Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою і просила встановити факт прийняття нею спадщини її баби [PERSON] , яка померла [INFO] . У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. \~ \~ \~ \~Представники заінтересованих осіб, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з"явились, клопотали про розгляд справи без їх участі. Неявка учасників не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Заявник є рідною онукою [PERSON] по лінії батька, який помер до часу смерті [PERSON] (а.с.9-11) Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Свідок [PERSON] у суді підтвердила, що заявник здійснювала догляд за своєю бабою, а у подальшому одразу після її смерті протягом шести місяців і надалі доглядала її будинок і обробляла присадибну земельну ділянку. Як рідна онука була єдиною близькою родичкою, син спадкодавиці (батько заявниці) помер раніше від [PERSON] . Згідно пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України онука стала визнаватись спадкоємицею за правилом представлення від свого батька. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року„Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У п.3.3 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, повязаних з вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право власності на частку у спільному майні від 29.01.2009 року, вказувалось, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини;запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця,та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що\~необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК). Дослідивши письмові документи, та проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що факт прийняття спадщини, про якій зазначає заявник доводиться довідковою інформаціює з місця проживання спадкодавця (а.с.15), а також прийнятими та представленими правовстановлюючими документами на спадкове майно, що законно перебувають у розпорядженні заявниці, не спростовуються іншими доказами, та є достатніми для підтвердження юридичного факту, про який клопоче заявник, а тому вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved