Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

У серпні 2021 року до суду звернувся керівник Богодухівської окружної прокуратури, в інтересах Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконними та скасування наказів, визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування його реєстрації та витребування земельної ділянки, в якому позивач просить визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру в Харківській області №5945-СГ від 16.08.2018 року та №1010-СГ від 12.02.2019 року про надання дозволу, затвердження проекту землеустрою та передачу [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6323583700:05:001:0874) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 6323583700:05:001:0874, розташованої за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 999 та скасувати запис про право власності від 23.05.2019 року №31669630 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь держави земельну ділянку, площею 2,0000 га, кадастровий номер 6323583700:05:001:0874, розташовану за межами населених пунктів на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району (колишньої - Колонтаївської сільської ради Краснокутського району) Харківської області; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір . У позові зазначено , що наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №5945-СГ від 16.08.2018 року , [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №1010-СГ від 12.02.2019 року затверджено проект землеустрою та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6323583700:05:001:0874) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Згодом було встановлено, що [PERSON] , на підставі наказу №11-7373/14-18-СГ від 05.11.2018 року , затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 3520583500:02:000:5029) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Красносілківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. Отже, [PERSON] вдруге використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. 23.05.2019 року , на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки, [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 6323583700:05:001:0874) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. На думку позивача, вказані накази ГУ Держгеокадастру в Харківській області про надання дозволу, затвердження проекту землеустрою та передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 2,000 га ,в тому числі рілля площею 2,0000 га, (кадастровий номер 6323583700:05:001:0874) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Крім того, договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки [PERSON] підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка витребуванню з незаконного володіння [PERSON] . У судовому засіданні позивач підтримав позов , просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили , про дату , час і місце судового засідання повідомлялися належним чином та в установлений законом строк , про що свідчить оголошення на веб сайті судової влади України. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до суду не з`явився, про дату , час і місце судового засідання повідомлялися належним чином та в установлений законом строк. У відповідності до ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Судом встановлено , що наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №5945-СГ від 16.08.2018 року , [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. ( а.с. 16) У подальшому, наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №1010-СГ від 12.02.2019 року , затверджено проект землеустрою та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6323583700:05:001:0874) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області.( а.с. 17) Відомості про право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевцовим С.О. 12.04.2019 року за №46505097.( а.с.23-24) 23.05.2019 року , на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевцовим С.О., зареєстрований в реєстрі за № 999, [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6323583700:05:001:0874) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. ( а.с. 28). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.07.2021 року , власником спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6323583700:05:001:0874, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.05.2019 року , є [PERSON] ( а.с.23-27). Крім того, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №11-7373/14-18-СГ від 05.11.2018 року , затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано [PERSON] , у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 3520583500:02:000:5029) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Красносілківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. ( а.с. 18). Таким чином, всупереч вимог ст.116, 118, 121 Земельного кодексу України, [PERSON] , при зверненні до ГУ Держгеокадастру в Харківській області із заявою, не врахував, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Отже, земельна ділянка площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га, кадастровий номер 6323583700:05:001:0874, сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, вибула із державної власності , внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави, в особі Головного управління Держгеокадастру в Харківській області. У спорах, пов`язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування. Вказана правова позиція доведена пунктом 2 листа заступника Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм земельного права» від 27.09.2012 року №10-1391/0/4-12 та в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України. Пунктом 4 ч.2 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав передбачено відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною 3 ст.152 ЗК України також визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно зі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, вказані накази ГУ Держгеокадастру в Харківській області №5945-СГ від 16.08.2018 року та №1010-СГ від 12.02.2019 року про надання дозволу, затвердження проекту землеустрою та передачу [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6323583700:05:001:0874) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, підлягають визнанню незаконним та скасуванню. Оскаржуваними наказами, на підставі яких, за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, порушено інтереси держави у вигляді раціонального та ефективного використання земельних ресурсів, які є власністю народу України, відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо незаконність його набуття не встановлена судом. Відповідно до ч.3 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у справах за позовами власників майна щодо його відчуження за наступними правочинами таке майно може бути витребувано від особи шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України. У силу ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави, як законного власника, не з її волі, за відсутності згоди позивача та прийнятого компетентним органом рішення про її передачу в приватну власність. Згідно п.22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні розмежувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі ст.388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. За змістом ст.388 ЦК України добросовісним вважається придбання майна не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст. 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст.388 цього Кодексу, які дають право витребувати майно від добросовісного набувача. У зв`язку з цим, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] , як добросовісного набувача. Обраний спосіб захисту в даному випадку спрямований на поновлення порушених прав, оскільки при визнанні факту відсутності у [PERSON] та [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, підлягає поновленню прав Краснокутської селищної ради Харківської області. Наведені норми з урахуванням обставин справи, відповідно до ст. 203, 216 Цивільного кодексу України та ст.152 Земельного кодексу України дають підстави для визнання договору-купівлі продажу земельної ділянки недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ст.216 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач надав достатньо належних , допустимих та достовірних доказів на підтвердження позову , тому такий позов підлягає задоволенню . Статтею 141 Цивільного процесуального України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами згідно якого стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до платіжного доручення №2190 від 05.09.2021 судовий збір за подання даного позову сплачено Харківською обласною прокуратурою у сумі 16 671 ,59 грн , який на підставі ст.141 ЦПК України , підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ..

Outcome: approved