Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ТОВ «Прості займи» в обґрунтування якої вказано, що 31.08.2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір про надання фінансових послуг № 180831-063726 відповідно до якого відповідачу було надано кредит на суму 2700,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 54,00 грн. за кожен день користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 26.07.2021 року за нею рахується заборгованість на загальну суму 63876,44 грн., яка складається з: 2700,00 грн. - сума кредиту; 56430,00 грн. - проценти за користування кредитом; 1350,00 грн. - пеня; 741,95 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2654,49 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання фінансових послуг № 180831-063726 від 31.08.2018 року в розмірі 63876,44 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Суд вважає, що відповідач не з`явилася до суду без поважних причин, не подала відзив, тому, вирішує справу на підставі наявних в ній доказах та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог та дійшов наступного висновку. Судом вставлено, що 31.08.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір про надання фінансових послуг № 180831-063726, за яким відповідачу було надано кредит на суму 2700,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 54,00 грн. за кожен день користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 26.07.2021 року грошові кошти 31.08.2018 року були перераховані на зазначений картковий рахунок у розмірі 2700,00 грн. Згідно наданого позивачем алгоритму укладення договору за допомогою мережі «Інтернет» після подачі відповідної заяви позичальником отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети. Враховуючи розрахунок заборгованості за кредитним договором від 31.08.2018 №180831-063726, а також розрахунок збитків від інфляції станом на 26.07.2021 року заборгованість відповідача становить 63876,44 грн., з яких 2700,00 грн. - сума кредиту; 56430,00 грн. - проценти за користування кредитом; 1350,00 грн. - пеня; 741,95 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2654,49 грн. - 3 % річних від простроченої суми Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 31.08.2018 №180831-063726, встановлено, що 15.09.2018 року було здійснено часткове погашення заборгованості та внесено грошові кошти у розмірі 864,00 грн. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Прості займи» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору від 31.08.2018 №180831-063726, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 63876,44 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пропорційно розміру задоволених вимог, в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved