Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, орган опіки та піклування Погребищенської міської ради Вінницької області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.10.2020 було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо і вихованням дитини не займається, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, аліменти на утримання дитини сплачує нерегулярно. З 2017 року позивачка працює в Італії у [ADDRESS] , де доглядає одиноку жінку похилого віку, у якої і проживає, а тому хоче, щоб її малолітня дитина - дочка [PERSON] , у період шкільних канікул знаходилася з нею на території Італії, де дитина зможе відпочити, а також познайомитись із іншою культурою, що сприятиме її інтелектуальному та духовному розвитку. З метою вирішення питання надання дозволу на виїзд дитини за кордон позивачка зверталась до відповідача, однак дане прохання він проігнорував. З огляду на зазначене просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України малолітній [PERSON] , [INFO] , без згоди батька [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері [PERSON] , [INFO] , у період літніх та зимових канікул, терміном на п`ять років. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 17.02.2021 позовну заяву залишено без руху. На виконання ухвали суду 16.03.2021 недоліки позовної заяви було усунуто та ухвалою суду від 19.03.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. 01.06.2021 від представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області надійшло клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Погребищенської міської ради Вінницької області, яке ухвалою суду від 24.06.2021 задоволено та зобов`язано останніх розглянути питання щодо надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за кордон без згоди батька [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] . 23.07.2021 до суду від Органу опіки та піклування Погребищенської міської ради Вінницької області надійшла відповідь, що при обстеженні умов проживання батька [PERSON] було встановлено, що останній за адресою [ADDRESS] , зареєстрований однак не проживає. Місце перебування [PERSON] не відоме. Питання ж надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька, згідно з чинного законодавства, вирішується органом опіки та піклування за місцем проживання дитини (а. с. 77). 26.07.2021 від представника позивачки Сойми І. Ю. надійшло клопотання про заміну та залучення сторони у цивільному процесі, відповідно до якого представник просив замінити третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Рахівської РДА Закарпатської області на Орган опіки та піклування Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. Ухвалою суду від 27.07.2021 клопотання представника позивача про заміну та залучення сторони у цивільному процесі було задоволено, зобов`язано Орган опіки та піклування Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області розглянути питання про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за кордон без згоди батька. 08.12.2021, на виконання ухвали суду, надійшов висновок Органу опіки та піклування Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері [PERSON] , [INFO] , та витяг із рішення комісії з питань захисту прав дитини при Великобичківській селищній раді (протокол №5 від 17.11.2021) (а. с. 125-126). В судове засіданні позивачка [PERSON] та її представник не з`явилися, однак від представник позивачки - адвоката Сойма І. Ю. направив до суду заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути у його та позиваки відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився також, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 62, 89, 90, 108, 121, 138). Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Представник Органу опіки та піклування Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області Швед С. В. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні спору просила врахувати висновок Органу опіки та піклування Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської. Представник Органу опіки та піклування Погребищенської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши позицію позивачки, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рахівського районного суду Закарпанської області від 21.10.2020 був розірваний (а. с. 12-14). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області (а. с. 11). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №917 від 29.12.2020 (а. с. 19) та Акта обстеження матеріально-побутових умов проживання (а. с. 21), дочка позивачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні. 25.09.2020 судовим наказом Рахівського районного суду Закарпатської області з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а. с. 15). 11.12.2020 за вих. №275 та 26.12.2020 за вих. №307 представник позивачки - адвокат Сойма І. Ю., звертався з листами до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд їхньої спільної з позивачкою [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] , за кордон (а. с. 17, 18), однак дані звернення були проігноровані. Як вбачається з витягу із рішення комісії з питань захисту прав дитини при Великобичківській селищній раді (протокол №5 від 17.11.2021), комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне надати дозвіл на виїзд за кордон малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері [PERSON] , [INFO] , без нотаріально посвідченої на це згоди батька дитини [PERSON] , [INFO] , в період літніх та зимових канікул, терміном на п`ять років (а. с. 126). Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За правилами ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну» правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Також законодавством не встановлено обмежень щодо в"їзду громадян України на територію України. Відповідно до ч. 2 ст. 150, ч. 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Разом з тим, дозвіл на тимчасові виїзди за кордон з дати набрання рішення законної сили у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17 (провадження №14-244цс18), в якому Велика Палата відступила від правового висновку, згідно з яким пріоритетними в цій категорії справ є дотримання принципу рівності прав батьків щодо дитини. У вищевказаній постанові зроблено висновок, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а тимчасовий виїзд дитини за кордон (із визначенням конкретного періоду) у супроводі того з батьків, з ким визначено її місце проживання та який здійснює забезпечення дитині рівня життя, необхідного для всебічного розвитку, не може беззаперечно свідчити про позбавлення іншого з батьків дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею. У такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність в одного з батьків права відмовити в наданні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон з іншим з батьків є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Тимчасовий виїзд за кордон у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення. Оскільки малолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , не досягла 16-річного віку, однак у позивачки [PERSON] є складнощі в отриманні згоди відповідача [PERSON] на виїзд їхньої спільної дитини [PERSON] , [INFO] , за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України, з метою захисту інтересів дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди батька.

Outcome: approved