Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вище зазначеною позовною заявою посилаючись на те, що позивачці на праві власності належать земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221981301:01:017:0006 та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3704 га, кадастровий номер 3221981301:01:017:0007, які розташовані по [ADDRESS] . Право власності підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 145112, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів від 13 жовтня 2004 року та серії ЯБ № 145113, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів від 13 жовтня 2004 року, відповідно. Вищевказані земельні ділянки передані у власність на підставі рішення органу місцевого самоврядування, а саме рішення Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області № 74 від 17.05.2004 року. Під час видачі державних актів було допущено помилки та не зазначено по батькові власника - « [PERSON] ». Вказана помилка виправлена недопустимим способом, шляхом дописування. Також в державних актах наявні виправлення порядкових номерів в Книзі записів реєстрації державних актів. Крім того, під час виготовлення нової технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, з`ясувалось, що фактично розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,3704 га, в той час як в державному акті площа вказана як 0,4005 га. Позивачка позбавлена можливості отримати державні акти без помилок, чим порушуються її права як власника. Враховуючи вищевикладене, представник позивачки просить суд визнати за [PERSON] право власності на спірні земельні ділянки. В разі задоволення позову просить не стягувати з відповідача судові витрати. У підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В. у своїй заяві позовні вимоги визнав повністю. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування підготовчого судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221981301:01:017:0006, яка розташована по [ADDRESS] . Право власності підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 145112, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів від 13 жовтня 2004 року. Вищевказана земельна ділянка передана у власність на підставі рішення 13 сесії 24 скликання Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області № 74 від 17.05.2004 року (а.с.8 - копія державного акту, а.с.10-12 - копія рішення з додатком, а.с.13-17 - копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а.с. 24-25 - копія інформації Державного земельного кадастру, а.с.34 - довідка). Позивачка є власником житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] (а.с.23 - копія свідоцтва). Також позивачці [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3704 га, кадастровий номер 3221981301:01:017:0007, яка розташована по [ADDRESS] . Право власності підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 145113, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів від 13 жовтня 2004 року. Вищевказана земельна ділянка передана у власність на підставі рішення 13 сесії 24 скликання Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області № 74 від 17.05.2004 року (а.с.9 - копія державного акту, а.с.10-12 - копія рішення з додатком, а.с.18-22 - копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а.с. 26-27 - копія інформації Державного земельного кадастру, а.с.34 - довідка). В державних актах серії ЯБ № 145112 та серії ЯБ № 145113 не зазначено по батькові власника [PERSON] - « [PERSON] ». Вказана помилка виправлена недопустимим способом, шляхом дописування. Також в державних актах наявні виправлення порядкових номерів державних актів в Книзі записів реєстрації державних актів (а.с.8,9 - копії державних актів). При цьому, згідно інформації внесеної до Державного земельного кадастру власником спірних земельних ділянок є саме [PERSON] . Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Позивачка не має можливості вільно розпоряджатись спірними земельними ділянками через наявність помилок у правовстановлюючих документах - державних актах серії ЯБ № 145112 та серії ЯБ № 145113. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.2.9 наказу Держкомзему України № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі» заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку здійснюється державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Відповідно до положень п. 4.1 наказу Держкомзему України № 325 від 22.06.2009 року «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою » виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Виправити вказану помилку у позасудовому порядку позивачка немає можливості, а також само отримати новий державний акт без помилки. Так, Законом України «Про державний земельний кадастр» припинено посвідчення прав на землю шляхом видачі державних актів, раніше видані правовстановлюючі документи на землю залишаються чинними, а відповідно до наказу Держкомзему України №325 від 22.06.2009 року, який діяв до 01.01.2013 року виправлення в державному акті не допускаються. Крім того, фактичний розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,3704 га, в той час як в державному акті площа вказана як 0,4005 га (а.с.35-36 - копія земельно-кадастрової книги, а.с.37-38 - копія пояснювальної записки). Таким чином, позивачка не може належним чином розпоряджатися належними їй земельними ділянками, чим порушується її право власності. Положення ст. 14 Конституції України передбачає, що право власності громадян на землю гарантується Конституцією і це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачкою [PERSON] право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221981301:01:017:0006 та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3704 га, кадастровий номер 3221981301:01:017:0007, які розташовані по [ADDRESS] . За клопотанням позивачки, суд не застосовує до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачкою судові витрати залишає за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved