Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

15 грудня 2021 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з цивільним позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ), в якому просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, про що складено актовий запис № 26. 21 грудня 2021 року на запит суду від Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 10). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 11). В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що з травня 2021 року він з відповідачкою разом не проживають, припинили сімейно-шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Зазначив, що подальше спільне життя в якості подружжя неможливе. Зазначено, що від спільного шлюбу сторони малолітніх дітей не мають. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 13). 18 січня 2022 року до суду надійшла письмова заява позивача про розгляд справи без його участі (а.с. 15). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 14). Ухвалу суду від 22 грудня 2021 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі надіслано за адресою зареєстрованого місця проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із судовою повісткою, в якому міститься підпис відповідачки про її отримання (а.с. 14). Про дату, час та місце судового засідання відповідачка повідомлялась шляхом надіслання судової повістки на її зареєстровану адресу проживання: [ADDRESS] , про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із судовою повісткою, в якому міститься підпис відповідача про її отримання (а.с. 14). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка є належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, про причини неявки нею не повідомлено. Правом подати до суду відзив на позовну заяву відповідачка не скористалась. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 26 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 2). Від спільного шлюбу сторони малолітніх дітей не мають. Встановлено, що спільне життя між подружжям не склалось, протягом останнього часу вони разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинились. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Сторони проживають окремо один від одного. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач наполягав на розірванні шлюбу, то, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнений на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із тим, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі - [PERSON] - в розмірі 908 грн 00 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved