Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на їх неповнолітню дитину з підстав ненадання в добровільному порядку відповідачем коштів для утримання їх дитини, а саме: дочки [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05.03.1994 року, який зареєструвала у Виконавчому комітеті Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 1. Однак, рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13.08.2018 року у справі № 444/347/18, провадження № 2/444/491/2018, яке набрало законної сили, даний шлюб розірваний. У шлюбі в них з відповідачем народилося троє дітей, двоє з яких є вже повнолітніми, а саме: дочка, [PERSON] , 1997 року народження, та дочка, [PERSON] , 1999 року народження. Єдиною неповнолітньою дитиною в них із відповідачем є дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області 10.03.2006 року. Позивач зазначає, що з довідки № 710, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 17.12.2021 року, вбачається, що вона дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і маю такий склад сім`ї: [PERSON] , який хоч і зареєстрований, але за місцем реєстрації не проживає, дочка - [PERSON] , 1997 року народження, за місцем реєстрації не проживає, дочка - [PERSON] , 2006 року народження, дочка - [PERSON] 1999 року народження, внуки [PERSON] , 2019 року народження, [PERSON] , 2021 року народження. Тобто відповідач з ними хоч і зареєстрований, однак фактично не проживає. Окрім того позивач вказує, що їй відомо, що відповідач має іншу сім`ю. В той же час неповнолітня дочка, [PERSON] , зареєстрована та проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач взагалі не цікавиться потребами та інтересами неповнолітньої дитини упродовж останнього 1 (одного) року. До цього надав кошти на утримання [PERSON] мінливо, в розмірі, щодо дозволяло частково лише забезпечити її потреби. Крім того, був випадок, коли відповідач умисно пошкодив меблі дочки в будинку, які вона купила для дитини. Позивач вказує, що вона не зверталася упродовж тривалого часу з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, оскільки працювала, отримувала заробіток, та не бажала, щоб в майбутньому батько міг ставити вимоги про його утримання зі сторони дитини. Однак, на сьогоднішній день вона тяжко хворіє і не має можливості працювати безперервно, часто змушена перебувати на лікарняних, фактично більша частина заробітку та заощаджень нею витрачаються на купівлю ліків, проведення процедур, щоб підтримувати життєдіяльність. Зазначає, що на даний момент ще працює на посаді укладальника-пакувальника у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Родинна Ковбаска» та отримує заробіток після вирахування податків з квітня по вересень включно 2021 року в розмірі 37908 (тридцять сім тисяч дев`ятсот вісім) грн. 13 коп., тобто в місячному розмірі вона отримує заробітню плату, яка фактично рівна мінімальній заробітній платі в Україні. Позивач зазначає, що зважаючи на її стан здоров`я, вона не знає, що її чекає надалі, однак в неї немає впевненості, що відповідач буде добровільно надавати кошти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, оскільки він повністю став байдужий до неї. Їй надзвичайно важко забезпечувати належний рівень життя неповнолітній дитині за рахунок тих коштів, які вона заробляє, а тому вважає, що батько дитини, тобто відповідач у справі, який є особою молодого віку, здоровим та працездатним, не має жодних перешкод по стану здоров`я до праці, може і повинен сплачувати аліменти в сумі 5000,00 грн. на дитину щомісячно. Зокрема, дана сума обумовлена тим, що дочка швидко росте, а тому постійно потребує купівлі нового одягу, взуття, крім того, необхідним для неї є надання корисних продуктів харчування, ціни на які постійно зростають, досягли рівня європейських, купівля засобів гігієни, проведення дозвілля, оплата комунальних послуг. Дитина навчається у школі, що також вимагає купівлі канцелярського приладдя, відвідує додаткові заняття та гуртки, на які також є значні витрати. Звертає увагу суду, що у відповідача немає жодних перешкод по стану здоров`я для праці і як наслідок для отримання заробітку та надання з такого грошей для утримання дітей. Окрім того їй невідомо, чи відповідач є офіційно працевлаштований, однак вона точно знає, що він працює в Республіці Польща. Просить суд взяти до уваги, що оплата праці в Республіці Польща є значно вищою ніж в Україні. Просить врахувати також, що відповідач [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Сitroen», модель «Jumpy», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Також відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2423 гектара, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії III-ЛВ № 038627 від 10.04.2000 року. Також їй відомо, що відповідач [PERSON] 10.12.2021 року став власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 290476597 від 15.12.2021 року. А тому, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в її користь в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, згідно до законодавства України. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 28.12.2021 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не прибула, однак на адресу суду подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю. Просила суд справу розглядати за її відсутності на підставі поданих до суду доказів. Щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк.спр.34), від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України). А тому, суд врахувавши письмову заяву позивача, яка не заперечила, щодо розгляду справи за її відсутності та не заперечила, щодо проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача та на підставі поданих до суду доказів ухвалює заочне рішення в справі. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 05.03.1994 року було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 1. Однак рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13.08.2018 року у справі № 444/347/18, провадження № 2/444/491/2018, даний шлюб розірваний. Рішення суду набрало законної сили (арк.спр.12). У шлюбі у сторін народилося троє дітей, двоє з яких є вже повнолітніми, а саме дочка: [PERSON] , 1997 року народження, дочка, [PERSON] , 1999 року народження та дочка [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області 10.03.2006 року (арк.спр.13). Як встановлено із позовної заяви, та довідки № 710, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 17.12.2021 року, позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і має такий склад сім`ї: [PERSON] , - зареєстрований, але за місцем реєстрації не проживає, дочка - [PERSON] , 1997 року народження, за місцем реєстрації не проживає, дочка - [PERSON] , 2006 року народження, дочка - [PERSON] 1999 року народження, внуки [PERSON] , 2019 року народження, [PERSON] , 2021 року народження (арк.спр.14). Із копії довідки про доходи виданої [PERSON] 15.12.2021 року встановлено, що остання працює на посаді укладальника-пакувальника у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Родинна Ковбаска» та отримує заробіток після вирахування податків з квітня по вересень включно 2021 року в розмірі 37908 (тридцять сім тисяч дев`ятсот вісім) грн. 13 коп. (арк.спр.15). Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що відповідач [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Сitroen», модель «Jumpy», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (арк.спр.16-17). Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ № 038627 від 10.04.2000 року встановлено, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2423 гектара, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (арк.спр.18). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 290476597 від 15.12.2021 року встановлено, що відповідач [PERSON] 10.12.2021 року є власником квартири [ADDRESS] (арк.спр.19-20). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно свого обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини не виконує, утримувати дитини не допомагає, тому, суд приходить до висновку, що з нього належить стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; стан здоров`я та матеріальне становище матері дитини - позивачки в справі, яка працює, хворіє; стан здоров`я та матеріальне становище батька дитини - відповідача у справі і платника аліментів, який є працездатним, має у власності рухоме та нерухоме майно, а саме: транспортний засіб, квартиру, земельну ділянку, а відтак, може надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 5000,00 грн. на дитину до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд враховує обов`язок обох батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст.182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз`яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На час ухвалення рішення у справі розмір мінімальної заробітної плати становить 6 500 грн. 00 коп., станом на 2021 рік розмір мінімальної заробітної плати становив 6 000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум у 2021 році в Україні для дітей встановлено: віком від 6 до 18 років з 1 липня 2021 року - 2510 грн., з 1 грудня 2021 року - 2618 грн. Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум у 2022 році в Україні для дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 5000,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини буде значно погіршувати матеріальне становище відповідача. Так, позивач просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача у визначеній твердій грошовій сумі, однак, не доводить наявність отримання відповідачем мінливих доходів, або одержання їх в натурі в розмірах достатніх для щомісячної сплати ним аліментів в певній визначеній нею сумі, а саме в розмірі 5000 грн. Позивач не надала суду доказів щодо можливості відповідача надавати кошти на утримання неповнолітньої доньки у визначеному нею розмірі. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, які вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. А відтак, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, повинен бути визначений в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для частково задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial