Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

[PERSON] у січні 2022 року звернулася до суду із указаною заявою, яку мотивувала тим, що починаючи з 27.10.2007 вона та [PERSON] проживають у зареєстрованому шлюбі разом за адресою: [ADDRESS] . Також з ними разом проживає їх син - [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання [PERSON] постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона кілька разів викликала поліцію. Останнім часом [PERSON] став психологічно тиснути на дитину і з цих підстав вона зверталася до поліції. Заявниця стверджує, що протиправна поведінка [PERSON] виражається у тому, що останній весь час переслідує її, проводить приховану відеозйомку житлового приміщення, спричиняє тілесні ушкодження, кричить, залякує дитину, розповідає неправдиву інформацію, яка негативно впливає на психологічний стан дитини. Також заявниця вказала, що на даний час відносно [PERSON] внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ознаками статей 125, 126-1, 182 КК України, проводиться досудове слідство. Заявниця вважає, що вона та її малолітній син є особами, які протягом тривалого часу зазнають домашнього насильства. Посилаючись на зазначені обставини заявниця просить суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] проживаючого по [ADDRESS] на строк три місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити [PERSON] контактувати з [PERSON] та [PERSON] особисто і через третіх осіб. Ухвалою суду від 04.01.2022 було відкрито провадження і призначено справу до розгляду. У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали та просили задовольнити. Також [PERSON] , крім обставин, які зазначені у заяві вказала, що з того часу як між нею та [PERSON] почався процес розлучення і поділу майна, останній став себе поводити агресивно. Він психологічно тисне на неї, погрожує, провокує сварки. Вона часто звертається за захистом до поліції. Крім того, заявниця звернула увагу на те, що [PERSON] брудними руками вимазує посуд, ходить по будинку взутий, не змиває за собою унітаз. Представник заявниці також зазначив, що заявниця зверталася до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , але судом було відмовлено у задоволенні заяви. Разом з тим, після внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення [PERSON] ще одного кримінального правопорушення з`явилася нова підстава для звернення до суду. Заінтересована особа та його представник у судовому засіданні заперечили проти вимог заявниці. Зокрема [PERSON] вказав, що обставини, які зазначені у заяві неправдиві, оскільки [PERSON] сама провокує його на сварки, намагається його вдарити, а коли він захищається, то вона викликає поліцію. Останній раз 17.12.2021 [PERSON] перешкоджала йому виїхати із двору та вдарила по обличчю, а коли била його то сама вдарилася об автомобіль. На дитину він ніколи не кричав. За його заявою у Тростянецькій міській раді була створена комісія з питання виконання батьківських обов`язків [PERSON] . Для цієї комісії він возив дитину до психолога, але коли [PERSON] дізналася про це, то кричала на дитину та побила. З цього приводу він звертався до поліції. Також [PERSON] зазначив, що заявниця забороняє дитині спілкуватися із бабусею та сестрами. Вона встановила у телефоні сина програму «батьківський контроль», що дозволяє контролювати місцезнаходження дитини. Коли дитина йде до бабусі, то заявниця одразу телефонує і вимагає повернутися додому. Крім того, [PERSON] вказав, що заявниця регулярно повертається додому в стані сп`яніння близько 3-4 години ранку. Прихованих камер у будинку немає. Він установлював відеореєстратор у будинку, щоб були докази того, що саме заявниця провокує його на сварки. Представник заінтересованої особи подав письмові заперечення проти заяви про видачу обмежувального припису в яких зазначив, що заявниця звернулася до суду виключно з метою усунення [PERSON] від спілкування із сином. Твердження заявниці про те, що [PERSON] вчиняє фізичне та психічне насильство відносно неї та сина не відповідає дійсності та не доводиться доданими до заяви доказами. [PERSON] не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності у зв`язку із вчиненням домашнього насильства. Після того як у заявниці з`явився інший чоловік та з її сторони було ініційовано процес поділу майна, вона постійно поводить себе агресивно, часто ініціює сварки, кричить у присутності дитини. [PERSON] був вимушений звертатися до практичного психолога з метою з`ясування сприйняття дитиною сімейної ситуації. У спілкуванні з психологом син пояснив, що не хоче жити з матір`ю так вона його б`є і кричить. [PERSON] піклується про сина, бере активну участь у шкільному житті сина. Також представник звернув увагу на те, що заявниця вже зверталася до суду із аналогічною заявою, яку рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23.12.2021 було залишено без задоволення. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи із таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27.10.2007 перебувають у шлюбі та мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . На даний час родина спільно проживає по [ADDRESS] . Між заявницею та заінтересованою особою триваєпроцес розлучення і поділу майна. Тростянецьким відділенням поліції були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021205490000043 від 24.05.2021 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України на підставі заяви [PERSON] про те, що в ніч з 23.05.2021 на 24.05.2021 її чоловік по [ADDRESS] в ході сварки заподіяв їй тілесні ушкодження у виді саден (а.с. 5). Як вбачається з акту судово-медичного обстеження від 24.05.2021 за № 68 у [PERSON] було виявлено тілесні ушкодження: синець у верхній та середній третині по внутрішній поверхні правого плеча; три синці по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині; чотири дугоподібні садна по внутрішній поверхні лівої долоні (а.с. 10). Також Тростянецьким відділенням поліції були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021205490000111 від 25.10.2021 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 182 КК України на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області за заявою [PERSON] про те, що з 11.10.2021 її чоловік [PERSON] здійснює відеозйомку її дій у житловому приміщенні за допомогою прихованої камери, чим грубо порушує її простір та втручається її життя (а.с. 4). Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10.12.2021 була задоволена скарга [PERSON] на бездіяльність щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення та зобов'язано слідчого чи іншу особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області внести відповідно до ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви [PERSON] від 30.11.2021, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку за № 3546 від 30.11.2021, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати [PERSON] витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 6-7). Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30.12.2021 була задоволена скарга [PERSON] на бездіяльність щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення та зобов'язано слідчого чи іншу особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області внести відповідно до ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви [PERSON] від 17.12.2021, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку за № 3729 від 17.12.2021, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати [PERSON] витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 8-9). Як вбачається з результату огляду №42946897 проведеного лікарем ортопедом-травматологом Плахтиря Є.А. КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження, які вона отримала 17.12.2021 близько 18 години 00 хвилин, у вигляді підшкірного крововиливу, забій ліктьового суглобу (а.с. 11). Відповідно до довідки про психологічне обстеження [PERSON] складеної практичним психологом Яковенко А.Ю. , дитина проявляє прихильність до батька, з яким у нього гарні стосунки, а тема про матір викликає негативні емоції. У дитини в оточенні матері відбулося і продовжує накопичуватися психотравмуюче порушення розвитку особистості, яке потребує психокорекції та переміщення дитини в емоційно здорове оточення (а.с. 26-27). З довідки виданої Закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Тростянецької міської ради від 01.11.2021 №06-01/369 вбачається, що [PERSON] бере активну участь у шкільному житті сина [PERSON] , цікавиться успішністю дитини, звертається до вчителя за роз`ясненнями у разі виникнення труднощів при виконанні домашніх завдань, допомагає хлопчикові вирішувати домашні конфлікти, був присутнім на батьківських зборах та святкових заходах, привозить і забирає сина зі школи (а.с. 28). Із заяви-характеристики складеної головою вуличного комітету Безрук Р.М. вбачається, що [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, а також позитивно характеризується щодо виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] . Крім того, у вказаній характеристиці зазначено, що сусіди ніколи не чули, щоб [PERSON] кричав на дружину чи сина (а.с. 29). 17 грудня 2021 року [PERSON] зверталася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , однак рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23.12.2021 вказану заяву було залишено без задоволення у зв`язку з недоведеністю того, що [PERSON] є кривдником у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Вказане рішення суду заявниця не оскаржила та знову звернулася до суду із аналогічною заявою, яка фактично доповнена тими обставинами, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про ще одне кримінальне правопорушення, на підставі подій які відбулися 17.12.2021. Отже судом установлено, що між заявницею та заінтересованою особою тривалий час наявні неприязні стосунки пов`язані з припиненням сімейних відносин та поділом майна, що призводить до конфліктів між ними та має наслідком звернення до правоохоронних органів та суду. Також між сторонами існує протиріччя з приводу виховання їхньої дитини. Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року (справа №753/23624/18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 336/5627/19 (провадження № 61-1585св20) вказано, що «видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві». Крім вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення СК України. За правилами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обставини справи та надані суду докази в даній справі не свідчать про наявність підстав для видачі обмежувального припису, оскільки доводи заявниці про вчинення по відношенню до неї та сина домашнього насильства з боку заінтересованої особи є недоведеними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Зокрема суду не було надано доказів притягнення [PERSON] до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно заявниці та/або їхнього сина. Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 760/26018/19 сам факт звернення заявника до органів поліції та внесення відомостей про кримінальні провадження до ЄРДР не підтверджує факт вчинення насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Отже наявність зареєстрованих кримінальних проваджень, на які посилається заявниця, ще не свідчить про доведеність факту вчинення [PERSON] домашнього насильства. Також заявницею не доведено існування обґрунтованого побоювання вчинення домашнього насильства зі сторони заінтересованої особи у майбутньому. Крім того, суд вважає, що заборони, які просить застосувати заявниця відносно [PERSON] , за обставин установлених судом, становитиме непропорційне втручання у його батьківські права та права дитини на спілкування з батьком. Таким чином, суд доходить висновку, що вимоги заявниці не підлягають задоволенню. Відповідно до частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed