Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. до досягнення дітьми повноліття . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач тривалий час не надає необхідні кошти на одяг ,харчування забезпечення нормального інтелектуального та духовного розвиткудітей. Оскільки [PERSON] немає постійного офіційного місця праці, але працює неофіційно на різних будівельних роботах, тому просить суд її позов задоволити, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у поданій заяві позовні вимоги підтримала частково, а саме просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно, щодо аліментів на утримання сина [PERSON] відмовляється. Представник відповідача [PERSON] у поданій заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності , не заперечує, щодо задоволення позову , щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно. Суд повно та всебічно з`ясувавши обставини справи,повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням уточнених позовних вимог. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.08.2015 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.05.2017. Згідно з довідкою № 1130 , виданої Рудниківським старостинським округом Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області 26.10.2021, [PERSON] [INFO] проживає разом з матір"ю [PERSON] . До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства». Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилась донька [PERSON] [INFO] . Відповідач, як батько дітей, зобов`язаний їх утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини, створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, покладено на обох батьків, а не на одного з них, і саме обоє батьків зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, зважаючи на те, що дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] , є її батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] , обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на встановлений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, беручи до уваги приписи статті 13 ЦПК України, з урахуванням матеріального становища позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягувати на утримання дитини аліменти у розмірі по 1500 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн. На підставі статей 150, 180-182, 184 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved