Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. З позовної заяви вбачається, що у 2014 році між сторонами укладено шлюб, під час перебування в якому у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, фізично здоровим, інших утриманців не має. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 3000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Літвіновій Г.М. Ухвалою від 27.10.2021 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позов визнає частково, та погоджується сплачувати аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане відповідач мотивує тим, що він не має постійної роботи, перебивається тимчасовими підробітками. Крім того зазначає, що він здійснює постійний догляд за малолітньою дочкою [PERSON] , сплачує необхідні кошти на харчування дитини у школі та інші потреби дитини. Позивач працює позмінно з 07.00 год. до 19.00 год. В цей час відповідач постійно перебуває разом з дочкою, супроводжує дитину до школи, забирає зі школи та виконує іншу роботу по догляду за дитиною. Ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками відповідач отримав 09.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 1940202916305, та 30.11.2021, тобто поза межами встановленого судом строку, однак відповідно до положень ст.ст. 178, 191 ЦПК України, відсутні підстави не брати зміст відзиву до уваги, оскільки це буде свідчити про занадто формальний підхід з боку суду. У відповідь на вказаний відзив позивач звернулася до суду з заявою, відповідно до змісту якої зазначає, що [PERSON] вводить суд в оману, зазначаючи, що не має постійного місця роботи. З огляду на вказане, просила суд витребувати докази, які їй не вдалося зібрати. Ухвалою від 20.12.2021 витребувано у [PERSON] довідку про його трудовий та страховий стаж з управління Пенсійного фонду України (форми ОК-5, ОК-7) за 2021 та довідку від органу податкової служби про отримані ним доходи за 2021 рік. Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд даної справи у її відсутність. Від відповідача надійшла заява про розгляд даної справи без його участі. При цьому частково надав суду витребувані документи. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Сторони з 25.11.2014 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25.11.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 04.03.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] , батьком - [PERSON] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради від 08.12.2021 № 1/9070 позивач разом з дочкою [PERSON] та мамою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до змісту актів обстеження житлово-побутових умов від 15.12.2021 № 1/1079 та обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 07.12.2021 № 231 позивач з дочкою та мамою проживає у будинку, власником якого є сестра позивача [PERSON] , будинок старого зразка, потребує капітального ремонту. Відповідач [PERSON] з дружиною та дочкою не проживає, активної участі у вихованні дочки [PERSON] не бере. Дитина перебуває на повному утриманні матері [PERSON] . Згідно з характеристикою [PERSON] із Корсунь-Шевченківської ЗСШ І-ІІІ ст. № 5 з поглибленим вивченням іноземних мов, вказана дитина проживає з мамою, яка активно цікавиться успіхами [PERSON] у школі, завжди відвідує батьківські збори. Учениця має всі необхідні речі для навчання в школі. Згідно з відомостями довідок Головного управління Пенсійного фонду України форми ОК-5, ОК-7 за періоди, що наявні в Реєстрі застрахованих осіб по 11.01.2022, протягом останніх п`яти років відсутні відомості про трудовий та страховий стаж [PERSON] . Відповідно до приписів ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. За змістом ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження саме в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» станом на день розгляду справи для дітей віком від 6 до 18 років становить 2618 грн. Як встановлено судом, неповнолітня дочка сторін проживає разом з матір`ю та фактично знаходяться на її утриманні. Зі змісту позову вбачається, що відповідач є працездатною особою та не має на утриманні інших осіб. Матеріали справи, у тому числі відзив на позов, не вказують на наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою малолітню дитину. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме вказує на спроможність сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що постійного місця роботи не має та перебивається тимчасовими підробітками. Однак, доказів на підтвердження перебування на обліку у центрі зайнятості з метою пошуку роботи, не надав. Разом з тим, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено аргументів та не надано доказів щодо необхідності стягнення аліментів на дитину саме у розмірі 3000,00 грн. Ураховуючи вищезазначений мінімальний рекомендований розмір аліментів, а також відсутність інформації щодо наявності у відповідача інших утриманців та неможливості з будь-яких причин сплачувати аліменти, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісяця. Відповідно до частини 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулася до суду 12.10.2021, отже аліменти підлягають стягненню з цієї дати і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору за подання позову про стягнення аліментів складає 908,00 грн. Позивач звільнена від сплати аліментів у такій категорії справ, проте у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню судовий бір, у розмірі, який є пропорційним до розмірі задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлено вимоги суму 3000,00 грн., з яких судом задоволено вимоги на суму 2000,00 грн., що складає 66,67% від загальної суми позовних вимог. Отже, з відповідача на користь бюджету підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 605,36 грн, в іншій частині витрати покладаються на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial