Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2021 року звернулася до суду із указаним позовом до відповідача, який мотивувала тим, що 04.11.2006 вона із відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 173. За час шлюбу, [INFO] у них народився син - [PERSON] . Також позивачка зазначила, що почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувалися на початку 2013 року, але все одно вони намагалися неодноразово зберегти сім`ю та жити заради дитини. Однак, це їм не вдалося і у 2020 році шлюбні відносини були припинені. Крім того, позивачка вказала, що у неї з чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, з боку відповідача часто виникає агресія та неконтрольована поведінка, що має негативний вплив на її психологічний стан та стан дитини. Спільне господарство вони не ведуть, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного із них. Спір з приводу поділу спільного майна між ними відсутній. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] "; судові витрати залишити за нею. Ухвалою суду від 09.11.2021 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, судові витрати залишити за нею та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання повторно не з`явився із невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що 04.11.2006 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 173. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 3). За час шлюбу у позивачки та відповідача народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.04.2021 (а.с. 4). Сторони фактично припинили шлюбні відносини. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати та залишити позивачці присвоєне після реєстрації шлюбу прізвище. Відтак, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved