Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.09.2021 року [PERSON] звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, додаткових витрат на утримання дитини, із змісту якого вбачається, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбних відносинах з 12.12.1998 року. В 2013 році шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.05.2013 року. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом з нею, що підтверджується довідкою ЦНАП № 14.03-08/85460 від 01.09.2021 року про склад сім`ї. Відповідач в належному розмірі в добровільному порядку утримувати дитину відмовляється, кошти на утримання дитини надає несвоєчасно або тривалий час не надає взагалі. Дитина фактично повністю перебуває на її утриманні. Вона самотужки не в змозі повністю її всім забезпечити. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Як їй відомо, відповідач офіційно не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має, має добрий стан здоров`я. Тому відповідач має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своєї неповнолітньої доньки на рівні, достатньому для її повноцінного розвитку. Тобто він має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Вона вважає, що за таких обставин відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу на дитину без погіршення його матеріального стану. Крім того, на даний час дитина має захворювання та знаходиться на ортодонтичному, стоматологічному обліку, потребує лікування. Відповідно до медичного плану, виданого 20.07.2021 року лікарем-стоматологом [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: аномально нейтральний прикус, скупченість зубів верхньої та нижньої щелепи, звуженість верхньої та нижньої щелепи, коротка вуздечка нижньої губи, мілкий присінок рота. Вказані дефекти заважають нормально розмовляти та жувати їжу. З цього ж плану вбачається, що для лікування дитини необхідно понести витрати на консультації лікарів, зняття відбитків і виготовлення контрольних діагностичних моделей, пластику лазером вуздечки нижньої губи, анестезію, встановлення металевої брекет-системи на нижню і верхню щелепу, всього на суму 15750 грн. Самостійно нести такі витрати їй складно, оскільки фактично на її утриманні перебуває і друга дитина від шлюбу з відповідачем [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно не бажає брати участь у вищевказаних додаткових витратах на неповнолітню дитину. Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) . Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. На підставі викладеного, враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, вона вважає, що з відповідача на її користь слід стягнути додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7875,00 грн. 1/2 частина коштів, в якості фінансування передбачуваних додаткових витрат на ортодонтичне та стоматологічне лікування дитини. З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору вона телефонувала відповідачу, але він відмовляється виконувати свої законні зобов`язання. Вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалося. Вона стверджує, що не зверталась раніше до відповідача з іншим позовом з тим самим предметом та з тих самих підстав, очікує понести судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги. Докази на підтвердження вказаних витрат будуть надані в судовому засіданні. Оригінали доданих документів, окрім паспорта та ідентифікаційного коду відповідача, знаходяться у неї. На підставі наведеного, у відповідності до ст. ст. 18, 84, 180, 181, 185, 191 СК України; ст. ст. 4, 12, 13, 16, 19, 27, 7-81, 137, 175, 184 ЦПК України, вона просила: 1. Стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. 2. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7875 грн. (вхідний № 32975/21 від 07.09.2021 року) (а. с. 1, 2) . \~ \~ \~ \~12.10.2021 року представник позивачки [PERSON] адвокат Фомінов Роман Миколайович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про долучення доказів оплатіи судових витрат на правову допомогу, відкладення розгляду цивільної справи, в якому він зазначив про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, додаткових витрат на утримання дитини, яка була призначена до розгляду на 12.10.2021 року на 09 годину 00 хвилин. У своїй позовній заяві [PERSON] зазначила про очікування понести судові витрати у зв`язку із розглядом даної справи, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги та надання доказів на підтвердження вказаних витрат в судовому засіданні. Таким чином, він долучає до матеріалів справи договір про надання правової допомоги, квитанцію про оплату адвокатських послуг, розрахунок витрат на правничу допомогу. Крім того, він просив перенести розгляд даної справи у зв`язку із його участю у іншій цивільній справі в Зарічному районному суді м. Суми 12.10.2021 року о 08 годині 45 хвилин, яка була призначена до розгляду раніше. Докази поважності його відсутності, в разі необхідності, будуть надані в наступне судове засідання (вхідний № 37445 від 12.10.2021 року) (а. с. 26) . \~ \~ \~ \~17.12.2021 року відповідач [PERSON] надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення на позовну заяву від 07.09.2021 року, в якому він зазначив про те, що ним був уважно розглянутий позов про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, додаткових витрат на утримання дитини. Він вважає його необґрунтованим в частині стягнення з нього додаткових витрат в розмірі 7875,00 грн. на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] , виходячи з наступного. Ним добровільно було перераховано на розрахунковий рахунок [PERSON] для проведення лікування в ортодонтичній клініці грошові кошти в загальній сумі 10000,00 грн. 09.09.2021 року, що підтверджується квитанціями від 09.09.2021 року за номерами: 735563108, 735564838, 735559155, 735561922, що додаються до матеріалів справи (вхідний № 46424 від 17.12.2021 року) (а. с. 40) . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Фомінов Роман Миколайович позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Він просив позов задовольнити у повному обсязі та ухвалити рішення, яким: 1. Стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. 2. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7875 грн. . \~ \~ \~ \~Позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином. Її неприбуття не є перешкодою для розгляду справи по суті. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів, заперечував проти стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини та витрат на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Оголосивши позовну заяву, заперечення на позовну заяву, вислухавши пояснення представника позивачки [PERSON] адвоката Фомінова Романа Миколайовича, пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши та перевіривши документи та копії документів, наданих позивачкою [PERSON] , відповідачем [PERSON] , суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов`язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин) , або чи розірвано їх шлюб. Обов`язок по утриманню зберігається і тоді, коли дитина народилася у шлюбі, який пізніше було визнано недійсним, а також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (див. ч. 2 ст. 166 СК України) . У випадку невиконання батьками від обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 164 КК України. Визнання батьків або одного із них недієздатними не припиняє їх обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. У такому випадку аліменти стягуються з їхньої пенсії або іншого доходу на загальних підставах. Обов`язок утримувати дитину не залежить від віку батьків. Смерть матері або батька чи оголошення їх померлими припиняє їх обов`язок по утриманню дитини. До спадкоємців померлих батьків обов`язок по утриманню дитини не переходить. Якщо на спадкоємця померлими батьками (матір`ю чи батьком) дитини було покладено обов`язок виплачувати зі спадщини певну грошову суму, то такий обов`язок не належить до аліментних, а є таким, що виникає на підставі заповідального відказу. Смерть дитини, оголошення її померлою припиняє аліментні обов`язки батьків, а у випадку визнання дитини безвісно відсутньою виконання рішення про стягнення аліментів повинно бути зупинене. Законом передбачені винятки із правила, встановленого даною нормою, за якими батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину (ст. 188 СК України) , або навпаки утримувати свою повнолітню дитину (ст. ст. 198, 199 СК України) . У свою чергу, в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено про те, що при вирішенні спору про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судам необхідно враховувати, що укладення нею шлюбу не припиняє передбаченого законом обов`язку утримувати її до досягнення повноліття, а утримання дитини, на яку стягуються аліменти, у державному чи комунальному закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі стягнення аліментів на користь того з батьків, з яким до цього проживала дитина, якщо він витрачає їх за цільовим призначенням. Якщо дитина постійно проживає в такому закладі, а батьки не беруть участі в її утриманні, адміністрація цього закладу має право пред`явити до них позов в інтересах дитини, оскільки виконує функції опікуна та піклувальника згідно зі ст. 245 СК України. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) . Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. \~ \~ \~ \~Отже, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Батьки мають право домовитись (укласти договір) про надання неповнолітнім та повнолітнім дітям коштів на покриття додаткових витрат. Питання про те, які витрати підлягають компенсації батьками та у якому розмірі, вирішується сторонами за домовленістю. При цьому не має значення, чи є діти непрацездатними та такими, що терплять нужду, та чи викликані додаткові витрати виключними (особливими) обставинами. Батьки можуть, зокрема, домовитись про сплату витрат на навчання дитини, зайняття спортом, музикою, відпочинок тощо. Домовленість про сплату батьками додаткових витрат на неповнолітніх дітей до 14 років, повнолітніх непрацездатних дітей, неповнолітніх дітей від 14 до 18 років, повнолітніх дітей, обмежених у дієздатності судом, укладається з врахуванням вимог положень гл. 16 СК України та положень ЦК України щодо дієздатності фізичної особи. Ч. 1 даної статті закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба) , так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) . Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Якщо дитина проживає разом з бабусею, дідусем, вони можуть пред`явити вимогу про фінансування наперед або покриття понесених додаткових витрат до матері та батька дитини. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. До участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами можна притягати лише батьків дитини. Оскільки у цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні суду окремо (п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ) . Таким чином, розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат і не може бути визначений у частці від заробітку (доходу) платника. 2. Дана стаття у ч. 2 передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо) , витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) , і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо) . Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо) . При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою збільшення або зменшення суми додаткових витрат. \~ \~ \~ \~Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога) , крім випадків, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Із змісту п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~Отже, що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Оскільки батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття в силу вимог закону, а саме: ч. 1 ст. 180 СК України, оскільки відповідач [PERSON] в змозі утримувати свою неповнолітню доньку та сплачувати аліменти, оскільки він не заперечував проти задоволення позову в цій частині, відтак суд дійшов висновку про те, що з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , слід стягнути на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, починаючи стягнення з 07.09.2021 року. \~ \~ \~ \~Отже, що стосується позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, то суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Надані представником позивачки [PERSON] адвокатом Фоміновим Романом Миколайовичем докази свідчать про те, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , дійсно потребує додаткових витратах, що викликані особливими обставинами (вона знаходиться на ортодонтичному, стоматологічному обліку, потребує лікування) . Натомість надані відповідачем ксерокопії квитанцій про перерахування грошових коштів на містять відомостей про те, що саме ці перераховані ним кошти спрямовані на покриття додаткових витрат на утримання дитини (відсутні відомості про призначення платежу) . Будь-яких інших переконливих, належних та допустимих доказів відповідач [PERSON] суду не надав. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , слід стягнути на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7875 грн. . \~ \~ \~ \~Отже, що стосується позовної вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Представником позивачки [PERSON] адвокатом Фоміновим Романом Миколайовичем надані ордер на надання правничої (правової) допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги, товарний чек № б/н від 12.10.2021 року, розрахунок витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 27-31) . \~ \~ \~ \~На думку суду розмір витрат на професійну правничу допомогу не є завищеним, є реальним. Вказаний розмір є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) , часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) , обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, відтак суд дійшов висновку про те, що з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , слід стягнути на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2500 грн. . \~ \~ \~ \~Крім того,

Outcome: partial