Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

22.11.2021 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтував тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано. Наразі син проживає з ним. Відповідач допомогу на утримання сина не надає, тому він вимушений звернутись до суду із відповідним позовом; просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Ухвалою судді від 09.12.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Ч. 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач позовні вимоги про стягнення аліментів підтримав, просив суд заяву задовольнити, слухання справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про день, час, місце слухання справи була належним чином повідомлена, відзив на позов суду не подавала. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини справи: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбних відносинах. Шлюб між ними розірвано. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.10.2010 року обох батьків було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] ; визначено місце проживання дитини з опікуном [PERSON] ; стягнуто аліменти на утримання сина на користь опікуна. Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.09.2019 року [PERSON] поновлено у батьківських правах стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , припинено стягнення аліментів з батька на утримання сина на користь [PERSON] . З листопада 2019 року син сторін зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає з разом з батьком та перебуває на його утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1 ст. 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу. Відповідач не є інвалідом, працездатна, утримання малолітньої дитини є абсолютним обов`язком її батьків. Абз. 3 ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища позивача, малолітньої дитини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 264, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved