Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернувся із заявою до суду, яку мотивує тим, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду за позовом [PERSON] до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. 23 вересня 2021 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду позов було задоволено частково. Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 91 960,0 грн., 13 520,05 грн. витрат на лікування, 1861,05 грн. у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та 852 грн. моральної шкоди, а всього 108 193,1 грн. Цим рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду 79147,0 грн., проте суд при ухваленні рішення не вирішив питання про стягнення понесених витрат на правничу допомогу. Просить стягнути витрати, понесені ним на правничу допомогу в сумі 17 700 грн. . В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд заяви за його відсутності. Подану заяву підтримав, просить її задовольнити та ухвалити додаткове рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу. В судове засідання представник товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Подав заяву про зменшення судових витрат на правничу допомогу, вважає, що справа є не надто складною, а розмір ознайомлення з матеріалами справи в сумі 10 800 грн. є завищеним, таким, що не відповідає принципу розумності та справедливості. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, вважає, що слід ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року позов [PERSON] до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» та [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] було стягнуто матеріальну шкоду в сумі 91 960,0 грн., 13 520,05 грн. витрат на лікування, 1861,05 грн. у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та 852 грн. моральної шкоди, а всього 108 193,1 грн. Означене рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Однак судом не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу, понесені позивачем при зверненні до суду в розмірі 17 700,0 грн. згідно договору про надання правової допомоги від 22.02.2021 року. Вказані обставини підтверджуються актом наданих послуг від 18.05.2021 року, що містяться в матеріалах справи. Такі витрати безумовно підлягають відшкодуванню з відповідачів пропорційно до задоволених вимог. Проте, суд частково погоджується із думкою представника ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» стосовно завищених понесених витрат адвокатом, витрачених на ознайомлення з матеріалами справи, та вважає їх підставними. Тому, зважаючи на принцип розумності та справедливості при визначенні розміру гонорару, витрачених на ознайомлення адвоката з матеріалами справи, слід зменшити розмір таких витрат в грошовому виразі до 5 000 грн. При цьому, суд виходить із розрахунку загального розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 11 900,0 грн. Розрахунок витрат на правничу допомогу, понесену позивачем, пропорційно до задоволених вимог буде таким: ціна заявленого позову складає 189 010.75 грн.. Позов заявлений до [PERSON] задоволено повністю, тому розмір витрат на правничу допомогу становлять 4 983, 0 грн. (11 900 грн. х 79 147,0 грн. : 189 010, 75 грн. (ціну позову) = 4 983,0 грн.), виходячи з цього з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 4 983,0 грн. та з відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа гарант» на користь позивача підлягають стягненню грн. ( 6917,0 грн. (решта суми витрат) х 108 193,1 грн. (сума задоволених вимог) : 109 863,28 грн. (ціна позову) = 6 812,0 грн., пропорційно до задоволених. вимог. У визначений законом термін представник відповідача подав заяву про ухвалення додаткового рішення стосовно відшкодування витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, ознайомлення з матеріалами справи, тощо, на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу суду надано акт наданих послуг із зазначенням переліку наданих послуг, договір про надання юридичних послуг та ордер на представництво інтересів позивача. Такі докази надання такої допомоги надані, зокрема акт надання послуг з правової допомоги від 18.05.2021 року, звіт про витрачений адвокатом час,ордер адвоката, що є підставами для ухвалення додаткового рішення (постанови) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Вказані витрати пов1язані з розглядом вказаної справи, та документально підтверджені та доведені. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Однак, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що домовленості про сплату гонорару є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання, У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для сторони та приходить до висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial