Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

До Оболонського районного суду м. Києва звернулося Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 875,54 грн, заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №04128 від 30.10.2020 року у сумі 3549,40 грн, 3% річних та інфляційну складову боргу за вказаним актом у сумі 335,49 грн, заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення № 05954 від 14.01.2021 у сумі 3189,10 грн, 3% річних та інфляційну складову боргу за актом про порушення № 05954 від 14.01.2021 у сумі 113,45 грн, а також витрати на правову допомогу та по сплаті судового збору. У обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Як зазначає представник позивача, позивач ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго». 03.03.2010 між позивачем та відповідачем було укладено договір користування електричною енергією. Як стверджував позивач, він виконував взятий на себе обов`язок постачати відповідачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах. Натомість [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за спожиту електроенергію, допустив заборгованість з її оплати у сумі 875,54 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Крім того, 30.10.2020 за адресою відповідача, в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення (надалі - ПКЕЕН), а саме - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі що не є власністю ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключеннявиконано зі стоякових клем в ПРІЩ на АВ 25А і заходило в кв.164, проводом ПВ 2х0,75мм.кв. На підставі вищезазначеного, було складено Акт про порушення №04128 від 30.10.2020. Вдруге, за адресою відповідача 14.01.2021 проведено обстеження приладу обліку електроенергії та виявлено порушення щодо самовільного підключення, представниками позивача складено акт про порушення № 05954 від 14.01.2021. На підстав складених актів проведені засідання комісії та вирішено питання про проведення розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН у відповідності до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику. Станом на день звернення з позовною заявою заборгованість за спожиту електричну енергію становить 875,54 грн, заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №04128 від 30.10.2020 року у сумі 3549,40 грн, 3% річних та інфляційну складову боргу за вказаним актом у сумі 335,49 грн, заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення № 05954 від 14.01.2021 у сумі 3189,10 грн, 3% річних та інфляційну складову боргу за актом про порушення № 05954 від 14.01.2021 у сумі 113,45 грн. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх ворушених прав та економічних інтересів та просить стягнути з відповідача вказану суму, а також витрати на правову допомогу та по сплаті судового збору. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.09.2021 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд вирішити питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу на суму 2000,00грн. Відповідач повторно у судове засідання, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялався, шляхом направлення судових повісток. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються положеннями ст. 714 ЦК України, Законом України "Про електроенергетику" (чинним на момент виникнення спірних правовідносин), Закону України "Про ринок електричної енергії", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (чинними на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ПКЕЕН), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON] є власником особового рахунку № [NUMBER] (отримувачем) електричної енергії, за адресою: [ADDRESS] . 03.03.2010 між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» та [PERSON] , було укладено договір про користування електричною енергією №15042116427, за умовами якого енергопостачальна компанія бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені договором. На підставі рішення позачергових Загальних зборів акціонерів ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КИЇВЕНЕРГО» від 13 листопада 2017 року про реорганізацію та рішення Загальних зборів акціонерів ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про заснування товариства від 22 грудня 2017 року, було створено Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» шляхом виділу з ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» товариства та передачі йому частини майна, прав та обов`язків ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КИЇВЕНЕРГО». Відповідно до ч. 13 розділу ХVІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі відокремлення оператор системи розподілу, яким є ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією. На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 68 ЖК України, п.20 Правил користування електричною енергією (затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року за №1357) встановлено обов`язок наймача своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову й електричну енергію та інші послуги). Відповідно до п.п.19, 20, 21 Правил користування електричною енергією споживач зобов`язаний оплачувати послуги з користування електричної енергії у строки, встановлені договором або законом. Згідно із п. 48 Правил, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Усупереч вищезазначених умов позивач несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував за спожиту електричну енергію. Як убачається із матеріалів справи, станом на 01.01.2019 заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електричну енергію становить 875,54 грн. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за спожиту електроенергію, допустив заборгованість з її оплати у сумі 875,54 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за спожиту електроенергію станом на 01.01.2019 у сумі 875,54 грн. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за не обліковану електричну енергію, суд зазначає наступне. 30.10.2020 за адресою відповідача: [ADDRESS] , в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» виявлено порушення: п.п. 7, п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення стумоприймачів до електричної мережі, що не є власністю ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з порушенням схеми обліку, поза приладом обліку. Самовільне підключення виконано зі стоякових клем в ПРЩ на АВ 25А і заходило в кв. 164, проводом ПВ 2х0,75 мм?. На підставі виявленого порушення представником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було складено акт №04128 від 30.10.2020 про порушення ПРРЕЕ, який підписаний двома представниками енергопостачальника та інженером КП «КК Оболонського району» (а.с. 43). Вказаний акт разом із повідомленням про дату, час та місце його розгляду направлено на ім`я відповідача за адресою: [ADDRESS] . Проте, вказаний лист повернувся за терміном зберігання його відправнику (а.с.47). 15.12.2020 відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень ПРРЕЕ. Комісією встановлено, що споживач, який проживає за адресою: [ADDRESS] , допустив порушення ПРРЕЕ . На підставі вказаного, було прийнято рішення провести розрахунок вартості спожитої не облікованої електроенергії за період з 09.09.2020 по 30.10.2020 у відповідності з пунктом №8.4.13 та за формулою №8 визначеного главою 8.4. розділу VIII ПРРЕЕ. Сума компенсації за недораховану електроенергію становить 3549, 40 грн (а.с. 48). Протокол засідання комісії № 3301 від 15.12.2020. 22.12.2020 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на адресу відповідача скеровано лист №3/01/3/11-34310, разом з протоколом, копією розрахунку, у якому відповідачу запропоновано здійснити оплату вищезазначеної суми. Вказаний лист повернувся за терміном зберігання його відправнику. Так, 14.01.2021 за адресою [PERSON] в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» було виявлено факт порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п.8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення електроустановок струмоприймачів, електропроводки, до електромережі (ОСР), що не є власністю ОСР. Не санкціоноване (не погоджене) ОСР після відключення з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом від поверхневого розподільчого щита до квартири відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. Порушення продемонстровано споживачу. На підставі виявленого порушення представником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було складено акт про порушення від 14.01.2021 року № 05954, який підписаний двома представниками енергопостачальника та інженером КП «КК Оболонського району» (а. с. 57). Вказаний акт разом із повідомленням про дату, час та місце його розгляду направлено на ім`я відповідача за адресою: [ADDRESS] . Проте, вказаний лист повернувся за терміном зберігання його відправнику (а.с.58). 23.02.2021 відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень ПРРЕЕ. Комісією встановлено, що споживач, який проживає за адресою: [ADDRESS] , допустив порушення ПРРЕЕ. На підставі вказаного, було прийнято рішення провести розрахунок вартості спожитої не облікованої електроенергії за період з 04.12.2020 по 14.01.2021 у відповідності з пунктом №8.4.13 та за формулою №8 визначеного главою 8.4. розділу VIII ПРРЕЕ. Сума компенсації за недораховану електроенергію становить 3189, 10 грн (а.с. 60). Протокол засідання комісії № 232 від 23.02.2021. 26.02.2021 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на адресу відповідача скеровано лист №3/01/3/М-5832, разом з протоколом, копією розрахунку, квитанції у якому відповідачу запропоновано здійснити оплату вищезазначеної суми. Вказаний лист повернувся за терміном зберігання його відправнику. Докази оскарження відповідачем рішення комісії з розгляду актів про порушення №3301 від 15.12.2020 та №232 від 23.02.2021 у матеріалах справи, відсутні. Доказів на спростування розрахунків вартості необлікованої електричної енергії відповідачем суду також не надано. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Стаття 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричної енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999р. (до 11.06.2018 року), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 р. (далі Правила) Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562 та Законом України «Про ринок електричної енергії». Підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила). За змістом статей 6, 526, 626-631 ЦК України, договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Частиною 1 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Пунктом 4 частиною 2 статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п.3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року (ПРРЕЕ), постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку. Як зазначалося вище, відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ), передбачений, зокрема, обов`язок споживача користуватися електричною енергією виключно на підставі договору; сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електроенергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (п. 8.2.6 Правил). Пунктом 8.4.1 ПРРЕЕ передбачено, що оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави. Згідно п. 8.4.2 глави 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення, зокрема таких порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку; самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку. Відповідно до п. 8.4.11 (формула №5) глави 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 5 пункту глави 8.4 вказаних Правил, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії розраховується за формулою №5, відповідно до якої вона вираховується шляхом множення величини дозволеної потужності для цієї точки комерційного обліку, передбачена договором між побутовим споживачем та оператором системи на коефіцієнт сезонності (приймається рівним 0,8 у період з 01 травня до 30 вересня та рівним 1 на період з 01 жовтня до 30 квітня), коефіцієнт використання потужності та на число двадцять чотири. Пунктом 8.4.13 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення, визначається за формулою 8 цієї глави, відповідно до якої вона вираховується шляхом множення потужностість самовільного підключення, що розраховується за відповідною формулою на час використання самовільного підключення протягом доби, який приймається рівним 12 год/добу. За змістом п.8.2.7 Правил кошти за не обліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.1116 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, чи бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що позивачем доведено, що за адресою: [ADDRESS] , мали місце порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, які було виявлено 30.10.2020 та 14.01.2021, про що складено акт про порушення №04128 та №05954. При цьому розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням правил ПРРЕЕ, проведений позивачем згідно з вимогами норм діючого законодавства відповідно до п. 8.4.13 Правил за формулою (8). Судом встановлено, що заборгованість за вказаними актами про порушення ПРРЕЕ відповідачем не погашена. Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які він посилається у позовній заяві, а стороною відповідача вони не спростовані. З урахуванням наведеного, сума заборгованості за не обліковану електричну енергію за вказаними актами про порушення підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Втрати ПрАТ "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" від інфляції у зв`язку з несплатою [PERSON] становлять заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №04128 від 30.10.2020 року у сумі 3549,40 грн, 3% річних та інфляційну складову боргу за вказаним актом у сумі 335,49 грн, заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення № 05954 від 14.01.2021 у сумі 3189,10 грн, 3% річних та інфляційну складову боргу за актом про порушення № 05954 від 14.01.2021 у сумі 113,45 грн У частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2020 року між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та Адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК» було укладено договір про надання правової допомоги №308-20, відповідно до умов якого виконавець зобов`язаний надати клієнтові правову допомогу. Відповідно до п. 3.1, 3.2 вказаного договору приймання-передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг. 28 квітня 2021 року між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та Адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК» було підписано додаткову угоду від 28 квітня 2021 року №3 до договору №308-20 про надання правової допомоги від 15 квітня 2020 року. У п.1.3 додаткової угоди сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога та судова інстанція відображається сторонами в акті наданих послуг. Відповідно до п. 4.4 додаткової угоди вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній справі може визначатись погодинно або у фіксованому розмірі. З акту надання послуг №249 від 20.01.2022, підписаного між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та Адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК» вбачається, що адвокатом було виконано наступні послуги: надання консультацій клієнту щодо стратегії захисту та представництва його інтересів в суді, збір доказів по судовій справі, проведення розрахунку ціни позову, судового збору з формуванням платіжного доручення для його сплати, підготовка та подання до Оболонського районного суду м. Києва позовної заяви про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію спожиту, супроводження справи. Фіксована вартість послуг склала 2 000,00 грн. Вирішуючи дану вимогу по суті, суд враховує те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року № 159/5837/19. Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу, а також ураховуючи критерій складності справи, обсяг виконаних робіт, ціну позову, досвід адвоката, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень.

Outcome: approved