Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 71587,02 грн. за договорами фінансових послуг, посилаючись на порушення боржником своїх зобов`язань за цими договорами. Позовна заява мотивована тим, що 15.01.2020 р. та 31.01.2020 р., між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та [PERSON] в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства в електронній формі було укладено Договори про надання фінансових послуг №2001527801605 на суму 1 300,00 грн. та №2003165308730 на суму 200,00 грн.. Згідно умов вищезазначених договорів [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 1 300,00 грн та сплатити проценти у розмірі 416,00 грн у строк 16 днів до 30.01.2020 р. (договір №2001527801605) та повернути кредит у розмірі 200,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 64,00 грн. у строк 16 днів до 15.02.2020 р. (договір №20031653087302), а також, у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% від суми наданого кредиту та пені у розмірі 1% від заборгованості згідно Кредитних договорів. Позивач виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів відповідачці, перерахувавши їх на банківську картку позичальника. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаними кредитними договорами належним чином не виконувала, унаслідок чого, станом на 20.09.2021 року, за нею утворилась заборгованість в загальному розмірі 71587,02 грн., яка складається : за Кредитним договором №2001527801605 від 15.01.2020 р. з : суми кредиту -1 300,00 грн, процентів за користування кредитом - 58 891,08 грн, пені - 390,00 грн, індексу інфляції за весь період прострочення - 205,50 грн та 3% процентів річних від простроченої суми - 1 495,56 грн.; за Кредитним договором №2003165308730 від 31.01.2020 р.: суми кредиту 200,00 грн, процентів за користування кредитом - 8 814,88 грн, пені - 28,00 грн, індексу інфляції за весь період прострочення - 43,90 грн та 3% проценти річних від простроченої суми - 218,10 грн.. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. Ухвалою судді від 01.12.2021 року позовну заяву ТОВ «Служба миттєвого кредитування» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив суд позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про судові засідання остання повідомлялась належним чином. При цьому слід зазначити, що на адресу відповідачки направлено копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання ним до суду відзиву на позовну заяву, однак, до теперішнього часу такого відзиву суду також надано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15.01.2020 р. та 31.01.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та [PERSON] було укладено Договори про надання останній фінансових послуг №2001527801605 на суму 1 300,00 грн та №2003165308730 на суму 200,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідачки. Вищезазначені кредитні договори було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. Згідно додатків до заяви-анкети від 15.01.2020 та 31.01.2020 року відповідачка отримала кредитні кошти строком на 16 днів та зобов`язалась сплатити відсотки за користування ними ,а у разі прострочення їх повернення : відсотки в розмірі 730 % річних, неустойку у вигляді штрафу, 3% відсотків від суми виданого кредиту та пеню у розмірі 1% від суми заборгованості, починаючи з першого її дня. Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме в порядку, передбаченому договорами від 15.01.2020 та 31.01.2020, надав відповідачці кредитні кошти , а саме: відповідно до довідок від 21.09.2021 №674 та №675, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на підтвердження виконання переказів, 15.01.2020 та 31.01.20 відповідачці були перераховані грошові кошти у розмірі 1 300,00 гри та 200,00 гри. В свою чергу відповідачка [PERSON] порушила умови виконання своїх кредитних зобов`язань за вищевказаними договорами, внаслідок чого, як слідує з наданих позивачем розрахунків, станом на 20.09.2021 р. її заборгованість за Кредитним договором №2001527801605 від 15.01.2020 р. склала: сума кредиту - 1 300,00 грн, проценти за користування кредитом - 58 891,08 грн, пеня - 390,00 грн, індекс інфляції за весь період прострочення - 205,50 грн та три проценти річних від простроченої суми - 1 495,56 грн. , а за Кредитним договором №2003165308730 від 31.01.2020 р. склала: сума кредиту 200,00 грн, проценти за користування кредитом - 8 814,88 грн, пеня - 28,00 грн, індекс інфляції за весь період прострочення - 43,90 грн та три проценти річних від простроченої суми - 218,10 грн.. Загальний розмір заборгованості [PERSON] таким чином становить 71 587,02 грн.. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. У відповідності до з абз. 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитними договорами від 15.01.2020 та 31.01.2020 року, [PERSON] в судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, крім того, протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, а тому суд вважає, що зазначена позивачем сума боргу підлягає стягненню з неї на користь банку у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати по оплаті судового збору. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved