overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 10008,38 грн., вказавши, що відповідач є побутовим споживачем природного газу та допустив заборгованість за послуги, надані позивачем з газопостачання. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 07.12.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб - сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу. Аналіз вищезазначених норм чинного законодавства у їх сукупності свідчить про те, що договір постачання природного газу є публічним; повна редакція договору на постачання природного газу є загальнодоступною, розміщена на веб-сайті постачальника. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Враховуючи фактичне приєднання відповідача до умов публічного типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та споживання відповідачем природного газу, в період з 01.05.2017 року по 31.10.2021 року оплата за надання послуги з газопостачання здійснювалась відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 10008,38 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконував належним чином, своєчасно не вносив необхідні платежі, чим порушив права позивача і допустив заборгованість станом на 31.10.2021 року в сумі 10008,38 грн., а тому позов підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивача судового збору. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 частині боргу з кожного за спожиті послуги централізованого опалення у сумі 7872,61 грн. та по 1/5 частині витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 454,00 грн. з кожного. При цьому посилається на те, що квартира [ADDRESS] , співвласниками якої є вищевказані особи, забезпечується послугами централізованого опалення, які надає позивач. Вищезазначені особи допустили заборгованість за надані їм позивачем послуги централізованого опалення за період з 01.10.2016 року по 01.11.2021 року в сумі 39363,03 грн. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 07.12.2021 року у цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позов не надали. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 509, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», «Правилами користування приміщеннями житлових будинків», які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 із змінами. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є співвласниками квартири [ADDRESS] в 1/5 частині кожний. Відповідачі, як співвласники вищезазначеної квартири та індивідуальні споживачі, користувалися послугами позивача з централізованого опалення, від отримання послуг не відмовлялися. Таким чином, між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідачі не виконували належним чином, своєчасно не вносили необхідні платежі, чим порушили права позивача і допустили заборгованість станом на 01.11.2021 року на загальну суму 39363,03 грн., що є підставою для задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за послуги централізованого опалення пропорційно до часки у праві власності на квартиру кожного та судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 3287,80 грн., вказавши, що відповідач є побутовим споживачем природного газу та допустив заборгованість за послуги, надані позивачем з газопостачання. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 07.12.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб - сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу. Аналіз вищезазначених норм чинного законодавства у їх сукупності свідчить про те, що договір постачання природного газу є публічним; повна редакція договору на постачання природного газу є загальнодоступною, розміщена на веб-сайті постачальника. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Враховуючи фактичне приєднання відповідача до умов публічного типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та споживання відповідачем природного газу, в період з 01.10.2018 року по 09.03.2021 року оплата за надання послуги з газопостачання відповідачем не здійснювалась, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 3287,80 грн. і газопостачання припинено 09.03.2021 року. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконував належним чином, своєчасно не вносив необхідні платежі, чим порушив права позивача і допустив заборгованість станом на 09.03.2021 року в сумі 3287,80 грн., а тому позов підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивача судового збору. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 24.04.2010 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області та зроблено актовий запис №96. Мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, їх стосунки поступово погіршились, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, залишивши їй прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати зі сплати судового збору. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 24.04.2010 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області та зроблено актовий запис №96. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Питання щодо визначення місця проживання дитини сторонами не порушується. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідача [PERSON] із зазначеним позовом , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені , спільного господарства не ведуть, на даний час шлюб існує тільки формально. Ухвалою суду від 13.12.2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в засідання не з`явилася, в телефонному режимі повідомила, що згодна на розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Як визначено ч.1 та ч.2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених законом. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 березня 1998 року. Від шлюбу дітей не мають . Між сторонами виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони припинили спільне проживання, впродовж останніх понад 30 років проживають окремо . Спільного господарства не ведуть. Сім`я фактично розпалася, існує вона тільки формально. Відповідно до положень сімейного законодавства шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилами ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Позивач скористався наданим йому правом щодо звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Його право на припинення шлюбних відносин за жодних обставин не може бути обмежене. Таким чином, суд приходить до висновку , що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 13 січня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рожнятівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, за актовим записом №3, неповнолітніх дітей залишити на проживання з нею. Після розірвання шлюбу просить їй прізвище не змінювати. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двоє неповнолітніх дітей, дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем у них не склалось через різні погляди на життя та на сімейні проблеми, між ними немає взаєморозуміння. На даний час вони не підтримують сімейних стосунків і шлюбні відносини існують тільки формально. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим і воно суперечило б їхнім інтересам, надії на нормалізацію відносин між ними немає. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та ухвалити заочне рішення. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю. Прізвище позивачці не змінювати. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 11 липня 2004 року вона уклала шлюб з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] . Не зважаючи на це, [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов, наполягає на його задоволенні. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 11 липня 2004 року [PERSON] уклала з [PERSON] шлюб, зареєстрований в Мартусівській сільській раді Бориспільського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис за №3. Після одруження позивачу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження (а.с.10). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12). Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Вона не має наміру вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповідачем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.4). Пред`явлений нею позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 14 лютого 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON] [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , а [INFO] - дочка [PERSON] . Не зважаючи на це, [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов, наполягає на його задоволенні. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 14 лютого 2005 року [PERSON] уклала з [PERSON] шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МРУЮ, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №17. Після реєстрації шлюбу позивачу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] , а [INFO] - дочка [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження (а.с.7, 8). Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Встановлено, що ні [PERSON] , ні відповідач не бажає жити однією сім`єю. Вони не мають наміру вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох з подружжя. Примушування сторін до шлюбу не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між позивачем та [PERSON] , допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.23). Пред`явлений нею позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі заяви відповідача від 1 жовтня 2019 року б/н йому АТ КБ «Приватбанк» було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 14 червня 2021 року його заборгованість склала 19 175,50 грн. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 19 175,50 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 7 вересня 2021 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. Однак, до цього часу відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі заяви, поданої відповідачем 1 жовтня 2019 року, АТ КБ «Приватбанк» надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, що відповідає строку дії картки /а.с.12-44/. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 14 червня 2021 року його заборгованість, згідно розрахунку позивача, складає 19 175,50 грн., що становить заборгованість за простроченим тілом кредиту /а.с. 7-11/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору у заявленому останнім розмірі 19 175,50 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2270 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Для складення повного рішення необхідно більше часу, у зв`язку з чим суд вважає за можливе відкласти на строк не більше як п`ять днів складання повного рішення та проголосити лише вступну і резолютивну його частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed