Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 24.11.2021 року позов [PERSON] до ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Даним рішенням визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 246153 від 28.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості в розмірі 17 583,40 грн., та стягнуто з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул.. Стельмаха, буд. 9А, офіс 203, код ЄДРПОУ 35017877) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн. 28 грудня 2021 року представник позивача Прасолов І.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення справі, у зв`язку з тим, при винесенні вищезазначеного судового рішення не було вирішено питання про витрати, які позивач поніс при розгляді справи і які складаються із судового збору за подання заяви про забезпечення позову та витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 24.11.2021 року позивач та він як представник позивача не отримували. Про існування вказаного вище рішення суду він дізнався з інтернет ресурсу « Єдиний державний реєстр судових рішень України», тому просить поновити строк для подання доказів понесених судових витрат разом з заявою про винесення додаткового рішення по справі, та ухвалити додаткове рішення яким стягнути з ТОВ « Фінансова компанія управління активами» на користь [PERSON] судові витрати на загальну суму 10 454 грн., що складається з суми судового збору та витрат за надання професійної правничої допомоги. 21.01.2022 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Прасолова І.В. про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення про справі без участі позивача [PERSON] та без його участі як представника позивача, вимоги викладені в заяві, підтримують та просять їх задовольнити. Враховуючи неявку учасників справи, суд розглянув заяву в порядку ст. 270 ч.4 ЦПК України. У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи №952/808/21, суд приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення. Так, при прийнятті 24.11.2021 року рішення судом, не було вирішено питання про витрати, які позивач поніс при розгляді справи і які складаються із судового збору за подання заяви про забезпечення позову та витрат на професійну правничу допомогу. Позивачем [PERSON] надані докази понесення ним судових витрат які складаються із судового збору за подання заяви про забезпечення позову та витрат на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачем про справі було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн., що підтверджується відповідною квитанцією 0.023201102406.2 від 28.10.2021 року що міститься в матеріалах по справі. У відповідності до ч.2 ст. 141 ЦПК України,у разі задоволення позову, судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно ч.1,2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Аналіз вищезазначених положень ЦПК України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі. Положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державною можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначені суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та ( або) значенню справи. Згідно копії Додаткової угоди від 22.10.2021 року до Договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 21.10.2021 року та копії звіту № 1 від 23.12.2021 року про приймання - передавання наданих послуг за результатами виконання умов Договору б/н від 21.10.2021 року адвокат Прасолов І.В. власні зобов`язання відповідно до умов Договору б/н від 21.10.2021 року виконав на суму на суму 10 000 грн. Обсяг наданої правничої допомоги підтверджується вищезазначеним звітом. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі ( складання позовної заяви, надання консультацій, копіювання документів). Згідно постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.01.2021 № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріями співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрат на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Досліджуючи надані позивачем документи, судом встановлено, що відповідно до Додаткової угоди від 22.10.2021 року до Договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 21.10.2021 року Сторони виклали п.2.2 Договору наступним чином: 2.2. Сторони домовились, що Вартість послуг Адвокатського Бюро за Договором складає 10 000 грн. Одна година роботи Адвоката складає 1000 грн. Також відповідно до Додаткової угоди від 22.10.2021 року Сторони доповнили Договір наступним пунктом; П.2.4 Сторони домовилися, що повна вартість отриманих послуг за Договором буде сплачена Клієнтом в місячний термін після набрання законної сили рішення суду першої інстанції про справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки при винесенні судового рішення від 24.11.2021 року не було вирішено питання про витрати, які позивач поніс при розгляді справи і які складаються із судового збору за подання заяви про забезпечення позову та витрат на професійну правничу допомогу, які є видом інших судових витрат в розумінні ст. 133 ЦПК України, слід ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved