Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Міністерства юстиції України Богатиренко Артур Ігорович, в якій позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 98111, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у розмірі 15784, 95 грн. за кредитним договором № 827276263 від 05.03.2020 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Позовна заява обґрунтована тим, що про існування оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вона дізналась 01.03.2011, коли до бухгалтерії за місцем її роботи надійшла постанова приватного виконавця Богатиренко А.І. від 22.02.2021 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» загальної суми боргу у розмірі 19183,44 грн. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 20.11.2020 за кредитним договором 827276263 від 05.03.2020 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», надалі право вимоги за цим кредитним договором неодноразово передавалось іншим установам, а саме: ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а потім ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Позивач зазначає, ніколи ніяких заявок на кредит до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» не подавала, її особистого підпису у договорі немає і не може бути, на графіку розрахунку, який доданий до договору, замість її особистого підпису використаний електронний підпис з одноразовим ідентифікатором, який вона ніколи не отримувала. Також, як у кредитному договорі, так і у графіку данні її паспорту вказані з помилками, а також вказана як її адреса електронної пошти, якого в неї ніколи не було. Кредитні кошти у розмірі 5500 грн. на її банківські картки не надходили, та будь-яким чином готівкою вона їх також не отримувала. За даними фактами вона звернулась до правоохоронних органів із заявами про вчинення щодо неї шахрайства. Позивач категорично не погоджується із виконавчим написом і зазначає, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Горай О.М. не врахував відсутність на кредитному договорі особистого підпису позивача та особистого підпису директора організації, як її представника [PERSON] , не зазначені дата та місце народження позивача, місце роботи і номери рахунків позивача у банках. Перший договір ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» про відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018 укладений набагато раніше, ніж дата кредитного договору 05.03.2020, а вже після цього ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклав договір з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020. У приватного нотаріуса не було правових підстав для посвідчення вищевказаного виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої суми боргу, оспорюваний виконавчий напис вчинений з грубим порушенням Закону країни «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Ухвалою судді від 11.03.2021 провадження у справі відкрито, і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.34). Ухвалою суду від 17.03.2021 за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованим в реєстрі за № 98111, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у розмірі 15784, 95 грн. за кредитним договором № 827276263 від 05.03.2020 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Богатиренка Артура Ігоровича, до набранням законної сили рішенням або ухвалою суду у справі № 643/4129/21 за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Міністерства юстиції України Богатиренко Артур Ігорович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.47-49). Позивачем [PERSON] 16.03.2021 подано заяву про стягнення з відповідача на її користь понесених судових витрат по справі у розмірі 3362,00 грн., з яких: 2000,00 грн. за правничу допомогу адвоката, 908,00 грн. по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 454,00 грн. по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову (а.с.37-38). Ухвалою суду від 17.05.2021 зобов`язано приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович надати до Московського районного суду м. Харкова належним чином виготовлені та завірені копії виконавчого напису та всі копії матеріалів нотаріальної справи щодо укладення виконавчого напису, вчиненого 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 98111, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у розмірі 15784, 95 грн. за кредитним договором № 827276263 від 05.03.2020 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Міністерства юстиції України Богатиренко Артура Ігоровича надати до Московського районного суду м. Харкова належним чином виготовлену та завірену копію виконавчого провадження № 64534775, відкритого з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 98111, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у розмірі 15784, 95 грн. за кредитним договором № 827276263 від 05.03.2020 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Ухвалою суду від 04.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ТОВ «Фінансова компанія» «ОНЛАЙН ФІНАНС» про направлення справи за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, підготовче провадження по справі закрито, і справу призначено до судового розгляду. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення, про що зазначила у письмовій заяві. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і вчасно, причину неявки суду не повідомили. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і вчасно, причину неявки суду не повідомив, в зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~фактичні обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~застосувавши до\~спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 98111, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором 827276263 від 05.03.2020, укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018, є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 827276263 від 05.03.2020 у розмірі 15784, 95 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5500,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 10285,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.11.2020 по 04.11.2020. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати зі стягувача у розмірі 1200,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 16984,95 грн. Вказаний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом на підставі заяви ТОВ ФК «ОНАЛАЙН ФІНАНС» від 19.11.2000, до якої додані кредитний договір № 8277276263 від 05.03.2020, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок суми заборгованості. Згідно договору № 8277276263 від 05.03.2020, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 5500,00 грн. строком на 29 днів від дати отримання кредиту позичальником за процентною ставкою в розмірі 0,01% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Згідно графіку розрахунків (Додаток№ 1 до договору № 8277276263 від 05.03.2020) термін платежу 03.04.2020, сума кредиту 5500,00 грн., нарахований процент 15,95 грн., до сплати разом 5515,95 грн. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 8277276263 від 05.03.2020, заборгованість перед ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за кредитним договором № 8277276263 від 05.03.2020 станом на 04.11.2020 складає 15784,95 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5500,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами 10285,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - -0,05 грн. Розрахунок здійснено за період з 04.11.2020 по 04.11.2020. 16.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. винесено постанову ВП № 64534775 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 98111 від 20.11.2020. \~ \~ \~ \~ Договір\~ № 8277276263 від 05.03.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , у встановленому законом порядку недійсним не визнаний, доказів протилежного учасниками справи суду не надано. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Разом з тим, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за наступних обставин. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"), у тому числі, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України "Про нотаріат"). Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Зі статті 88 Закону України "Про нотаріат" випливає, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звертається до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю або в частині розміру заборгованості, або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 61-84цс19). Так, згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (підпункт 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Суд наголошує, що право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог стягувача. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що документом для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як вбачається з наданих приватним нотаріусом до суду копій документів, на підставі яких вчинений оспорюваний виконавчий напис, в наданій для вчинення виконавчого напису виписці з особового рахунку за кредитним договором відсутні відомості про строк погашення заборгованості за кредитом; відсутні відомості про період, за який нараховані відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 10285,00 грн., беручи до уваги, що за умовами договору № 827276263 від 05.03.2020 строк кредитування 03.04.2020, сукупна вартість кредиту становить 5515,95 грн., та включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 0,29% від суми кредиту або 15,95 грн., суму кредиту у розмірі 5500,00 грн. Крім того, на підтвердження права вимоги за кредитним договором № 827276263 від 05.03.2020 відповідачем приватному нотаріусу надані: копія договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», за яким право вимоги за договором перейшло до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». А також, копія додаткової угоди № 25 від 21.10.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладені між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Враховуючи, що укладення між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відбулось значно раніше ніж укладення між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] кредитного договору від 05.03.2020, а додаткова угода укладена 21.10.2020 вже після передання прав вимоги ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», вказані документи не можуть свідчити про правомірність права вимоги стягувача. Вказані обставини в їх сукупності не можуть свідчити про безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем щодо сплати заборгованості за кредитним договором, та вказують на недотримання приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису від 20.11.2020, не дають підстав для констатації безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, а тому виконавчий напис № 98111, вчинений 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з ч. 1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судових витрат та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання до суду позовної заяви, та у розмірі 454,00 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надані оригінал квитанції від 09.03.2021 про сплату позивачем адвокату Шевчик Л.А. 2000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 04.03.2021, з яких: усна консультація 2 години на суму 300,00 грн.; підготовка, складання позову 6 годин на суму 1700,00 грн.; договір про надання правничої допомоги від 04.03.2021; акт приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги з розрахунком їх вартості за договором від 04.03.2021 про надання правничої допомоги адвокатом Шевчик Д.А. [PERSON] , відповідно до якого усна консультація та узгодження правової позиції - 300,00 грн. (2 години), аналіз судової практики, підготовка і складання позовної заяви - 1700,00 грн. (6 годин) (а.с.39-41). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,\~46,\~56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. [PERSON] є адвокатом, діяльність якої не зупинена і не припинена, що підтверджується Витягом з Єдиного Реєстру Адвокатів України, понесені позивачем судові витрати документально підтверджені та доведені. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1362 грн. (908 + 454) та на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Outcome: approved