Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою в якій просить встановити факт, що він проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою по [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Свою заяву обґрунтовує тим, що його мати [PERSON] померла [INFO] в місті Сміла Черкаської області. [PERSON] на день своєї смерті проживала і була зареєстрованою в [ADDRESS] , мала похилий вік, хворіла та потребувала за нею постійного догляду, тому з вересня 2020 року і на день смерті матері він з нею також проживав, незважаючи на те, що зареєстрованим був по [ADDRESS] . Після померлої матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Таким чином він із своєю мамою на день її смерті [INFO] , проживав без реєстрації місця проживання разом у будинку [ADDRESS] , хоча за даними паспорта був зареєстрований за іншою адресою. Тобто на день смерті його матері [PERSON] , він проживав разом з нею, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК країни є таким що прийняв спадщину, як спадкоємець першої черги. Звернувшись до нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори із відповідними документами для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , нотаріус роз`яснила, що оскільки місце реєстрації спадкодавця [PERSON] на день її смерті та місце його реєстрації, яке зазначено у паспорті громадянина України є різними, тому в нотаріуса відсутні підстави видати свідоцтво про право на спадщину за ч.3 ст.268 ЦК України. Посилаючись на ці обставини [PERSON] звернувся в суд з заявою і просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав. Представник заінтересованої особи надав письмові пояснення, в яких просив провести розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в місті Сміла Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , видане 16 березня 2021 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 травня 2014 року. [PERSON] на день своєї смерті проживала і була зареєстрованою в [ADDRESS] , та з вересня 2020 року і на день смерті матері з нею також проживав [PERSON] , незважаючи на те, що зареєстрованим був по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 21 жовтня 2021 року №131202 виданою квартальним комітетом №18 м. Сміла. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Звернувшись до нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори із документами для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , листом від 28 жовтня 2021 року №1378/01-16 нотаріус роз`яснила, що оскільки місце реєстрації спадкодавця [PERSON] на день її смерті та місце реєстрації [PERSON] , яке зазначено у паспорті громадянина України є різними, тому в нотаріуса відсутні підстави видати свідоцтво про право на спадщину за ч.3 ст.268 ЦК України. Доказом на підтвердження проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на день її смерті може бути рішення суду. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З повідомлення про надання інформації державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 10 листопада 2021 року №1468/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. За змістом п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Згідно пункту 23 вказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Виходячи із положень ч.3 ст.1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, ч.2 ст.315 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вказане кореспондується і п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до якого: якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації ним своїх прав, як спадкоємця. Зазначені заявником обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обгрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved