Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Представник позивача, [PERSON] , діючи на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВВ № 1015059 та в інтересах позивача, звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просив розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 11 червня 2016 року Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 19. Позовна заява мотивована тим, що 11 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 19. Від шлюбу сторонни дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаємоповаги один до одного та непорозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з липня 2021 року, вони не проживають разом, спільне господарство не ведеться, примирення, подальше проживання та збереження шлюбу неможливе. Зазначені обставини стали причиною звернення позивача з позовом до суду. Ухвалою судді від 15 грудня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження (а.с.14-15). Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити повністю (а.с.24). Відповідач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення (а.с.19). Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Сторони уклали шлюб 11 червня 2016 року, про що Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено відповідний актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Статтею 51 Конституції України\~проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до\~статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до\~статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню сторін, а позов підлягає задоволенню. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір, 50 % якого слід компенсувати позивачу з державного бюдждету, а іншу його частину стягнути з відповідача, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов. Наведене випливає із положення ч.1 ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved