Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування обтяження нерухомого майна. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що з метою отримання спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , він звернувся до нотаріуса, де отримав відмову про вчинення нотаріальної дії по причині наявності накладення арешту на вказане нерухоме майно. Інформацію про виконавче провадження в межах якого були вчиненні вказані дії отримати на даний час неможливо, оскільки пройшов трирічний термін зберігання цієї інформації в архіві органу ДВС. Зважаючи на вказане та з метою реалізації спадкових прав, просить скасувати обтяження вищевказаного майна. Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача Першого ВДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в письмовій заяві просить розгляд справи без його участі, при вирішенні заявлених вимог покладається на розсуд суду. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала на праві власності його батьку - [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Луцького МНО Пастухової Н.В. від 24 березня 2021 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з наявністю арешту на вказане нерухоме майно (а.с.2). Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 225520790 від 25 вересня 2020 року, щодо об`єкту житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , наявний запис про обтяження № 6741306 від 06 березня 2008 року (підстава обтяження: постанова Відділу ДВС ЛМУЮ від 24 жовтня 2003 року, ВП № 17977) (а.с.3). Зважаючи на дату постанови виконавця у провадженні в рамках якого було накладено обтяження на зазначене майно, його матеріали на даний момент є знищеними у зв`язку із завершенням трирічного терміну зберігання, що відповідає положенням Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07 червня 2017 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України, (ст.ст.1218, 1231 ЦК України). З огляду на наведене, наявність обтяження нерухомого майна, що перебувало у власності спадкодавця, перешкоджає спадкоємцю реалізувати свої спадкові права. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За приписами ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Враховуючи те, що позивач є належним спадкоємцем майна спадкодавця, а існуючі на даний час арешт та заборона на відчуження нерухомого майна повністю унеможливлює реалізацію його спадкового права на отримання свідоцтва про право на спадщину, а також відсутність підстав для продовження обтяження на майно, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved