Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури від 14.05.2019 р. №1027, посилаючись на те, що між ними укладено договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівці. Згідно умов договору, [PERSON] зобов`язалась взяти участь у розвитку інфраструктури міста при здійсненні будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] та сплатити кошти пайового внеску у розмірі 434489,57 грн. Термін сплати пайового внеску визначено до 25.12.2020 року,але не пізніше прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, у грошовій безготівковій формі, шляхом перерахування коштів за реквізитами вказаним в договорі. Відповідно до договору у випадку прострочення термінів сплати пайового внеску, замовник сплачує міській раді пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що, діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу. У разі прострочення сплати пайового внеску понад 30 днів, останній сплачує міській раді штраф у розмірі 3 (трьох) відсотків від суми несплаченого внеску. Відповідачкою на виконання умов договору станом на 25.05.2021р. сплачено 6000 грн., залишок несплаченого внеску становить 428489,57грн. 18.12.2020 року Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради надіслав на адресу відповідачки лист-попередження від 18.12.2020р., лист-претензію від 16.02.2021р. та лист на відповідь відповідачки від 02.04.2021р., однак відповідачка жодних мір реагування не здійснила: кошти на спеціальний фонд міського бюджету не перераховано,що свідчить про порушення істотних умов договорувід 14.05.2019р. №1027. У зв`язку із неналежним виконання відповідачкою зобов`язання за договором, в період з 26.12.2020р. по 25.05.2021р. нарахована пеня у сумі - 23 173,65грн. та штраф через протермінування сплати пайового внеску, що перевищує 30-денний строк у сумі 13034,69 грн. А тому просив стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість в сумі 464697,91 грн. з яких: несплачена сума пайового внеску згідно договору №1027 становить 428489,57грн.; штраф 13 034,69 грн.; пеня 23 173,65 грн. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 липня 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачці строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачці надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його вітсутність, позов просить задовольнити. Представник відповідачки в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його вітсутність, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 14 травня 2019 року між Чернівецькою міською радою, яка діє від імені та в інтересах територіальної громади м. Чернівців, в особі директора департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради та [PERSON] на виконання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 12.04.2017 № 1413/17 укладено договір № 1027 про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівців (а.с. 6) (далі - договір про пайову участь). Відповідно до пункту 1.1 договору про пайову участь Замовник зобов`язується взяти участь у розвитку інфраструктури міста при здійсненні будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] . Пайова участь замовника у розвитку інфраструктури м.Чернівців полягає у перерахуванні ним до бюджету розвитку міста коштів у розмірі, в порядку та на умовах, визначених цим Договором (пункт 2.1. договору про пайову участь). Згідно з пунктом 2.2. договору про пайову участь кошти пайового внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Чернівців у розмірі 434489 грн. 57 коп. підлягають до сплати замовником відповідно до розрахунку, який є невід`ємною частиною цього Договору. У пункті 2.3. договору про пайову участь сторони погодили, що пайовий внесок сплачується Замовником до 25.12.2020 року, але не пізніше прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, у грошовій безготівковій формі, шляхом перерахування коштів. Відповідно до пункту 4.2 договору про пайову участь сплата пайового внеску повинна бути здійснена в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Крім того, пунктом 3.2 договору про пайову участь передбачено, що у разі прострочення Замовником термінів сплати пайового внеску, Замовник сплачує Міській раді пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу. До того ж, у разі прострочення Замовником термінів сплати пайового внеску понад 30 днів, останній сплачує Міській раді штраф у розмірі 3% від суми несплаченого внеску (пункт 3.3 договору про пайову участь). Водночас сплата неустойки не звільняє Замовника від виконання зобов`язань за цим договором в натурі (пункт 3.4 договору про пайову участь). Пунктом 4.1 договору про пайову участь визначено, що він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та дії до повного виконання зазначених в ньому зобов`язань. 18.12.2020 р. Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на адресу [PERSON] було надіслано лист-претензію №04/01-08/3-07/3082 про необхідність сплати коштів пайового внеску у розмірі 434489,57 грн., згідно Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівців № 1027 від 14.05.2019 р. (а.с. 10). 23.12.2020 року [PERSON] на адресу Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради подала заяву, в якій зазначила, що на даний час відбувається коригування проектної документації, що потребує додаткових фінансових витрат та просить відтермінувати сплату коштів на 2021 рік поквартально рівними частинами (а.с. 11). Відповідачкою була внесена сума пайового внеску в розмірі 6000 грн. на підтвердження наміру сплати коштів частинами, згідно квитанції №ПН2373739 від 23.12.20 року (а.с. 12). Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради надіслав відповідачці лист-претензію від 16.02.2021р.№ 04/01-08/3-07/684, в якій її проінформовано, що у зв`язку із прострочення терміну сплати пайового внеску, згідно Договору, в період з 26.12.2020 р. по 17.02.2021 р. нарахована пеня в сумі - 7607,16 грн. та штраф у сумі - 13034,69 грн. (а.с. 13). У відповідь на даний лист-претензію 12.03.2021 року представник відповідачки [PERSON] надіслав відповідь, у якій вказував свої доводи, що вимога щодо сплати коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Чернівці в сумі 434489,57 грн. є передчасною, а зобов`язання по сплаті пайового внеску - не може бути простроченим (а.с. 16). Згідно статей 629, 631 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами та набирає чинності з моменту його укладення. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Відповідно до статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, замовник об`єкта будівництва зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об`єкта містобудування в експлуатацію. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» виключено статтю 40. Таким чином, аргументи відповідачки про притягнення її до відповідальності з порушенням норм Конституції України не знайшли свого підтвердження при аналізі судом норм законодавства та матеріалів справи, оскільки відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. При вирішенні даного спору, суд враховує роз`яснення надані в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 09 листопада 2009 року № 9, відповідно до яких, судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана ВерховноюРадою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Стаття 73 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. На виконання вимог наведених правових норм рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 24 грудня 2015 року № 54 було затверджено Положення про порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Чернівці. Пунктами 1.3-1.5 Положення визначено, що дія Положення поширюється на всіх замовників, незалежно від форми власності (крім випадків, передбачених пунктом 1.7 цього Положення), які мають намір здійснити будівництво (реконструкцію, капітальний ремонт) об`єктів у м. Чернівцях чи здійснили будівництво (реконструкцію, капітальний ремонт) об`єктів, при цьому, не уклавши договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Чернівці. Пайова участь замовника у розвитку інфраструктури м.Чернівців полягає у перерахуванні ним до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію коштів до бюджету розвитку міста. Договір про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м.Чернівців укладається під час надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (з попереднім розрахунком пайового внеску відповідно до укрупнених показників вартості будівництва) або впродовж тридцяти календарних днів з моменту реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт (для замовників будівництва, що подали для реєстрації декларацію про початок виконання будівельних робіт або заяву на отримання дозволу на виконання будівельних робіт після набрання чинності цього Положення) (п.3 Положення). Згідно з пунктом 3.6. Положення пайовий внесок вноситься у грошовій безготівковій формі та сплачується в повній сумі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором, шляхом їх перерахування на рахунок, указаним у договорі про пайову участь. Пункт 7.3. Договору регламентує, що договір складений при повному розумінні сторін його умов та термінології українською мовою. Згідно з положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, згідно частини першої статті 638 ЦК України. Так, відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом у даному випадку чи висловлювала своє волевиявлення позивач на укладення оспорюваного правочину. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, згідно з положеннями статті 628 ЦК України. Суд вважає, що аргументи відповідачки, що Чернівецькою міською радою при укладенні договору №1027 «Про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівців» було неоднозначно зазначено строк сплати пайового внеску, а саме: розбіжність у пункті 4 (строк дії) Договору: «сплата пайового внеску повинна бути здійснена повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію» та розрахунку величини пайової участі (внеску) у розвитку інфраструктури міста Чернівців від 14 травня 2019 року: «…до 25.12.2020», є такими, що не знайшли свого підтвердження, а навпаки з матеріалів справи вбачається, що відповідачка погодилась з умовами договору та вживала заходи для сплати непогашеної суми пайового внеску. А саме, в грудні 2020 року відповідачкою направлено до виконавчого органу міської ради заяву, із змісту якої вбачається про обізнаність та розуміння сторони стосовно кінцевих строків сплати пайового внеску до 25.12.2020 року. Відповідачка у зазначеній заяві звернулась з проханням про продовження строку сплати коштів, враховуючи коригування проектної документації, яка потребує додаткових витрат. Цим же зверненням відповідачка просила відтермінувати сплату коштів на кінець 2021 року, крім того просила визначити графік сплати коштів рівними частинами. Проплата частини коштів згідно договору №1027 підтверджує, що відповідачка погодилась з умовами підписаного договору. Згідно з нормами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Сторона повинна дотримуватись умов договору за будь-яких обставин, навіть якщо вона не розуміє їх зміст. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд під час розгляду справи № 755/6962/19. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1, 3 статті 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання, за Договором в період з 26.12.2020 р. по 25.05.2021 р. нарахована пеня у сумі - 23 173,65 грн. Так як пропуск строку сплати пайового внеску перевищив 30-денний строк, відповідачу згідно пункту 3.3. Договору нарахований штраф у сумі 13034,69 грн. (а.с. 9). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідачки [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 464697,91 грн. з яких: несплачена сума пайового внеску згідно договору №1027 становить 428489,57грн.; штраф 13 034,69 грн.; пеня 23 173,65 грн., задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved