Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: житловий будинок, загальною площею 61,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,4066 га, кадастровий номер 4621281200:01:002:0023, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Верхній Дорожів Дрогобицького району Львівської області, ділянку, площею 0,1200 га, кадастровий номер 4621281200:01:002:0355 для індивідуального садівництва. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла його бабця [PERSON] . До дня своєї смерті вона проживала і була зареєстрована разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Звернувся до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером 4621281200:05:000:0562, зареєстроване в реєстрі №3356 та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером 4621281200:04:000:0012, зареєстроване в реєстрі №3355. Після смерті бабці залишилося ще спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , який був збудований нею, та згідно погосподарських книгах вона рахувалася власницею. Також до складу спадщини входять земельні ділянки, а саме: земельна ділянка, площею 0,4066 га для ведення особистого селянського господарства,ю кадастровий номер 4621281200:01:002:0023, розташована в с.Верхній Дорожів Дрогобицького району Львівської області; земельна ділянка, площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва кадастровий номер 4621281200:01:002:0355, розташована в с.Верхній Дорожів Дрогобицького району Львівської області. НА вище зазначені земельні ділянки за життя його бабця виготовила технічну документацію із землеустрою щодо приватизації цих земельних ділянок, що підтверджується витягами із Державного земельного кадастру про земельні ділянки: НВ -5918098992021 від 12.05.2021 та НВ 1815484792021 від 11.05.20021, але не встигла зареєструвати в реєстрі речових прав та отримати витяги про реєстрацію права власності. Постановою приватного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на таке майно. Відтак, для захисту своїх спадкових прав змушений звертатись до суду з даним позовом. Процесуальні дії у справі: 09.12.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі, постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 17.01.2022. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить позов задоволити. Представник відповідача селищний голова М.Живчин подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявленів позовні вимоги підтримує, заперечень не має. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлено судом: [PERSON] є внуком [PERSON] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , Свідоцтво про народження [NUMBER] ). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину. Дане підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.10.2021нв земельну ділянку площею 1,142 га, кадастровий номер 4621281200:05:000:0562, місце розташування: Львівська область Дрогобицький район Верхньодорожівська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №279599376, а також Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2021 на земельну ділянку площею 1,1829 га, кадастровий номер: 4621281200:04:000:0012, місце розташування Львівська область Дрогобицький район Верхньодорожівська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №279599281. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. 19.10.2021, до складу спадкового майна належить ще: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,4066 га,кадастровий номер 4621281200:01:002:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Львівської області, Дрогобицький район, с.Верхній Дорожів; земельна ділянка площею 0,1200 га, кадастровий номер: 4621281200:01:002:0355, цільове призначення: для ведення індивідуального садівництва, місце розташування: Львівська область Дрогобицький район с.Верхній Дорожів. На підставі зазначеної постанови приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказане майно у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Згідно довідки Меденицької селищної ради №428 від 18.10.2021 [PERSON] до моменту смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , та згідно по господарської книги №2 за 2016 рік, Верхньодорожівської сільської ради с.Верхній Дорожів Дрогобицького району Львівської області зроблено запис: номер по господарського обліку №04-521, що [PERSON] , була власником будинку на [ADDRESS] , рік побудови 1970 р. Як вбачається з довідки КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» №1675 від 19.10.2021 дані про реєстрацію вищевказаного будинку відсутні, загальна площа 61,3 кв.м., житлова 31,7 кв.м., інвентаризаційна вартість 120717 грн. З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 5918098992021 вбачається, що [PERSON] виготовила проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер: 4621281200:01:002:0355, цільове призначення для індивідуального садівництва. Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. Проте, [PERSON] не встигла зареєструвати в реєстрі речових прав та отримати Витяги про реєстрацію права власності. Оцінка суду. Згідно статей 16 та 328 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив, а також діти та батьки спадкодавця. У відповідності до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч.1 ст.1296\~ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.66-69 Закону України "Про нотаріат", п. 4.15 Порядку вчинена нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції У країн 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п.2, 3 Постанови Пленум\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вимогами ст.392\~ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні спадкового майна, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання права власності на житловий будинок є підставним та підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання права власності на земельні ділянки, суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити, виходячи з наступного. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то до спадкоємців переходить право на завершення процедури приватизації та одержання державного акту про право власності на земельну ділянку на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З таких підстав, суд роз`яснює позивачу його право на врегулювання даного спору в позасудовому порядку, а саме: право на звернення до органу місцевого самоврядування із відповідною заявою на завершення процедури приватизації спірних земельних ділянок. Даний правовий висновок кореспондує й з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові №623/633/17 від 30.06.2020.

Outcome: dismissed