Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Рух справи 09.12.2020 вказана позовна заява, за підписом позивача, надійшла до Печерського районного суду міста Києва. В позові ставиться питання про стягнення з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, через Державну казначейську службу України, на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 20\~000,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2020 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва (за місцезнаходженням відповідача у справі). 24.06.2021 вказана справа надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва з супровідним листом Печерського районного суду міста Києва від 17.06.2021. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 02.07.2021. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09.07.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні). Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло. Оскільки розгляд справи відбувався у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання у справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/). Обґрунтування позову Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, наступним: «25 жовтня 2018 року, інспектор Боженко В.І. о 14 год. 30 хв. зупинив автомобіль під моїм керуванням підійшов і повідомив, що мною перевищено швидкість, а тому зараз він винесе постанову про накладення штрафу, при цьому відмовився показувати вимірювальний прилад ТrиСат, де було б відображено мій автомобіль і видно державний номерний знак. Інспектор лише вказав, що він з ТrиСат працює недавно та не володіє приладом, щоб мені показати зображення мого автомобіля, де було б видно порушення оскільки він не фахівець (файл 20181025_143405.тр4, файл 20181025_150709.тр4 з 3 хв. 35 сек. - відео файлам присвоєно імена, де вказана дата і час початку зйомки). Крім того, інспектор вказав, що все бачив сам, тому він роздивлятися на фото номерний знак і показувати це мені потреби немає. 25 жовтня 2018 року інспектором ВПП в м. Біла Церква УПП у Київській обл. ст. лейтенант поліції Боженко В.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 295710 (далі - Оскаржувана постанова). Згідно Оскаржуваної постанови 25 жовтня 2018 року о 14 год. 03 хв. на 16 км. а/д Київ Одеса М-05, водій [PERSON] керуючи автомобілем ТОYОТА RАV4, д.н.з. [NUMBER] , рухався зі швидкістю 79 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год. Швидкість руху вимірювалася приладом ТrиСат ТС№000517, чим порушено п.п. 12.4. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з чим, інспектором прийнято рішення застосувати до мене адміністративне стягнення штраф у розмірі 255 грн. 05.11.2018 року я оскаржив дії ст. лейтенанта поліції Боженко В.І. і винесену ним постанову в судовому порядку, оскільки вони є протиправними і незаконними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП. Я правил дорожнього руху не порушував, а постанова НК № 295710 винесена з грубими порушеннями КУпАП та Конституції України. Рішенням Печерського суду міста Києва від 27.02.2020 року у справі №757/54414/18-а адміністративний позов [PERSON] (позивача) до Інспектора ВПП в м. Біла Церква УПП у Київській області старшого лейтенанта поліції Боженко В.І. про визнання дій не правомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову серії НК № 295710 від 25.10.2018 року винесену Інспектором ВПП в м. Біла Церква УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Боженко В.І. про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] (позивача) за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Рішенням Печерського суду міста Києва від 27.02.2020 року у справі №757/54414/18-а встановлено, що «... постановою інспектором ВПП в м. Біла Церква УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Боженко В.І. НК №295710 позивача визнано винним за ч. 1ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., згідно якої 25.10.2018 [PERSON] керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV-4, д.н.з. [NUMBER] рухався зі швидкістю 79 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год. Чим порушено п.п. 12.4 ПДР України,чим скоїв адміністративне, порушив правила зупинки, зупинився на пішохідному переході перед перехрестям, п. 12.4 Правил дорожнього руху. Доказів, які б підтверджували рух транспортного засобу позивача на дорозі № М-05, де позивач керував автомобілем, відповідачем не надано. Суд вважає, що наявними матеріалами справи не підтверджується вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №295710, яка не відобразила фактичних обставини і на погляд суду складена виключно на припущеннях працівника поліції, не було здійснено жодних дій, направлених на встановлення інших фактичних даних, на основі яких суб`єктом владних повноважень було прийнято рішення про наявність складу адміністративного правопорушення в діях [PERSON]». Вказані в цій позовній заяві обставини обґрунтовують порушення Оскаржуваною постановою моїх прав, свобод, інтересів. Відносно мене вчинено наступні незаконні дії. Ст. лейтенант поліції [PERSON] грубо та зухвало, відчуваючи повну безкарність, порушено норми Конституції України, що само по собі викликало відчуття беззахисності перед представником влади, порушив порядок розгляду справи, не роз`яснив мені прав, не забезпечив можливості запросити захисника, не досліджував докази та не надав мені можливість їх дослідити, не запитав моїх пояснень та вчинив інші незаконні та протиправні дії. Інспектор проігнорувавши мої заперечення, щодо недотримання ним процедури розгляду справи, справу не розглядав, а одразу повідомив про результат розгляду справи і своє рішення. При цьому не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Не заслуховував осіб, які беруть участь у розгляді справи, не досліджував докази взагалі. Отже інспектор Боженко В.І., проігнорувавши вимоги закону, унеможливлюючи реалізацію прав позивача, розглянула справу про адміністративне правопорушення на місці без дотримання порядку розгляду справи, без дослідження доказів, без роз`яснення прав, без заслуховування пояснень мене та свідка, яка перебувала в автомобілі, без дотримання інших гарантій виніс та надав на підпис оскаржувану постанову. Ст. лейтенант поліції Боженко В.І. здійснив вимірювання швидкості руху приладом із функцією фото- та відео фіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі. Ст. лейтенант поліції Боженко В.І. не зазначив в постанові порядок її оскарження. Винесена постанова не відповідає даним вимогам, так як в ній не зазначено порядок її оскарження. Звертаю увагу суду, що мене було зупинено о 14 год. 29 хв. в той час, як зазначено в постанові, що начебто порушення швидкісного режиму було зафіксовано о 14 год. 03 хв. З цього можна зробити висновок, що інспектор відмовлявся показувати фото з номерним знаком, оскільки на фото інший автомобіль, ніж той, яким я керував. Крім того, ст. лейтенант поліції Боженко В.І. виніс постанову на ділянці дороги, де відсутні належним чином встановлені знаки. Крім того, згідно повідомлення Патрульної поліції України, поширеної в мережі Інтернет (https://mvs.qov.Ua/ua/news/16105 Rozyasnennya shchodo vikoristannya pristroiv vimirvuvannya shvidkosti TruCam PERELIK DORIG.htm), розтушування пристроїв вимірювання швидкості TruCam в Київській області здійснюється, зокрема: індекс дороги М-05, назва автодороги Київ-Одеса, км 17-143. Натомість в постанові міститься посилання на те, що фіксація швидкості і відповідно начебто порушення відбулось на 16 км. а/д Київ Одеса М-05. Отже, відповідач здійснював замір швидкості поза меж зони контролю, а отже вийшов за межі виконання своїх повноважень та перевищив їх. Додатково варто вказати, що 11.01.2019 року мною отримано лист, в якому містилася постанова про відкриття виконавчого провадження від 13.12.2018 року ВП №57902258. Відповідно до вказаної постанови державного виконавця примусовому виконанню підлягала постанова патрульної поліції « НК295710 видана 25.10.2018 року. Отримавши вказану постанову державного виконавця, я звернувся до Батальону патрульної поліції у місті Біла Церква, Управління Патрульної поліції у Київській області Національної поліції України з листом від 16.01.2019 року, в якому повідомив, що мною оскаржена до суду відповідна постанова інспектора патрульної поліції та просив терміново звернутися до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого документа, чого не відбулось. Як наслідок з мене було стягнуто штраф у збільшеному розмірі та виконавчий збір, загалом 762 грн., саме в примусовому порядку, що підтверджується розрахунковим листом за 2019 рік виданий ТУ ДСА в Київській області 25.04.2019 року, а не так як зазначено в постанові ДВС від 21.06.2019 року, що начебто боржником сплачено. Вказані кошти, які стягнуто примусово, мені не повернуто до цього часу. В результаті вказаних вище в цьому позові незаконних дій мені завдано значну моральну шкоду. Мені довелося доказувати в суді свою невинність у інкримінованому правопорушенні, яке я не скоював. Я став погано спати, з`явилися дратівливість, неврівноваженість. Внаслідок незаконних дій інспектора патрульної поліції, я змушений був готувати позов до Печерського районного суду міста Києва, апеляційну скаргу до апеляційної інстанції, оформлювати докази, з`являтися в судові засідання, на що витрачався мій особистий час, ресурси і що відривало мене від звичних занять. Я піддавався важкому психічному стресу: моральні переживання, додаткові клопоти шкідливо вплинули на моє здоров`я. Я детально описую неправомірні дії поліцейського для того, щоб показати суду наскільки протиправною поведінка була, наскільки цинічно та зухвало поліцейським порушено мої права та норми законодавства, наскільки при очевидному відчутті безкарності поліцейського, я відчував себе беззахисним, з поліцейський знущався з мене неправомірно затримав мене та склав протокол. Я вважаю,\~інспектор,\~своїми незаконними\~діями заподіяв\~мені непоправиму\~моральну шкоду,\~яку неможливо\~оцінити в\~грошовому вираженні. Внаслідок цих дій було принижено мою честь, гідність, престиж та ділову репутацію, причинені моральні переживання, порушені мої нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми. Коли мені стало відомо про складення відносно мене адміністративного протоколу, стан мого здоров`я різко погіршився. Цей факт серйозно вплинув на стан здоров`я, я хвилювався, страждав безсонням, що не могло не вплинути на продуктивність праці, я повинен був більше часу приділяти своїй роботі, і як результат, менше часу лишалося на сім`ю. Загалом мені довелося обстоювати свої права та перебувати у відносинах з 03.11.2018 року по 27.02,2020 року, тобто, близько 16 місяців. Весь цей час в наслідок неправомірних дій весь свій вільний час витрачати на підготовку документів до суду, органів поліції та виконавчої служби, відвідувати такі органи, прибувати в судові засідання, які ігнорувалися відповідачем. Я був змушений витрачати свій особистий час та кошти на дорогу до вищевказаних органів та участь в судових засіданнях. Мене фактично притягнуто до адміністративної відповідальності та стягнуто штраф, чим протиправно позбавлено власності на мої кошти. Мене притягнуто до відповідальності за правопорушення, якого я не вчиняв, і мені довелося витратити близько 16 місяців на доведення своєї невинуватості в інкримінованих правопорушеннях. При цьому я фактично поніс покарання, не вчиняючи протиправних дій, хоч я і повідомляв органи влади про необхідність відновлення моїх прав і необхідності дочекатися рішення судів, що було органами влади проігноровано. Стягнуті з мене кошти мені не повернуто. Якщо визначати заподіяну мені моральну шкоду у грошовому вираженні, то ця сума повинна не тільки компенсувати наслідки незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності за начебто, скоєне правопорушення, складений відносно мене незаконний протокол про адміністративну відповідальність, але й сприяти відновленню моїх нормальних, сформованих життєвих зв`язків, поновлення моєї ділової репутації та устаткування нормального родинного життя. Моральну шкоду заподіяну мені внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за начебто скоєне правопорушення, пов`язане з корупцією, судове переслідування, я оцінюю в сумі 20000 гривень і маю право на його відшкодування у порядку, встановленому законодавством». Щодо правової позиції відповідача 28.08.2021 від відповідача до Солом`янського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому Департамент просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву звертається увага на наступне: «Рішенням Печерського суду м. Києва від 27.02.2020 року у справі № 757/54414/18-а (далі Рішення) визнано протиправною та скасовано постанову серії НК № 295710 від 25.10.2018 року винесену Інспектором БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Боженком В.І. про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зокрема в Рішенні суд зазначив, що дійшов такого висновку через те, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували рух транспортного засобу позивача на дорозі М-05, де позивач керував автомобілем. Звертаємо увагу суду на те, що постанова була винесена 25.10.2018. Позовні матеріали надійшли відповідачу у жовтні 2019. Відповідно до наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» п. 8.3.1 строк зберігання відеозаписів становить з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах. БпЛА, 30 діб. Таким чином на момент надходження позовних матеріалів та подання відзиву докази із лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС000517 та нагрудного відеореєстратора поліцейського вже не зберігались, проте на момент розгляду справи, як видно із відео, доданого позивачем, вони були присутні. На момент початку відео фіксації позивачем розгляд справи відбувався близько 15 хвилин, зокрема самим відео підтверджується факт того, що позивача було ознайомлено з доказом правопорушення, поряд з тим він попросив повторно його ознайомити, проте була відсутня можливість оскільки прилад трукам втратив заряд акумулятора, а пройти до авто поліції позивач відмовився намагаючись таким чином уникнути відповідальності. Таким чином на момент розгляду справи вина позивача була доведеною в повному обсязі. Справу про адміністративне правопорушення позивачем 25.10.2018 було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, поліцейський назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Було ознайомлено із доказами вчинення правопорушення. Таким чином варто зазначити, що поліцейський під час прийняття рішення керувався доказами такими як фіксація швидкості автомобіля TOYOTA RAV-4 н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, поліцейський,

Outcome: partial