Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.Ес.Ай.», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП!» про стягнення страхового відшкодування, 3% річних та індексу інфляції. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що 22.10.2020 між [PERSON] , [PERSON] та їх донькою [PERSON] з одного боку та ФОП [PERSON] укладено договір про надання туристичних послуг, відповідно до якого було придбано у туроператора тур на період з 15.11.2020 по 24.11.2020 Харків-Єгипет ( Шарм Ель Шейх ) - Харків. 08.11.2020 туроператор повідомила про зміни в заявці з підстав коригування чартерної програми, у зв`язку з чим строки перебування змінились на період 15.11.2020 до 22.11.2020. 13.11.2020 у [PERSON] було констатовано інфікування вірусом COVID (Коронавірус), [PERSON] - ні; 20.06.2020 року між ТОВ «СК «Ю.Ес.Ай.» та ТОВ «Джоін Ап! на користь застрахованих осіб, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено Генеральний договір №20.01.015017.1801-481 добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном та Генеральний договір №20.015017.2106-478 добровільного комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання. На підставі Генерального договору №20.01.015017.1801-481 від 20.06.2020 року було видано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] сертифікат застрахованої особи №А2183295 від 10.11.2020 року. Позивач зазначає, що у зв`язку з отриманням позитивного тесту ПЦР, настав страховий випадок, передбачений п.п.3.1.1.13 Витягу Генерального Договору №20.06.2020 року №20.01.015017.1801-481, а саме інфікування застрахованої особи вірусом Covid-19, що підтверджено лабораторним дослідженням шляхом тестування. В результаті чого [PERSON] разом із сім`єю залишився вдома. Позивач звернувсь до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.АЙ.» із заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування. Відповідачем повідомлено, що звернення позивача прийнято, проте вони очікують необхідні документи від ТОВ «Джоін Ап». 05.04.2021 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» отримала всі необхідні документи від ТОВ «Джоін Ап» та вказали, що страхові виплати будуть здійснені 26.04.2021 року. 02.06.2021 року направлено до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.Ес.Ай.» заяву з вимогою здійснити страхову виплату, передбачену Генеральним договором №20.015017.1801-481 від 20.06.2020 року добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном. Не зважаючи на те, що відправлення вручено 07.06.2021 року ТОВ «СК «Ю.Ес.Ай.» за їх офіційною адресою, проте відповіді на день подання позовної заяви не надійшло та виплат не здійснено. У зв`язку із настанням страхового випадку, а саме лікування пов`язане з інфікуванням коронавірусом, позивач просить стягнути з ТДВ «Ю.Ес.АЙ.» страхову виплату у сумі 55769,32 грн., 3% річних від прострочення суми та індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 4804,33грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. Позивачу судове засідання не з`явивсь, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, 17 січня 2022 від позивача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та про долучення доказів. Представник відповідача та третьої особи повторно у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22 жовтня 2020 року між турагентом ФОП [PERSON] , яка діє на підставі агентського договору на реалізацію тур продукту №3574/16 від 02.03.2017 від імені та за дорученням туроператора ТОВ «Джоін АП!» та [PERSON] , який діяв за усним дорученням туристів [PERSON] та [PERSON] , був укладений договір про надання туристичних послуг №2183295, відповідно до пункту 2.1 якого Туроператор через Турагента зобов`язується відповідно до заявки Туриста на бронювання (Лист бронювання) забезпечити надання комплексу туристичних послуг (Туристичний продукт), а Турист зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх. Згідно істотних умов договору туристична поїздка повинна була відбутись у період з 15.11.2020 року по 24.11.2020 року до Шарм Ель Шейх , Єгипет. Вартість туристичного обслуговування - 60413 грн. 00 коп. Як зазначає позивач, 08.11.2020 туроператор повідомила про зміни в заявці з підстав коригування чартерної програми, у зв`язку з чим строки перебування змінились на період 15.11.2020 до 22.11.2020. За надання туристичних послуг за договором від 22.10.2020 позивачем було сплачено 55 769,32 грн. 10.11.2020 року позивачу було видано свідоцтво про страхування №D2183295/2 від 10.11.2020 року до генерального договору добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном від 20.06.2020 № 20.015017.1801-481, яким засвідчувався факт страхування їх подорожі. Відповідно до п.п.3.1.1.13 свідоцтва про страхування №D2183295/2, інфікування застрахованої особи вірусом Covid-19, що підтверджено лабораторним дослідженням шляхом тестування методом пцр або іншим методом, за виключенням будь-якого експрес-тестування, є страховим ризиком, страховим випадком, що відшкодовується страховиком. Документ, що підтверджує позитивний результат тестування має бути датований не раніше ніж за 48 годин до дати початку туру. Відповідно до п.п.9.1.1. п.9.1 Свідоцтва про страхування, для отримання страхового відшкодування Застрахована особа (Страхувальник, Вигодонабувач) надає Страховику документи, що підтверджують факт, причини і обставини настання страхового випадку; письмову заяву про настання страхового випадку з описом обставин його настання. 13.11.2020 [PERSON] та [PERSON] отримали результати дослідження методом полімеразної ланцюгової реакції на Covid-19, відповідно до яких щодо [PERSON] виявлено позитивний результат тесту (а.с.52-53). Викладені обставини унеможливили заплановану подорож та стали підставою для звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Як вбачається із матеріалів справи, ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» направило відповідь від 07 квітня 2021 року на електронну пошту позивача, з якої вбачається, що "15.03.2021 отримали відповідь від ТОВ "Джоін Ап!" - останній документ для прийняття рішення. 05.04.2021 був складений страховий акт. Виплата буде проведена протягом 15 робочих днів, тобто до 26.04.2021". Разом з тим, виплати на користь позивача відповідачем так і не були здійснені. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно Свідоцтва про страхування №D2183295/2 від 10.11.2020 страхова сума становить 27723,80 грн. на кожного, безумовна франшиза становить 10% від страхової суми, строк страхування з 10 листопада 2020 року по 22 листопада 2021 року. З урахуванням передбаченої договором страхування безумовної франшизи 10% сума страхового відшкодування становить 55769,32 грн. (відповідно до ваучеру №2183295). Згідно з пунктом 10.10. Свідоцтва, страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Відповідно до умов Генерального договору № 20.015017.1801-481 від 20.06.2020 року добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном, передбачені чіткі строки для здійснення страхової виплати: п. 10.9 - Протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дня отримання всіх необхідних документів і відомостей про обставини настання страхового випадку відповідно до Розділу 9 Договору страхування, Страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування та складає відповідний страховий акт або протягом 10 (десяти) робочих днів з дня отримання всіх вищезазначених документів приймає рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування; п. 10.10 - Страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Матеріали справи свідчать, що страхове відшкодування на час розгляду справи відповідачем не проведено. За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав. Отже, страхове відшкодування в рамках страхового випадку, яке підлягає стягненню із ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай» на користь позивача складає 55769,32 грн. На виконання вищезазначених норми процесуального законодавства відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача. Таким чином, ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай» не виконало свої зобов`язання за договором страхування, а тому заявлені позивачем позовні вимоги до ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 55769,32 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. До того ж, звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати та 3% річних. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Згідно розрахунку наданого позивачем, за період січень - липень 2021 року сума інфляційних витрат становить 3603,52 грн., 3% річних за період з 21.12.2020 по 08.09.2021 складає 1200,81 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають втрати позивача від інфляції у сумі 3603,52 грн. та 3% річних у розмірі 1200,81 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved