Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Зайцев К.М., звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу мотивуючи свої вимоги тим, що 10.07.2020 року за договором позики вона передала відповідачу грошові кошти в сумі 3800 (три тисячі вісімсот) гривень. За домовленістю між ними відповідач зобов`язалася віддати борг в строк до 10.09.2020 року, що підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою. Крім того, за невиконання зобов`язання відповідач зобов`язалася сплатити неустойку (пеню) в розмірі 50 % від основного боргу за кожен місяць прострочення виконання зобов`язання. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, на прохання віддати борг, повідомляє, що не в змозі сплати борг, у зв`язку з відсутністю грошей. Просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в сумі 3800 (три тисячі вісімсот) гривень, пеню за прострочення зобов`язання в сумі 15200 (п`ятнадцять тисяч двісті) гривень та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, що зазначені в позові. Відповідач позов визнала частково, зазначила, що повністю визнає суму боргу за договором позики в сумі 3800 гривень, проти задоволення позову в частині стягнення пені заперечила, розмір пені вважає дуже великим, на даний час не працює, крім того, на утриманні має одинадцять неповнолітніх дітей, а тому не має можливості виплачувати таку велику суму боргу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] гроші в сумі 3800 грн та зобов`язалася повернути суму боргу до 10.09.2020 року, що підтверджується розпискою, яка складена відповідачем. Крім того, розпискою передбачено, що у випадку невиплати боргу у встановлений строк, відповідач зобов`язалася сплатити відсотки в розмірі 50 % боргу за кожен прострочений місяць. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Таким чином, між сторонами укладено договір позики, на підтвердження укладення якого складена розписка, проте відповідач у встановлений строк свого зобов`язання не виконала та суму позики не повернула, а тому сума позики підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто ця сума є неустойкою. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Частина 3 цієї ж статті надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони домовились, що у випадку невиплати боргу у встановлений строк, відповідач зобов`язалася сплатити відсотки в розмірі 50 % боргу за кожен прострочений місяць і позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення зобов`язання в сумі 15200 гривень. Суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір боргу, вважає доцільним зменшити розмір пені за порушення умов договору позики грошей до розміру 3000 грн, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. . На підставі викладеного,

Outcome: partial