Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

В заявленому позові позивач, [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 23.12.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , у виконкомі Петрівської сільської ради Тлумацького району, Iвано-Франківської області, актовий запис №6. В шлюбі народилося двоє дiтей - син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітніми. Діти проживають з нею та спору щодо визначення місця проживання дітей немає. Останніх два роки вони, як подружжя разом не проживають, у них стали виникати різні непорозуміння, сварки, виявлятися неповага один до одного. Як такої сім`ї тривалий час вже немає, а тому шлюб зберегти неможливо i примирення недоцільне. Просить постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати та залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглядати без її участі та не заперечує проти заочного рішення суду (а.с.2). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не подав відзиву, на адресу суду 04.01.2022 року повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с.17). За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. 15.12.2021 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 23.12.2003 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Петрівської сільської ради Тлумацького району, Iвано-Франківської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 23.12.2003 року (а. с.3). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітнім, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с.4,5). Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Шлюбних відносин позивач і відповідач не підтримують, не проживають разом, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved