Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у вересні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, щопозивач є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . 06.10.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму житлового приміщення, відповідно до якого відповідач прийняв у тимчасове користування житловий будинок загальною площею 76,2 кв.м., який розташований по [ADDRESS] для проживання у ньому на строк 1 рік з автоматичною пролонгацією на такий самий строк. Умовами договору сторони передбачили плату за користування житлом у розмірі 1000 грн щомісячно. Комунальні послуги оплачуються наймачем окремо. Відповідач сплачував кошти за найм житлового приміщення за період проживання з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року, однак з листопада 2020 року по червень 2021 року не оплачував найм житла. Оскільки відповідач, починаючи з листопада 2020 року по червень 2021 року не вносив оплату за найм житлового приміщення у сумі 8000,00 грн., а також не оплачував комунальні послуги, починаючи з липня 2020 року, позивач 23.06.2021 надіслав на його адресу вимогу про розірвання договору та сплату заборгованості з плати за найм житла та відшкодування оплати комунальних послуг. Вказана вимога залишилася без виконання відповідачем. Посилаючись на зазначені обставини представник позивача просить суд: 1) розірвати договір найму житлового приміщення від 06.10.2019, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; 2) стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором найму житлового приміщення від 06.10.2019, яка складається із: плати за користування житловим приміщенням у розмірі 8000,00 грн., 357,73 грн пені у розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу з оплати за найм житлового приміщення; оплати комунальних послуг у розмірі 10176,59 грн, у тому числі: 7104,38 грн за спожитий природний газ та 3072,42 грн за спожиту електричну енергію; 3) стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. Ухвалою суду від 11.10.2021 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, обґрунтувавши обставинами які зазначені у позові та не заперечили проти заочного розгляду справи. Також позивач пояснив, що у належному йому будинку відповідач жив разом із дружиною та дітьми. За комунальні послуги він сплачував особисто, а відповідач повідомляв йому показники лічильників. У зимовий період він не став виселяти відповідача з будинку, так як у останнього в сім`ї були малі діти. З травня 2021 року він намагався зустрітися з відповідачем, але останній уникав зустрічі. У червні 2021 року відповідач виїхав з будинку. Ключі від будинку відповідач йому не віддавав, а залишив у поштовому ящику. Представник позивача вказав, що докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.2019, є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] (а.с. 9-11). 06.10.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму житлового приміщення, відповідно до якого відповідач прийняв у тимчасове користування житловий будинок загальною площею 76,2 кв.м., який розташований по [ADDRESS] для проживання у ньому разом із дружиною та дітьми на строк 1 рік. Також сторони узгодили, крім іншого, такі умови: дія цього договору вважається автоматично пролонгованою на такий самий строк та на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не виявила бажання припинити дію договору і не заявила про це шляхом письмового повідомлення за 10 днів до закінчення строку дії цього договору (п. 4.2); плата за найм житлового приміщення та за користування цим майном становить 1000,00 грн щомісячно та сплачується щомісяця не пізніше 10 числа кожного поточного місяця (п. 5.1, 5.2); палата за найм житлового приміщення не включає оплату комунальних послуг. Комунальні послуги оплачуються наймачем самостійно (п. 5.3, 5.4); у випадку прострочення платежів за найм сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми боргу за кожен день прострочення (п. 8.1.1); договір може бути розірваний у судовому порядку на вимогу наймодавця у випадку невнесення наймачем плати більше двох разів після закінчення встановленого даним договором строку платежу (п. 9.2) (а.с. 5-6). У зв`язку з несплатою відповідачем протягом восьми місяців коштів за найм житлового приміщення, а також несплатою коштів за спожитий природний газ та електроенергію [PERSON] 23.06.2021 надіслав на адресу відповідача вимогу про: розірвання договору найму житлового приміщення; сплату заборгованості за найм житлового приміщення у розмірі 8000,00 грн; 357,73 грн пені у розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу з оплати за найм житлового приміщення; оплати комунальних послуг у розмірі 10176,59 грн, у тому числі: 7104,38 грн за спожитий природний газ та 3072,42 грн за спожиту електричну енергію (а.с.7-8). Як вбачається із квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» за період з 13.07.2020 по 15.05.2021 позивачем було сплачено 6958,96 грн за спожитий природний газ та 2738,16 грн за спожиту електричну енергію у будинку, що розташований по [ADDRESS] (а.с. 12-15). Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума пені за прострочення платежів за найм житла за період з 11.11.2020 по 23.06.2021 становить 357,73 грн (а.с. 16). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, повідомили, що у вересні 2019 року [PERSON] разом із дружиною та дітьми став проживати в будинку, який розташований по [ADDRESS] . Даний будинок належить позивачу та був успадкований ним після смерті батьків. У червні 2021 року відповідач із сім`єю виїхав з будинку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Згідно ст. 820 ЦК України розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за найм житла у строк, встановлений договором найму житла. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи установлені судом обставини, які ствердив позивач та не спростував відповідач про те, що останній винаймаючи житлове приміщення не сплачував кошти за найм житла за період з листопада 2020 року по червень 2021 року, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів за користування житловим приміщенням у розмірі 8000,00 грн суд вважає обґрунтованими, отже підлягають задоволенню. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума пені за прострочення платежів за найм житла за період з 11.11.2020 по 23.06.2021 становить 357,73 грн (а.с. 16). Суд погоджується із вказаним розрахунком пені, оскільки він проведений відповідно до умов укладеного між сторонами договору та не суперечить вимогам чинного законодавства. Тому з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 357,73 грн за прострочення платежів за найм житла. Разом з тим, суд вважає, що стороною позивача було частково доведено обставини, щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача коштів за оплату комунальних послуг (спожитий природний газ та за спожиту електричну енергію) у будинку, що розташований по [ADDRESS] , оскільки позивачем не було надано доказів на підтвердження понесення витрат по оплаті за спожитий природний газ у розмірі 145,42 грн та за спожиту електричну енергію у розмірі 334,32 грн. Відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 9697,12 грн (у тому числі: 6958,96 грн за спожитий природний газ та 2738,16 грн за спожиту електричну енергію). Крім того, оскільки, судом установлено, що відповідач з листопада 2020 року не сплачував належні суми коштів за найм житла, яке використовував до червня 2021 року, а також не оплачував комунальні послуги, тобто не виконував взяті на себе зобов`язання за договоромнайму житлового приміщення, тому вказаний договір підлягає розірваннюна вимогу наймодавця. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (97,41%), що становить 884,48 грн (908,00 х 97,41%). На підставі викладеного та

Outcome: partial