Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка і дружини без шлюбу з [PERSON] з травня 2007 року до дня смерті останньої - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що він та [PERSON] , починаючи з 2007 року та до дня смерті останньої ( [INFO] ) постійно проживали разом в квартирі [ADDRESS] , яка належала померлій. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували всі обов`язки подружжя, однак офіційно шлюб між ними зареєстровано не було. У вказаний період ні він, ні [PERSON] в шлюбі з іншими особами не перебували. Так, його попередній шлюб розірвано ще 15 листопада 1991 року, [PERSON] в зареєстрованому шлюбі ніколи не була. В квартирі [ADDRESS] , він мешкає і зараз, оплачує комунальні послуги, тощо. Іншого житла у нього немає. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку він бажає прийняти, однак для цього необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавицею не менше 5 років до відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали з підстав, наведених у заяві, просили заяву задовольнити. Заявник пояснив, що з [PERSON] познайомився у 2003-2004 роках, з травня 2007 року постійно проживали разом. Шлюб офіційно не реєстрували, оскільки в цьому не було необхідності. За час проживання були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Зокрема, [PERSON] , довірила йому користуватись її майном, розпоряджатись її рахунком у банку. Коли стан її здоров`я погіршився, він доглядав за нею, допомагав та піклувався, забезпечував всім необхідним для лікування. Після смерті [PERSON] організовував її похорони, оплатив витрати, пов`язані з організацією та проведенням поховання. Наскільки йому відомо, відсутні інші особи, які могли б претендувати на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] . Її батьки померли ще у 90-х роках, дітей у покійної не було. Станом на день розгляду справи спадкова справа після її смерті не заведена. Він продовжує мешкати в квартирі [ADDRESS] , однак зареєстроване місце проживання його інше - с. Кричка Івано-Франківського району. Таким чином встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] понад 5 років дозволить йому реалізувати його спадкові права та прийняти спадщину, що відкрилась після її смерті, як спадкоємцю за законом 4 черги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку. 12 січня 2022 року до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Івано-Франківської міської ради. Заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну "сімейне життя", вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі "Ельсхольц проти Німеччини" суд визначив, що "поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші "сімейні" de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». У справі "Джонстон проти Ірландії" (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] в м. Івано-Франківську померла [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть, виданого 09 вересня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 17). За життя [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (а.с. 15). Факт спільного проживання однією сім`єю без шлюбу чоловіка та жінки [PERSON] та [PERSON] в період з травня 2007 року до дня її смерті - [INFO] , за адресою [ADDRESS] підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: свідоцтвом про поховання [PERSON] , виданим заявнику 10 вересня 2021 року, дозволом прокурора окружної прокуратури м. Івано-Франківська від 09 вересня 2021 року про видачу тіла померлої заявнику, договором - замовленням №1371 на організацію та проведення поховання [PERSON] , укладеним 10 вересня 2021 року між [PERSON] та КП "Міська ритуальна служба" м. Івано-Франківська, товарними чеками про оплату заявником витрат, пов`язаних з похованням [PERSON] , кореспонденцією, що надсилалась [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , фотознімками (а.с. 10, 11, 12, 18, 19, 22-25). Також вказаний факт в судовому засіданні підтвердили свідки. Зокрема, свідок [PERSON] суду пояснила, що мешкає в квартирі [ADDRESS] . Квартира, в якій проживала [PERSON] , знаходиться на одній площадці з її квартирою. [PERSON] та [PERSON] проживали разом у вказаній квартирі з 2004 року, вони разом приходили до неї ( [PERSON] ) в гості. Зараз заявник продовжує мешкати у вищезгаданій квартирі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в одному під`їзді з заявником. [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 2004 року, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет. Після смерті [PERSON] він займався її похованням. На даний час [PERSON] продовжує проживати в квартирі [ADDRESS] . Аналогічні пояснення про факт спільного проживання однією сім`єю заявника та [PERSON] надала суду свідок [PERSON] . Остання, зокрема, вказала, що [PERSON] знає більше 10 років, оскільки він та [PERSON] проживали разом. Будь-яких родичів покійної вона ніколи не бачила і нічого про таких не знає. Також судом встановлено, що в Спадковому реєстрі станом на 02 листопада 2021 року відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 26). Як видно зі свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 15 листопада 1991 року складено відповідний актовий запис №128 (а.с. 13). Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт спільного проживання з [PERSON] без реєстрації шлюбу однією сім`єю і вказані обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, зазначений факт має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати його права як спадкоємця, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки обставини, викладені в ній, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, зокрема, те, що заявник спільно проживав з померлою [INFO] [PERSON] не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] , їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї.

Outcome: approved