Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

27 вересня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАКТОРІНГС», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №232, вчинений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною, 22.03.2021 року щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАКТОРІНГС» у розмірі 261 394 грн. 10 коп. та стягнути сплачений судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. В обґрунтування позову позивач в своїй позовній заяві зазначив, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною, 22.03.2021 року був вчинений виконавчий напис №232 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в сумі 261 394 грн. 10 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської областіРусецької Оксани Олександрівни від 27.08.2021 року було відкрите виконавче провадження №66624909. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської областіРусецької Оксани Олександрівни від 13.09.2021 р. було накладено арешт на майно боржника. На теперішній час виконавче провадження триває. Вважає виконавчий напис №232 від 22.03.2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з нього заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФАКТОРІНГС» у розмірі 261 394 грн. 10 коп. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Вказана обставина підтверджується копіями документів, наданих нотаріусом до суду, на підставі яких він вчинив виконавчий напис. Виписки із особового рахунку боржника серед цих документів немає. Крім того сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить по відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2021 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 01 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. 21.12.2021 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФАКТОРІНГС» надійшов відзив на позовну заяву. В відзиві на позов зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказали, що Товариством у повному обсязі було виконано усі вимоги норм чинного законодавства, і положення кредитного договору, а саме надіслано на адресу позивача повідомлення про відступлення та вимогу/повідомлення про дострокове погашення заборгованості, що підтверджується описом вкладення в лист, фіскальним чеком та списком згрупованих відправлень Укрпошта Експрес. Зазначили, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Заявляючи даний позов, позивач мав довести, що відсутня правова підстава для вчинення спірного виконавчого напису, тобто факт відсутності порушеного права Товариства та відсутність підстав для захисту відповідного права шляхом стягнення кредитної заборгованості на підставі спірного виконавчого напису. Однак, позивач навпаки у позові не спростовує факт наявності у нього не виконаних зобов`язань за кредитним договором перед Товариством, так само як факт наявності простроченої заборгованості. Будь-яких належних доказів на підтвердження відсутності порушення зобов`язаннями за кредитним договором чи наявності спору щодо заборгованості (щодо її розміру, строків, за які вона нарахована, тощо) позивач суду не надає. Також позивач не спростовує належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед відповідачем за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення. Сама по собі незгода боржника з розміром заборгованості та її розрахунком не є підставою для визнання заборгованості спірною, оскільки спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку. Щодо строків звернення до нотаріуса вказали, що останні не є порушеними, що підтверджується довідкою, яка була подана нотаріусу перед вчиненням нотаріальних дій. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до поданої позовної заяви просив суд розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги з наведених в позові підстав. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАКТОРІНГС» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. в судове засідання не з`явилася. Про час і місця слухання справи повідомлялась належним чином. Заяв клопотань до суду не надійшло. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова В.Ю. в судове засідання не з`явилася. Про час і місця слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до заяви просила суд розглядати справу без її участі. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 березня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною, за реєстровим № 232 було вчинено виконавчий напис, яким стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФАКТОРІНГС», право вимоги перейшло на підставі договору про відступлення прав вимоги №GL2N78545 від 08.05.2020 р., який укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк»» Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАКТОРІНГС», з боржника [PERSON] , заборгованість, яка виникла за Договором «Автопакет» №8/2007/840-К/1691АП від 15.10.2007 року, який укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство» Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та, яка згідно виписки з рахунку боржника від 22.03.2021 року становить 261394 грн. 10 коп., та складається з 190798,61 грн. основного боргу та 70595,49 грн. процентів. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.04.2018 р. по 15.03.2021 р. Розмір плати, сплачений стягувачем у розмірі 2613,94 грн. підлягає стягненню з боржника. 27.08.2021 року Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною відкрито виконавче провадження № 66624909 з примусового виконання виконавчого напису №232, виданого 22.03.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАКТОРІНГС» заборгованості в розмірі 264008,04 грн. 13.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. у виконавчому провадженні №66624909 винесено постанову про розшук майна боржника. 13.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. у виконавчому провадженні №66624909 винесено постанову про арешт майна боржника. 13.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. у виконавчому провадженні №66624909 винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 137/1666/16-ц міститься правовий висновок про те, що: «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами додаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документ, що встановлює прострочення виконання. Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин подаються: оригінал документа, по якому провадиться стягнення; засвідчена стягувачем виписка з особового рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 300/470/17, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів. Відповідно до правил статті 78 ЦПК про допустимість доказів обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 81, 82 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов`язків по доказуванню між сторонами. За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору,неповідомлення боржника про заміну кредитора за договором, не отримання [PERSON] письмової вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору, наявність спору про заборгованість, суд вважає, що виконавчий напис від 22 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 232, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОРІНГС» заборгованості в сумі 261394,10 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати зі сплатою судового збору в сумі 908,00 грн. за звернення до суду з позовною заявою, що документально підтверджено . На підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне в зв`язку із задоволенням позову стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved