Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, який був укладений 14 лютого 2018 року та посвідчений Благовіщенським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області, від якого народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю (позивачем) та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання їх неповнолітньої дитини, допомоги на утримання сина не надає, тому позивач просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. З копії рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області №402/427/19 від 15 липня 2019 року вбачається, що з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Ухвалою судді Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2021 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження . Позивач в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву якою підтримує заявлені вимоги та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надіслав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить розглядати справу у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб 14 лютого 2018 року, який був посвідчений Благовіщенським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області за актовим записом №4 ( а.с. 9). Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] його батьками значаться - [PERSON] та [PERSON] ( а.с.10). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] та [PERSON] вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 11, а.с.12). З копії рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області №402/427/19 від 15 липня 2019 року вбачається, що з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення донькою повноліття ( а.с.13 - 14). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Окрім того, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свого малолітнього сина. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, та те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному об`ємі та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду - 13 грудня 2021 р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 40 копійок. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved