Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 6000 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 30.01.2014 по 17.05.2021 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, за час якого у них народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] та дочка, [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що після розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні дітей, добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. 13.07.2021 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 05.082021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. Представником відповідача - [PERSON] 20.08.2021 подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує твердження позивача щодо ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, зокрема щодо утримання дітей, також заперечує щодо щомісячного доходу відповідача в розмірі 18000 грн. Зазначає, що відповідач постійно бере участь у вихованні дітей, проте має на утриманні своїх батьків, які потребують матеріальної допомоги у зв`язку із станом здоров`я (а/с 22-30), та у зв`язку з відсутністю постійного доходу відповідач не мав можливості регулярно та в достатньому обсязі надавати позивачу кошти на утримання дітей. Вказує, що з 12.08.2021 відповідач влаштувався на посаду оператора верстатів з програмним керуванням до ФОП [PERSON] , посадовий оклад становить 7350 грн. (а/с 21). Із врахуванням вищенаведеного та ст. 7 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2021 рік" позов визнає частково та погоджується сплачувати щомісячно аліменти на утримання дітей в розмірі 2500 грн. 25.08.2021 від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якому вказує, що 22.07.2021 вона змінила своє прізвище з „ [PERSON] " на „ [PERSON] " (а/с 39). Із доводами, викладеними у відзиві, не погоджується, вважаючи такі необґрунтованими та безпідставними. Щодо утримання відповідачем своїх батьків зазначає, що батьки як інваліди ІІІ групи отримують пенсію, якої достатньо для їх проживання та витрат на лікування. Вона як мати, дбаючи про фізичний та духовний розвиток дітей, несе значні витрати на їх харчування, проживання, одяг, речі для навчання, оплачує значну суму за відвідування дітьми гуртків, спортивних секцій. Натомість відповідач не бере участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні. Вказує, що аліментів в розмірі 2500 грн. на місяць на двох дітей не буде достатньо для їх повноцінного фізичного та духовного розвитку. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження своїх доводів, викладених у відповіді на відзив. 20.08.2021 разом із відзивом на позовну заяву від представника відповідача - [PERSON] надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити з повідомленням (викликом) сторін, про що його повідомити. 09.09.2021 від представника позивача - [PERSON] надійшла заява, в якій повідомляє про зміну прізвища позивача, а також не заперечує щодо розгляду справ из повідомленням (викликом) сторін. Просить повідомити про час та дату розгляду справи. Ухвалою від 16.09.2021 заяву представника відповідача - [PERSON] про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін задоволено. Постановлено перейти від розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, - в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, - в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового розгляду на 04 листопада 2021 року. 04.11.2021 у зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання розгляд справи відкладено на 09.12.2021. 09.12.2021 від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи. 09.12.2021 розгляд справи відкладено на 10.01.2022. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що відповідач не заперечує щодо сплати аліментів, однак, із запропонованим позивачем розміром не погоджується, оскільки отримує дохід у розмірі 7350грн., з яких витрачає значну суму коштів на утримання батьків інвалідів. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що з 30.01.2014 по 17.05.2021 [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.05.202, а/с 5). За час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), та дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а/с 5)). Діти зареєстровані та проживають разом із позивачкою (а/с 8-10). 22.07.2021 позивачка змінила своє прізвище з „ [PERSON] " на „ [PERSON] " (а/с 39). Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожнадитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту позовних вимог вбачається, що позивачка, посилаючись на те, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на дітей: сина, [PERSON] , [INFO] та дочки, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розмірі по 6000 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В заперечення доводів позивача, представником відповідача надано відзив на позовну заяву вмотивовану неможливістю сплачувати аліменти в розмірі по 6000 грн. щомісячно, оскільки, лише з 12.08.2021 відповідач працевлаштований на посаду оператора верстатів з програмним керуванням до ФОП [PERSON] , посадовий оклад становить 7350 грн. (а/с 21, 23). Разом з тим вказує, що відповідач постійно бере участь у матеріальному забезпеченні дітей, має на утриманні своїх батьків, які потребують матеріальної допомоги у зв`язку із станом здоров`я (а/с 22, 24-30), однак, належних та допустимих доказів з приводу зазначених обставин останнім суду не надано. При відсутності у матеріалах справи доказів про отримання відповідачем доходів, достатніх для оплати запропонованого позивачем розміру аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку та 12.08.2021 працевлаштований на посаду оператора верстатів з програмним керуванням до ФОП [PERSON] , посадовий оклад відповідача становить 7350 грн. А відтак, суд вважає, що з такого доходу можуть стягуватися аліменти на дітей. За таких обставин, враховуючи доводи позивача та відповідача, матеріальне становище сторін, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості, а також зважаючи на те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на дітей щомісячно в розмірі 2500 грн. суд визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 грн. на утримання дочки [PERSON] , [INFO] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та в твердій грошовій сумі в розмірі по 1400 грн. на утримання сина [PERSON] , [INFO] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Також, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу складається з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 48 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79,статтях 84,88,89 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У відповідності до ст. 26 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно із ч. 3 ст. 27 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 632 цього Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно зі статтею 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Встановлено, що [PERSON] 09.07.2021 уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Возняком Володимиром Йосифовичем (а/с 11). До позовної заяви позивачем додано Акт прийому-передачі наданої правничої допомоги та квитанцію від 09.07.2021, з яких вбачається, що за підготовку позовної заяви позивачем сплачено 650 грн. (а/с 11-зворот, 12). З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню судові витрати (витрати на правничу допомогу) в розмірі 650 грн. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 992,40 грн. судового збору в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: partial