Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-03 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулись із заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: КП «Міське агентство з приватизації житла», про встановлення факту належності особам правовстановлюючих документів. Заява обґрунтована наступними обставинами. Відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] , від 09.08.1994 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках на праві спільної часткової власності квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво видано згідно Розпорядження органу приватизації №297 від 08.08.1994 року. Право власності зареєстровано за вище вказаними особами Одеським міжміським БТІ 11.10.1994 року. Заявники вказали, що у вказаному свідоцтві про право власності № [NUMBER] , від 09.08.1994 року, існує невідповідність у написанні прізвищ співвласників [PERSON] та [PERSON] , які написано як [PERSON] та [PERSON] , що не відповідає прізвищам у їх паспортах громадян України - [PERSON] та [PERSON] . Також, заявники вказали, що вони, з метою оформлення правочину щодо відчуження належної їм квартири, звернулися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегенюк С.Б., яка листом № 119/01-16, від 28.05.2021 року, відмовила їм у посвідченні правочину щодо відчуження квартири [ADDRESS] , у зв`язку із невідповідністю прізвищ заявників у правовстановлюючих документах на цю квартиру прізвищам, які зазначені у їх паспортах громадян України. Заявникам роз`яснено право встановити факт належності їм правовстановлюючих документів у судовому порядку. У зв`язку з викладеним, заявники стверджують, що не можуть довести, що вказаний вище правовстановлюючий документ на нерухоме майно - Свідоцтво про право власності на житло, дійсно належить їм, що унеможливлює реалізацію заявниками права на розпорядження нерухомим майном. а тому вони звернулись із заявою до суду про встановлення факту належності особам правовстановлюючих документів. Заявники у судове засідання не з`явилися, до канцелярії суду їх представник надав заяву, в якій вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності (а. с. 46). Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши надані до суду докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, на підставі всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності № [NUMBER] , від 09.08.1994 року, виданого згідно Розпорядження органу приватизації № 297, від 08.08.1994 року (а. с. 11), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках на праві спільної часткової власності квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Право власності на квартиру за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Одеським міжміським БТІ 11.10.1994 року, про що свідчить відповідна печатка на зворотній стороні Свідоцтва про право власності (а. с. 10, з. б.). Як вбачається із зазначеного Свідоцтва про право власності № [NUMBER] , від 09.08.1994 року, прізвище співвласника квартири - [PERSON] зазначено як « [PERSON] », а прізвище співвласника квартири - [PERSON] зазначено як « [PERSON] ». Тобто, з наведеного вбачається невідповідність у написанні прізвищ співвласників квартири із прізвищами у їх паспортах громадян України. Так, відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 12.02.1999 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області, заявниця має повне прізвище, ім`я та по-батькові - [PERSON] (а. с. 14). Також, зі змісту сторінки № 2 паспорту [PERSON] , вбачається, що російською мовою її повне прізвище, ім`я та по-батькові зазначено як « [PERSON] » (а. с. 15). До одруження заявниця мала прізвище, ім`я та по-батькові - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 27.06.1959 року, виданим Ленінським р/б РАГС м. Одеси. Згідно зазначеного Свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 18). Згідно Свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданого повторно 08.04.1996 року Відділом РАГС виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, 06.04.1979 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 610. Прізвище дружини після одруження - « [PERSON] » (а. с. 19). Крім того, відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 14.04.1997 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області, заявник має повне ім`я, прізвище та по батькові - [PERSON] (а. с. 16). Зі змісту сторінки № 2 паспорту [PERSON] вбачається, що російською мовою його повне ім`я, прізвище та по-батькові зазначено як « [PERSON] » (а. с. 16). Прізвище [PERSON] заявник набув при народженні [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , від 27.03.1996 року, виданим повторно Відділом РАГС виконкому Малиновської районної Ради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 10 (а. с. 20). Вказаним Свідоцтвом, також, підтверджується, що [PERSON] є сином [PERSON] . Окрім того, невідповідність написання прізвища [PERSON] (переклад з російської мови на українську) підтверджується Дипломом, Серії [NUMBER] , від 22.06.1986 року, виданим Одеським фінансовим технікумом про здобуття освіти, в тексті українською мовою зазначено, що цей диплом видано [PERSON] , проте в тексті цього ж диплома російською мовою зазначено, що «настоящий диплом выдан [PERSON] » (а. с. 26). [INFO] мати [PERSON] (баба [PERSON] ) - [PERSON] померла, про що 30.08.2019 року Одеським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] (а. с. 21). Крім того, [INFO] батько [PERSON] (дід [PERSON] ) - [PERSON] помер, про що 29.02.2020 року Одеським міським відділом державної РАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства (м. Одеса) видано Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] (а. с. 22). Згідно свідоцтва про спадщину за заповітом серія та № 289, від 03.11.2020 року, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегенюк С.Б., [PERSON] після смерті батька [PERSON] набула у власність Ѕ частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а. с. 23 - 24). З огляду на встановлене, суд зазначає, що [PERSON] є власницею Ѕ частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом, від 03.11.2020 року, та ј частини тієї ж квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , від 09.08.1994 року, що в цілому складає 2/3 частини від вказаної квартири. В свою чергу, [PERSON] належить ј частина квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , від 09.08.1994 року. Згідно відомостей з паспорту громадянина України, про зареєстроване місце проживання [PERSON] , остання з 23.03.1976 року по 24.03.2008 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15). У відповідності до відомостей з паспорту громадянина України, про зареєстроване місце проживання [PERSON] , останній також тривалий час з 19.01.1996 року по 04.05.2005 року був зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а. с. 10, з. б.). Таким чином, заявники є членами однієї сім`ї, пов`язані кровним спорідненням, мають спільних родичів прямої спорідненості (батька та мати, бабу та діда відповідно) та чоловіка (батька), чиє прізвище заявники набули відповідно норм сімейного законодавства Української СРСР та України, а також тривалий час мешкали за адресою: [ADDRESS] , у квартирі, що належить їм на праві спільної часткової власності. Отже, прізвище [PERSON]/[PERSON] є лише некоректним перекладом прізвища [PERSON] / [PERSON] з російської мови ( [PERSON]/[PERSON] ) на українську. В прізвищах [PERSON]/[PERSON] допущено невірну транслітерацію, яка не відповідає правилам транслітерації імен та прізвищ при перекладі їх з російської мови на українську, що полягає в наступному: російську літеру «ё» після літери «л» перекладено українською літерою «е» замість українського літеросполучення «ьо». За іншими ознаками ідентифікаційні дані (ім`я та по батькові) заявників у правовстановлюючому документі повністю збігаються з даними їх паспортів громадян України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, зі змінами, в п.12 вказано, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження, або в паспорті, у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи викладене, виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що Свідоцтво про право власності житло № [NUMBER] , від 09.08.1994 року, належить саме [PERSON] та [PERSON] та посвідчує їх право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з чим, заява [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: КП «Міське агентство з приватизації житла», про встановлення факту належності особам правовстановлюючих документів, підлягає задоволенню.

Outcome: approved