PERSON] з липня 2017 року по день його смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . А після смерті батька продовжував мешкати у вказаній квартирі; квитанціями про сплату комунальних послуг. Оцінивши надані докази в сукупності, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, його встановлення можливо лише в судовому порядку та необхідне для оформлення спадкових прав, тому вимоги заявника є обґрунтованими, а заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved