Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову посилається на те, що з 2013 року по 2018 рік вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу та [INFO] у них народилася спільна дитина - [PERSON] , батьком якої є відповідач. Спільне життя не склалося та з 2018 року шлюбні стосунки припинені. Позивачка з дочкою проживають окремо від відповідача, який припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. На даний час донька знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно надавати кошти на потреби доньки відмовляється, що змушує її звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка просить суд призначити аліменти на утримання спільної з відповідачем доньки у розмірі ј частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач молодий, здоровий, працездатний, а тому може сплачувати такий розмір аліментів. Позивачка [PERSON] в судове засідання 11 січня 2022 року не з`явилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково зазначивши, що на даний час припинив надавати добровільно матеріальні кошти на утримання спільної з позивачкою дитини, оскільки вважає, що кошти витрачаються не на дитину. Також зазначив, що на даний час він не працевлаштований, а тому не може сплачувати аліменти в розмірі ј від його заробітку. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Нововоронцовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонської області 19 серпня 2016 року, батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , є відповідач - [PERSON] (а.с. 3). Судом встановлено, що відповідач кошти на утримання дитини не надає, а згідно Довідки Нововоронцовської селищної ради від 25 жовтня 2021 року, донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с.4). хоча і нерегулярно, проте надає кошти на утримання дитини, передає продукти харчування, а тому посилання на Акт обстеження житлово-побутових умов №32 від 18 травня 2021 року, складеного старостою Письмечівського старостинського округу Солонянської селищної ради Дніпропетровської області (а.с.8), згідно якого спільна дитина сторін проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, суд сприймає критично. Доказів щодо існування будь-якої домовленості стосовно розміру щомісячного утримання дитини між сторонами не надано, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який не надав до суду доказів про своє працевлаштування та про розмір отримуваного ним заробітку, а також враховує матеріальне становище позивачки, яка також не працює, стан здоров`я як відповідача, так і дитини, її вік та потреби. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Так, при визначені розміру аліментів на дитину суд виходить з того, що з 01 січня 2022 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» на одну особу віком до 6 років становить 2 100 гривень, а права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Тому як позивачка так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати своїх дітей, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати прожитковому мінімуму, встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік». Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Крім цього, у зв`язку із задоволенням позову відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі ст. ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved