Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Орган опіки та піклування піклування Червонослобідської сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] та Судді А.І. про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказують, що відполвідачі є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На позачерговому засіданні виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради прийнято рішення від 22.11.2021 № 203 «Про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері та батька, та влаштування до державної установи» На разі малолітня дитина [PERSON] перебуває в КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дії Черкаської обласної ради». Сім`я [PERSON] та [PERSON] знаходиться в категорії СЖО в ЦНСП Червонослобідської сільської ради. З 2016 року сім`я [PERSON] перебувала на обліку Черкаського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як сім`я, яка потрапила у складні життєві обставини, а з 2020 року сім`я перебуває на обліку Центру надання соціальних послуг Червонослобідської сільської ради. Батьки [PERSON] та [PERSON] тривалий час не мають постійно матеріального доходу, іноді батько займається тимчасовими підробіткам. Працівниками ЦНСП Червонослобідської сільської ради неодноразово запропоновано допомога у сприянні працевлаштування батьків малолітньої дитини. Однак, ні мати, ні батько свідомо не мають бажання працювати, покращувати матеріальний стан родини та умови проживання у вище вказаному домоволодінні. При відвідуваннях даної родини часто дитини не має ні дома, ні на навчанні. Місцеперебування дитини батьки не знають. Стиль поведінки і сімейні взаємини дорослих не сприяють нормальному розвитку дитини, недостатньо приділяють уваги щодо належного догляду та виховання дитини. Під час обстеження умов проживання в будинку встановлено, що тривалий час, а саме період з 2019 по 2021 роки завжди відсутні санітарно-гігієнічні умови для проживання дитини. В будинку досить темно, холодно, брудно, характерний запах цвілі. Відсутні електро-, газо- та водопостачання. Будинок потребує ремонтних робіт. Дитячі речі в обмеженій кількості, брудні, не відповідають по сезону. Дитина [PERSON] часто ходить брудний, неохайний, недоглянутий, не дотримується гігієни. Іноді дитина сама готує собі їсти, на вогнищі, на подвір`ї домоволодіння. У 2020 році неодноразово членами комісії у складі служби у справах дітей виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради та ЦНСП Червонослобідської сільської ради було здійснено консультування Судді С.М. та [PERSON] щодо виховання та належного догляду за дитиною. При кожному відвідування даної родини було встановлено, наявність в обмеженій кількості продуктів харчування або ж їх абсолютна відсутність. Відповідно в малолітньої дитини немає раціонального харчування, буває голодним, що становить загрозу для життя та здоров`я дитини. Протягом тривалого часу батьки ухиляються від виховання свого малолітнього сина, обмежують його у харчуванні, одязі, предметах першої необхідності, схиляють дитину до вживання алкоголю та паління сигарет. Проблема зловживання алкоголем матері та батька перешкоджає та ставить під загрозу повноцінне утримання та виховання малолітньої дитини Судді М.А. У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що громадяни [PERSON] та Суддя А.І.. в зв`язку із складною життєвою ситуацією, неспроможні самостійно утримувати та забезпечити повноцінний догляд, навчання та виховання малолітнього сина [PERSON] , з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітньої дитини, а тому позивач просить відібрати [PERSON] , [INFO] , без позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав та стягнути з відповідачів аліменти на утримання сина у розмірі по 1/4 частині усіх видів заробітку з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В судове засідання представник позивача органу опіки та піклування Червонослобідської сільської ради Дука В.В. не з`явилася, проте на адресу суду надійшла заява про підтримання позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи просила провести без її участі. В судове засідання відповідачі Суддя С.М. та Суддя А.І. не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, що підтверджується даними поштового повідомлення про вручення повістки. Відзиві на позов Органу опіки та піклування Червонослобідської сільської ради та бідь які клопотання по справі, від відповідачів до суду не надходило. Представник третьої особи Центру надання соціальних послуг Червонослобідської сільської ради Гребінник Т.В. та представник третьої особи комунального закладу «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» Святченко Н.А. у судове засідання не з`явилися, проте на адресу суду від Гребінник Т.В. та Святченко Н.А. надійшли заяви про підтримання позовних вимог Органу опіки та піклування Червонослобідської сільської ради у повному обсязі, розгляд справи просили провести без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області від 10.10.2011 року, вбачається, що [PERSON] та Суддя Анатолій Іванович, є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , №1 від 21.01.2020 року, №8 від 12.02.2020 року, №10 від 14.02.2020 року, №11 від 18.02.2020 року, №13 від 25.02.2020 року, №12 від 03.09.2021 року, №16 від 21.09.2021 року, №17 від 23.09.2021 року затверджених начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради В.Дука встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] та батьком Суддя А.І. у [ADDRESS] . Власником домоволодіння є Суддя С.М. Стиль поведінки і сімейні взаємини дорослих не сприяють нормальному розвитку дитини, недостатньо приділяють уваги щодо належного догляду та виховання дитини. У будинку відсутні санітарно-гігієнічні умови для проживання дитини, досить темно, холодно, брудно, характерний запах цвілі. Відсутні електро-, газо- та водопостачання. Будинок потребує ремонтних робіт. Дитячі речі в обмеженій кількості, брудні, не відповідають по сезону. Дитина [PERSON] часто ходить брудний, неохайний, недоглянутий, не дотримується гігієни. Іноді дитина сама готує собі їсти, на вогнищі, на подвір`ї домоволодіння. Згідно рішення виконавчого комітету Червонослобіської сільської ради комісії з питань захисту прав дитини від 16.11.2021 року №55 вирішено за доцільне відібрати без позбавлення батьківських прав малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] та батька [PERSON] , [INFO] у зв`язку із свідомим ухиленням від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно повідомлення Центру надання соціальних послуг Червонослобідської сільської ради Черкаської області від 22.11.2021 року №180 вбачається, що Суддя С.М. та Суддя А.І. відмовляються від отримання соціальної послуги соціального супроводу, не дослухаються до рекомендацій працівників ЦНСП Червонослобідської сільської ради, мати поводить себе агресивно, до співпраці батьки не готові. Відповідно до рішення виконавчого комітету Червонослобідської сілської ради від 22.11.2021 року №203 вирішено негайно відібрати без позбавлення батьківського піклування малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері Судді С.М. та батька [PERSON] у зв`язку із безпосередньою загрозою для життя та здоров`я дитини. Влаштувати малолітнього [PERSON] до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради». Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як з`ясовано судом, тривалий час батьки свідомо ухиляються від належного виконання батьківські обов`язки, не дбають про здоров`я, духовний та моральний розвиток дитини, не забезпечують здобуття нею освіти, не мають виховного впливу на дитину. Щоб не позбавляти дитину сім`ї, і водночас забезпечити її інтереси, якщо батьки за об`єктивними причинами не спроможні виховувати дитину та здійснювати належний нагляд за нею, законодавством установлена спеціальна норма. Ця норма - відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав (ст. 170 СК України), яка виступає як сімейно-правова санкція поряд із позбавленням батьківських прав і є мірою відповідальності батьків за неналежне виховання дітей у сім`ї. Відібрання малолітнього від батьків без позбавлення батьківських прав, продиктовано турботою про малолітню і неможливістю батьків самостійно визначити її долю. Також є по суті превентивною мірою відносно батьків, оскільки надає їм можливість змінити своє ставлення до виховання дитини та слід розглядати як захід первинного впливу на батьків, які не справляються зі своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. За змістом ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. № 3, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В даному випадку, судом встановлено, що малолітній [PERSON] опинився у складних життєвих обставинах, а саме те, що його батьки [PERSON] та Суддя А.І. неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки відносно нього, не дбають про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, діють всупереч інтересам дитини, тим самим позбавили його права на належне батьківське виховання та утримання. Суд також враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, відповідно до якої під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Водночас, згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину та відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що Суддя С.М., Суддя А.І. не піклуються про фізичний і духовний розвиток свого сина, його навчанням, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, що свідчить про ухилення ними від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про необхідність відібрання у Судді С.М. та Судді А.І. малолітнього [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання сина підлягають до задоволення. Згідно п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1816грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved