Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач АТ «КРЕДОБАНК» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за Кредитним договором №CL-232945 від 28.10.2019 року станом на 19.07.2021 року у розмірі 137085,74 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн. та суму витрат на професійну правову допомогу у розмірі 13708,57 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.10.2019 року між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-232945 на суму 113398,05 грн. під 41.19 відсотків річних на строк до 25.10.2024 року. 28.10.2019 року між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву №CL-232945 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено, інформацію про фактичні сімейні відносини та спільне проживання із [PERSON] . Відповідно до копії паспорту [PERSON] зазначено, що вона з 07.08.2010 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Відповідно до Анкети-заяви [PERSON] не заперечує проти отримання [PERSON] кредиту. Позивач покликається на практику Верховного Суду у справі №205882/18 від 07.0.2020 року, яка дозволяє залучати у спорах, в яких позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладення кредитного договору перебувала у шлюбі, - солідарним відповідачем іншого з подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки. Відповідач [PERSON] спочатку виконувала умови договору, а згодом перестала, внаслідок чого станом на 27.05.2021 року утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів. Відтак, у відповідності до ст. ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить стягнути з відповідачів судові витрати та витрати на професійну правову допомогу. Ухвалою від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачами не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. Представником позивача разом із позовною заявою подане до суду клопотання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, в якому представник також просить суд у разі неявки відповідачів ухвалити заочне рішення. Відповідачі не подали відзив на позовну заяву. Враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та наявність іншим умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Судом встановлено, що 28.10.2019 року між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-232945, відповідно до умов якого позивач надає позичальнику кредит у розмірі 113398,05 грн. на строк до 25.10.2024 року. За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 41.19 відсотків річних. Відповідно до п.п.6.1.,6.2. Договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього, позичальник здійснює погашення заборгованості за цим договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 4063 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяці, впродовж 60 місяців. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитних коштів на позичковий рахунок. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то остання ухиляється від їх виконання. Так, відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 27.05.2021 року становить у розмірі 137085,74 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 103493,57 грн. та заборгованості відсотками - 33592,17 грн. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Крім цього, 28.10.2019 року між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву №CL-232945 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено, інформацію про фактичні сімейні відносини та спільне проживання із [PERSON] . Відповідно до копії паспорту [PERSON] зазначено, що вона з 07.08.2010 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Відповідно до Анкети-заяви [PERSON] не заперечує проти отримання [PERSON] кредиту. Суд приймає до уваги, як належні та допустимі, покликання представника позивача на практику Верховного Суду у справі №205882/18 від 07.0.2020 року, яка дозволяє залучати у спорах, в яких позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладення кредитного договору перебувала у шлюбі, - солідарним відповідачем іншого з подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки. Відповідно до ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.4 ст.65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Отже, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що відповідачі взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарної заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять у розмірі 137085,74 грн., а відтак позов необхідно задовольнити повністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2270,00 грн. Крім цього, позивачем понесено витрати на професійну правову допомогу в розмірі 13708,57 грн., яка також підлягає солідарному стягнення з відповідачів.

Outcome: approved