Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, проживаючого за адресою [ADDRESS] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , інваліда з дитинства 2 групи та призначити її його опікуном. В заяві зазначила, що на підставі рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 30 жовтня 2012 року у справі № 444/5587/12 її батько [PERSON] був призначений опікуном над його пасинком [PERSON] , [INFO] , який цим же судовим рішенням був визнаний недієздатним. Вона постійно спілкувалася зі своїм батьком та його сім`єю, у тому числі з пасинком її батька [PERSON] , [INFO] , інвалідом з дитинства 2 групи, як зі своїм зведеним братом. Між ними склалися нормальні, дружні, родинні відносини. Їй відомо, що за станом свого здоров`я її брат [PERSON] потребував постійного стороннього догляду, що підтверджується висновком № 421 лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу від 26.09.2012 року, висновком № 514 лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу від 16.11.2012 року, висновком ЛКК № 463 від 16.11.2012 року, висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу № 686 від 24.09.2015 року, висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу № 1097 від 06.09.2016 року. [INFO] її батько [PERSON] помер у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області за місцем свого проживання. Коли після смерті її батька постало питання про подальший догляд за її братом [PERSON] то її чоловік [PERSON] повністю погодився з нею та підтримав її у тому, що такий догляд за братом, інвалідом з дитинства 2 групи, повинна здійснювати саме вона, так як між нею та братом існують близькі родинні стосунки, є доброзичливе ставлення один до одного та повне розуміння нею потреб хворого брата, та тому, що брат повністю розуміє її та слухається. Саме тому, з дня смерті її батька [PERSON] , її брат [PERSON] став проживати у її сім`ї разом з її чоловіком [PERSON] . За її місцем проживання є всі необхідні умови для проживання брата. Вона здорова, має постійну роботу, позитивно характеризуюся за місцем проживання та за місцем роботи, тому вона не має перешкод для виконання обов`язків опікуна свого брата. Оскільки її брат внаслідок інвалідності з дитинства через розлад психіки не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, перебуває під її опікою постійно, між ними склалися доброзичливі родинні відносини, а також тому, що окрім нею немає інших рідних, які можуть бути його опікунами та живуть з ним, лише вона може бути призначена опікуном свого брата. В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити заяву. Представник заявниці в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічним викладеним в заяві. Представник органу опіки та піклування Компаніївської селищної ради Кіровоградської області не заперечувала проти задоволення заяви. На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.08.2021 року відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено до розгляду. Ухвалою суду від 22.09.2021 року призначено судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручено експертам комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» та зупинено провадження по справі та витребовано з комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради медичну документацію на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 06.01.2021 року відновлено провадження у справі. Вислухавши думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2012 року [PERSON] , [INFO] визнано недієздатним та призначено опікуном [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.17). З наданих до суду висновків лікарської комісії від 29.09.2012 року встановлено, що [PERSON] є інвалідом дитинства та потребує сторонньої допомоги (а.с.13-15) Заявник [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Після смерті батька [PERSON] , - заявниця забрала [PERSON] до місця свого проживання в с.Роздолля Кропивницького району Кіровоградської області, оскільки останній не міг обслуговувати себе самостійно, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кіровоградської області (а.с.18). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 399 від 05.11.2021, [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки (згідно МКХ-10, F-71.1). За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладення опіки.(а.с.76-78). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над особами, які визнанні недієздатними. Заявниця є єдиною близькою людиною [PERSON] , за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, стан здоров`я задовільний, є сімейною людиною, має постійне місце проживання.(а.с.26-29). Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Отже, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що [PERSON] , за своїм психічним станом нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому має бути визнаний судом недієздатним. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначення йому опікуна [PERSON] , [INFO] . Судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести на рахунок держави, як передбачено ч. 2 ст. 299 ЦПК України.

Outcome: approved