Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його діда, [PERSON] який помер [INFO] в с. Князе-Григорівка Великолепетиського району Херсонської області залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки на території Великолепетиської (Князегригригорівський старостинський округ) селищної ради Херсонської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу та копією сертифікату. Факт належності його дідові права на земельну частку (пай) розміром 5,37 умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Леніна» Великолепетиського району, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХС №003677 (виписаний 01.10.1996 року) підтверджується копією відповідного сертифікату та договором. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. На даний час його батьком [PERSON] не прийнято спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,37 умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Леніна» на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХС №003677 (виписаний 01.10.1996 року) та не вживаються заходи щодо оформлення зазначеного спадкового майна, що може порушувати права позивача у майбутньому. До вказаних спірних правовідносин застосовуються ЦК УРСР (1963 р), так як спадщина після смерті його діда відкрилася в період його дії. Позивачем спадщина була прийнята шляхом вступу в управління майном, що підтверджується наявністю у нього правовстановлюючих документів. У зв`язку із втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №003677 (виписаний 01.10.1996 року), через органи нотаріату оформити спадкове майно він не може, так як сертифікат є правовстановлюючим документом, а тому позивач просить суд визнати за ним - [PERSON] ( [INFO] ) в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,37 умовних кадастрових гектар із земель колишнього КСП «ім. Леніна» на території Великолепетиської селищної ради (Князегригорівський старостинський округ), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №003677, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №177, після смерті діда- [PERSON] , який помер [INFO] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але у позові просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідача [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що позов [PERSON] визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить суд розглянути справу у його відсутність. Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16.06.2000 року виданого Князегригорівської сільською радою Великолепетиського району Херсонської області, [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки на території Великолепетиської (Князегригригорівський старостинський округ) селищної ради Херсонської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу згідно якого [PERSON] придбав у [PERSON] право на земельну частку (пай), посвідчене сертефікатом ХС номер 003677, площею 5,37 умовних кадастрових гектарів на території Князегригорівської сільської ради, КСП "ім. Леніна" та копією сертифікатуа право на земельну частку (пай) серії ХС №003677, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №177. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 30.11.1968 року виданого Князегригорівською сільською радою Великолепетиського району Херсонської області, батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 15.12.1989 року виданого Великолепетиським районним відділом РАЦС в Херсонській області, батками якого є: [PERSON] та [PERSON] . На даний час [PERSON] не прийнято спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,37 умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Леніна» на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХС №003677 (виписаний 01.10.1996 року) та не вживаються заходи щодо оформлення зазначеного спадкового майна. Позивачем спадщина була прийнята шляхом вступу в управління майном, що підтверджується наявністю у нього правовстановлюючих документів. У зв`язку із втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №003677 (виписаний 01.10.1996 року), через органи нотаріату оформити спадкове майно він не може, так як сертифікат є правовстановлюючим документом. Відповідно до статтей 529, 530 ЦК УРСР існує дві черги спадкоємців за законом: -спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу. -при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: -якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; -якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так як із відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивач не звертався, проте прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний строк, шляхом вступу у володіння спадковим майном. Спадщину позивач прийняв, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] на даний час не вживає заходів щодо оформлення спадщини, що може порушити права позивача, як спадкоємця. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст. 12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до пі 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із п.2 вказаного Указу, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК (435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Статтею 3 Указу Президента України за №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст. ст. 524, 529, 548, 551 ЦК УРСР в ред. 1963 року вважає необхідним визнати за [PERSON] ( [INFO] ) в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,37 умовних кадастрових гектар із земель колишнього КСП «ім. Леніна» на території Великолепетиської селищної ради (Князегригорівський старостинський округ), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №003677, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №177, після смерті діда- [PERSON] , який помер [INFO] , крім того, відповідач позов визнав, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 551 ЦК УРСР в ред. 1963 року,

Outcome: approved