Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 лютого 2007 року відповідно із актовим записом за №110 зробленим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу є неповнолітні сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Їх із відповідачем сімейне життя не склалося, відповідач часто казав їй неправду, мав постійні боргові зобов`язання, внаслідок чого вона та відповідач разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року у цивільній справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, із викликом сторін у судове засідання. Відповідач\~ [PERSON] \~відзиву на\~позовну заяву\~не подавав.\~ \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] , будучи належно повідомленою, у судове засідання не прибула. Подала до суду заяву від 25 листопада 2021 року про розгляд справи за її відсутності. У заяві вказала, що просить заявлені позовні вимоги задоволити у повному обсязі, шлюб розірвати, оскільки вона та відповідач понад 2 роки разом не проживають та не підтримують ніяких стосунків. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей та не надає ніяких коштів на їх утримання. Не заперечила щодо заочного судового розгляду. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за його відсутності, до суду не подав. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 03 лютого 2007 року, про що зроблено актовий запис за № 110 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, яким 03 лютого 2007 року видане Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] про що зроблено актовий запис за № 1287 від 20 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, та [INFO] народився син [PERSON] про що зроблено актовий запис за № 12057 від 30 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Неповнолітні сини сторін зареєстровані та проживають разом із позивачкою по [ADDRESS] відповідно до Довідки № 47, виданої 25 листопада 2021 року головою правління ОСББ «Явір-1«. Сімейне життя сторін не склалося, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, внаслідок чого сторони разом понад два роки разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. Відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні неповнолітніх дітей. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачкою зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, оскільки, сторони через втрату почуття поваги поваги один до одного, відсутність взаєморозуміння разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд приходить до висновку про те, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] - до задоволення. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому із відповідача в користь позивачки підлягає до стягнення сплачений нею при зверненні до суду із позовом, судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved