Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом з тих підстав, що вона являється власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2002 року. У будинку зареєстровані двоє осіб: її донька [PERSON] та відповідач [PERSON] , з яким донька перебувала в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2001 року по 13.12.2007 року. Зазначає, що ще до розірвання шлюбу з донькою, відповідач припинив проживати з нею однією сім`єю та переїхав на інше місце і більше не повертався, його особистих речей у будинку немає, перешкод в проживанні йому ніхто не чинив. На даний час в будинку фактично проживає її донька [PERSON] з чоловіком [PERSON] , який за зазначеною адресою не зареєстрований. Реєстрація відповідача перешкоджає їй отримати субсидію на житлово-комунальні послуги, а також в повному обсязі реалізувати своє право власності на житло. Посилаючись на ці обставини, а також на те, що відповідач не проживає в будинку без поважних причин понад один рік, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Представник прзивачки в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України». Заслухавши пояснення, позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2002 року (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2001 року по 13.12.2007 року (а.с. 12,13). Після реєстрації шлюбу з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 14). Згідно довідки, виданої Садівською сільською радою Сумського району Сумської області № 405 від 21.10.2021 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] , 1981 р.н. та має слідуючий склад сім`ї: не родич: [PERSON] , 1978 р.н. (а.с. 15). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в шлюбі та вони проживали разом 7 років. Ще до розірвання шлюбу, у 2007 році [PERSON] переїхав з будинку [ADDRESS] до іншого місця проживання. Особистих речей відповідача в будинку немає, ніхто перешкод у проживанні йому не чинив. На даний час за вказаною адресою проживає вона зі своїм чоловіком [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивачка [PERSON] є його тещею, а відповідач [PERSON] - колишній чоловік його дружини [PERSON] . Йому відомо, що з 2007 року відповідач не проживає у будинку [ADDRESS] . Він з дружиною проживає за вказаною адресою з 2019 року. Зі слів дружини знає, що [PERSON] проживає в Росії та вона його просила добровільно знятися з реєстрації, він обіцяв, але так цього і не зробив. Свідок [PERSON] зазначив, що є сусідкою і товаришкою доньки позивачки [PERSON] . Коли вона проживала з [PERSON] , то вони також спілкувалися. Після того як [PERSON] з [PERSON] розірвали шлюб у 2007 році, [PERSON] перестав проживати в буд. [ADDRESS] , переїхавши до своєї матері на сусідню [ADDRESS] , а потім поїхав за кордон. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 317, 321 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач [PERSON] без поважних причин не мешкає в будинку з 2007 року, позивач ніяких перешкод в користуванні будинком йому не чинила, він добровільно покинув його і з зазначеного часу в ньому не проживає і не цікавиться ним, а його реєстрація перешкоджає позивачу належним чином користуватись будинком. Враховую викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved