Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ЛЛ-01138562 від 02.04.2021 року у розмірі 9159,99 гривень та судові витрати у розмірі 2270 гривні, посилаючись на те, що у між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір від 02.04.2021р. № ЛЛ-01138562 на суму 2 400,00 грн. з оплатою процентів за користування кредитом. Зазначений Кредитний договір про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства:www.vashagotivochka.ua. Під час реєстрації в інформаційно - телекомунікаційній системі Товариства, Позичальник надав всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів Кредитного договору та проставив відмітку про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, що відповідає Закону України «Про захист персональних даних» та рекомендаціям Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо застосування положень цього Закону. Враховуючи те, що договір укладався відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», то примірник Кредитного договору був наданий Позичальнику в його особистому кабінеті на сайті Товариства. Кредитодавець повністю виконав взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання, про що свідчить підтвердження платіжного сервісу АТ «ПУМБ» про проведення успішної видачі займу на карту [PERSON] за договором від 02.04.2021р. № ЛЛ-01138562 в сумі 2 400,00 грн. Боржник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором не виконав, в визначені кредитним договором строки, а саме станом на 06.08.2021 р. заборгованість не погасив, не сплачує нараховані у відповідності до п. 1.4.1- 1.4.2 Кредитного договору проценти за користування ним, таким чином ухиляючись від виконання прийнятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, грубо порушуючи його умови та вимоги ст.ст. 525,526,611 ЦПК України. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про сплату заборгованості. Заборгованість за Кредитним договором відповідачем до теперішнього часу не погашена. Загальний розмір боргу за Кредитним договором № ЛЛ-01138562 від 02.04.2021р. станом на 06.08.2021 р. складає 9 159,99 грн. з яких: заборгованість по сумі кредиту - 2400,00 грн.; заборгованість по процентам - 6 723,84 грн., з яких 3,84 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору, а 6 720,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору від 02.04.2021р. № ЛЛ-01138562; три проценти річних від простроченої суми -36,15 грн. нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Ухвалою від 25.08.2021 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно позовної заяви просить суд розглянути справу у відсутність представника позивача та задовольнити вимоги в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Матеріалами справи встановлено, що 02.04.2021 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел укладено Кредитний договір № ЛЛ-01138562. Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит в сумі 2400 грн. на умовах строковості, зворотності, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування кредитом на умовах цього кредитного договору. Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що строк дії кредитного договору складає 365 днів. Згідно із пунктом 1.3 Договору строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим договором, може бути продовжений до 96 днів. У пункті 1.4 Договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 0,01 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту; у розмірі 3,5 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом, з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 Договору. За змістом пункту 1.5 Договору з урахуванням положень пункту 1.4 кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом з розрахунку: за строк, зазначений у пункті 1.4.1 Договору - 3,65 % річних; за строк, зазначений у пункті 1.4.2 Договору - 1277,5 %. Відповідно до пункту 1.7 Договору кредитодавець не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати підписання договору Сторонами, надає Кредит шляхом безготівкового перерахування суми Кредиту на банківський (картковий) рахунок, вказаний Позичальником або надання готівкових коштів Позичальникові. Пунктом 3.6 Договору визначено черговість зарахування коштів, отриманих Кредитодавцем від Позичальника для погашення зобов`язань, а саме: - в першу чергу - витрати кредитодавця, пов`язані з одержанням виконання; в другу чергу - неустойка (пеня, передбачена в п. 5.5 цього Кредитного договору), а також інші платежі, передбачені чинним законодавством як відповідальність за порушення грошового зобов`язання; в третю чергу - проценти, нараховані за фактичний час користування кредитом, але не пізніше дати остаточного розрахунку, визначеної згідно з умовами цього кредитного договору; в четверту чергу - сума кредиту. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до норм статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із положеннями статей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача, враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитний договір між ТОВ «Лайм Кепітел» та [PERSON] укладено в письмовій формі за допомогою електронного засобу зв`язку, який підписано сторонами з використанням одноразового ідентифікатора. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення даної норми Закону, правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин першої, другої статті 6Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до пункту 7.3 Договору невід`ємною частиною цього Кредитного договору є Правила. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця в мережі інтернет: https:// lk.vashagotivochka.ua, http://limecapital.com.ua/. Зміст кредитного договору містить положення про предмет, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення процентів, права та обов`язки сторін, порядок повернення кредиту, сплати процентів, відповідальність сторін, порядок внесення змін та доповнень, припинення, розірвання договору, графік сплати платежів. Отже, укладений між сторонами правочин містить всі істотні умови договору. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором не виконав, в визначені кредитним договором строки, а саме станом на 06.08.2021 р. заборгованість не погасив, не сплачує нараховані у відповідності до п. 1.4.1- 1.4.2 Кредитного договору проценти за користування ним, таким чином ухиляючись від виконання прийнятих на себе зобов`язань за Кредитним договором/ З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про сплату заборгованості. Заборгованість за Кредитним договором відповідачем до теперішнього часу не погашена. Загальний розмір боргу за Кредитним договором № ЛЛ-01138562 від 02.04.2021р. станом на 06.08.2021 р. складає 9 159,99 грн. з яких: заборгованість по сумі кредиту - 2400,00 грн.; заборгованість по процентам - 6 723,84 грн., з яких 3,84 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору, а 6 720,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору від 02.04.2021р. № ЛЛ-01138562; три проценти річних від простроченої суми -36,15 грн. нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України Відповідно до ч.1 ст.527ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст.610ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved