Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

06.04.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що вона 25.12.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через декілька днів після реєстрації шлюбу відповідач розірвав з власної ініціативи сімейні відносини та перестав проживати разом. Майже п`ять років вони не проживають разом однією сім`єю. Причиною розлучення є різні погляди на життя, небажання відповідача вести спільне господарство та фінансово утримувати сім`ю. Їхні відносини не будуються на принципах взаємоповаги та любові один до одного, що негативно відображається на її емоційному стані і викликає антипатію до відповідача. Подальше спільне проживання однією сім`єю та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечило б її інтересам, завдало б їй додаткових моральних страждань і переживань, а також інтересам їхньої дитини. Шлюб існує формально. Після розірвання шлюбу донька проживатиме з нею. Тому, на підставі викладеного просить шлюб розірвати, строк на примирення просить не надавати. Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно позовної заяви просить справу розглядати за її відсутності без надання строку на примирення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 25.12.2015 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 25.12.2015 року. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.12.2018 року. При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якої до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн. на користь позивача, який було сплачено нею при подачі позовної заяви до суду. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved