Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 червня 2012 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 червня 2012 року уклала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склалися через різні характери, погляди на шлюб та побудову сімейних відносин, що призвело до втрати почуттів, припинення шлюбних відносин. З серпня 2021 року сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 26 червня 2012 року, шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 червня 2012 року. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 вересня 2012 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, з серпня 2021 року вони припинили шлюбні стосунки, мешкають з відповідачем окремо. Зазначає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин неможливе, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх сина, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач не заявила про бажання відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved