Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

20.09.2021 представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15502,09 грн., посилаючись на наступні обставини. 19.02.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н від 19.02.2014 року про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитний рахунок та отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому було збільшено до 23 000,00 грн. Договір про надання банківських послуг складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, на що відповідач надав свою згоду, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у подальшому збільшивши його розмір до 23 000,00 грн. В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 16.08.2021 року має заборгованість в загальній сумі 15502,09 грн., яка складається з наступного: 15502,09 грн. - заборгованість за тілом кредита. Посилаючись на ст.526,527,530,1050,1054 ЦК України, представник банку просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, в якому у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомил, заяв не надала. Тому суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заяви б/н від 19.02.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг, за яким відповідачу відкрито картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4500,00 грн., який у подальшому було збільшено до 23 000,00 грн. Із заяви вбачається, що позичальник надав свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с. 14). Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредит встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущені порушення зобов`язання за кредитним договором, і він станом на 16.08.2021 року має заборгованість в загальній сумі 15502,09 грн., яка складається з наступного: 15502,09 грн. - заборгованість за тілом кредита. За ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із п. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 16.08.2021 року (а.с.10-11), а також виписку за договором № б/н станом на 18.08.2021 (роздруківку операцій за карткою ) (а.с 55-69), довідку про зміну умов кредитування (а.с. 12), з яких вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 15502,09 грн. Суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість. В судовому засіданні встановлено, що зобов`язання відповідачем [PERSON] виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови договору та позовні вимоги визгав повністю. Тому суд вважає можливим задовольнити позов АТ КБ «Приватбанк» та стягнути з відповідача суму заборгованості. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved