Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис нотаріуса №11537, виданий 16.11.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що в 2009 році між ним та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір на відкриття поточного рахунку з використання та обслуговування платіжної картки. Позивачем в 2013 році всі зобов`язання перед банком виконанні в повному обсязі. На адресу [PERSON] жодних вимог про повернення кредиту та інших претензій від відповідача не надходило. За місцем роботи позивача направлено постанову про звернення стгнення на доходи позивача. Відповідно до змісту постанови, виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса №11537 від 16.11.2017 про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 121828 грн. 59 коп. Крім того позивач вказує, що на його адресу не направлялись: виконавчий напис нотаріуса, вимога про усунення порушення виконання зобов`язання, постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про звернення стягнення на доходи боржника. Вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус при здійсненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості. Крім того, відповідачем не надіслано на адресу позивача вимоги про усунення порушень по кредитному договору, що позбавило [PERSON] можливості подати свої заперечня нотаріусу щодо суми заборгованості. З огляду на викладене позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11.10.2021 у провадженні №2-з/389/65/21 (ЄУН 389/2936/21) задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позовної заяви та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №55628684, відкритому за виконавчим написом нотаріуса №11537, виданим 16.11.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. Ухвалою суду від 13.12.2021 задоволено клопотання позивача та витребувано докази в приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. На виконання ухвали суду від 13.12.2021 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. надіслано суду копії наступних документів: виконавчого напису від 16.11.2017, заяви про вчинення виконавчого напису від 18.09.2017, заяву [PERSON] від 17.07.2008, розрахуноку заборгованості за кредитним договором б/н від 17.08.2008, письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 17.08.2008, списку згрупованих поштових відправлень, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довіреності від 30.01.2017 на ім`я [PERSON] , Інфрормаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, копії паспорта [PERSON] (а.с.72-86). Позивач у судове засідання не з`явилася, однак його представник - адвокат Логвінов О.В. подав суду заяву, в якій позовні вмоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу слухати без його та позивача участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлий належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.01.2022, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі, якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відутності. Представник третьої особи Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) а у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без представника третьої особи, вирішення питатння по справі залишила на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. 16.11.2017 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №11537. З даного виконавчого напису вбачається, що нотаріус пропонує звернути стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», що є правонаступником Закритого акціонерного овариства Комерційного банку «ПриватБанк», невиплачений в строк відповідно до умов кредитного договору від 17.08.2009 та розрахунку заборгованості за договором станом на 05.09.2017, грошових коштів у сумі 121828 грн. 59 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7547 грн. 19 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 104458 грн. 69 коп.; заборгованості з пені та комісії у розмірі 3783 грн. 25 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 5789 грн. 46 коп., стягнення здійснюється за період з 17.08.2009 по 05.09.2017. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. 00 коп. Старшим державним виконавцем Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління міністерства юстиції у Кіровоградській області Берневек О.А., з метою виконання вказаного виконавчого напису прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №55628684 від 26.01.2018. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержанням нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як вбачається з витребуваних у приватного нотаріуса документів, виконавчий напис було вчинено на підставі наступних документів: заяви про вчинення виконавчого напису від 18.09.2017, заяви [PERSON] від 17.07.2008, розрахуноку заборгованості за кредитним договором б/н від 17.08.2008, письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 17.08.2008, списоку згрупованих поштових відправлень, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довіреності від 30.01.2017 на ім`я [PERSON] , Інфрормаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, копії паспорта [PERSON] . В обґрунтування вчинення виконавчого напису нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (далі - Постанова). Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір ( в даному випадку заяву) до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яку в свою чергу Київським апеляційним адміністративним судом постановою від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною, зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів. Крім того, у виконавчому написі нотаріуса, нотаріусом звертається стягнення на заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 17.08.2009, в той час, як відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису у безспірному порядку долучено заяву позивача від 17.08.2008, а розрахунок заборгованості за договором №б/н від 17.08.2009. Жодних документів, які б свідчили про те, що позивачем укладено договір з відповідачем 17.08.2009 не надано. Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 16.11.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Відтак зазначене свідчить про недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Однак приватному нотаріусу не було надано жодних доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 17.08.2009 з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №320/8269/15-ц та постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №357/12818/17, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. У випадку недотримання вищенаведеної процедури стягувачем або нотаріусом виконавчий напис визнається таким, що не підлягає виконанню. З матеріалів наданих нотаріусом на виконання ухвали суду від 13.12.2021, вбачається, що вказана вище вимога на ім`я позивача, долучена до заяви про вчинення виконавчого напису. Однак, вказана вимога не містить ні реєстраційного номеру ні вихідної дати документу. Зі списку згрупованих поштових відправлень, вбачається, що на адресу [PERSON] 17.09.2017 направлено листа, однак будь-яких даних, що це направлено саме вимогу кредитора на адресу боржника, вказаний список не містить. Крім того кредитором до заяви не долучено повідомлення про отримання [PERSON] вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 17.08.2009. З огляду на викладене та враховуючи, що кредитна заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, виконавчий напис був вчинений на договору ( вданому випадку заяви від 17.07.2008), який нотаріально не посвідчений та жодним чином не підтверджує наявність заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором від 17.08.2009, що є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, а відтак суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави необхідно стягнути 908 грн. 00 судового збору за звернення до суду із позовною заявою, а також 454 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову. Підстави скасування заходів забезпечення позову, викладені у ст.158 ЦПК України. Зокрема, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, тому вжиті ухвалою суду від 11.10.2021 заходи забезпечення позову відповідно до положень ч.7 ст.158 ЦПК України продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили, підстави для їх скасування на даний час відсутні. На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.18, 256, 257, 258, 261, 266, 267 ЦК України,

Outcome: approved