Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 14.03.2014 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 146. На обґрунтування позову зазначив, що 14.03.2014 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказав, що шлюбні стосунки між ним та дружиною припинені у січні 2021 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого виникають безпідставні непорозуміння. На даний час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин подальше сумісне життя та збереження сім`ї з відповідачем вважає неможливим, на примирення не згоден. З урахуванням викладеного, просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат Лаврик Ю.А. в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивача. В клопотанні вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, строк для примирення не потрібний, оскільки позивач з відповідачем тривалий час проживають окремо, подальше збереження сім`ї є недоцільним. Місце проживання дитини визначене за згодою сторін та визначення судом не потребує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання, де позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Вказала, що строк для примирення надавати не потрібно, оскільки тривалий час з позивачем вони проживають окремо, збереження сім`ї є неможливим. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 14.03.2014 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 146, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що з січня 2021 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин вказують непорозуміння через протилежні погляди на сім`ю, ведення домашнього господарства. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. За згодою сторін неповнолітня дитина проживатиме з матір`ю. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Зважаючи на те, що відповідач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, набуте внаслідок укладення шлюбу.

Outcome: approved