Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] у якому просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі також зареєстрований [PERSON] , який впродовж шістнадцяти років не проживає у вказаному помешканні, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його речі та майно у квартирі відсутні. Перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинила. [PERSON] разом із сім`єю проживає в іншій країні. Разом із цим, позивачка вказує, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі порушує її права як власниці даного житла. Посилаючись на наведене просила позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відзиву на позов відповідач [PERSON] до суду не подавав. 10 грудня 2021 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду, про що постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, що викладені у позовній заяві та просила задовольнити їх у повному обсязі. Вказала, що відповідач [PERSON] є її зятем, який добровільно пішов із її власного житла та проживає в іншій країні. Не заперечила що заочного судового розгляду цивільної справи . Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивачки, у судовому засіданні підтвердила, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає понад 14 років. Добровільно полишив це помешкання, хоча ніхто не чинив йому перешкод для проживання. На даний час відповідач проживає в іншій країні. Судом установлено: Згідно Реєстраційного посвідчення, яке видано 06 березня 1992 року Тернопільським обласним об`єднанням бюро технічної інвентаризації, кооперативна квартира [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Як убачається із копії будинкової книги у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки виданої 18 листопада 2021 року ПМП «СОВР» у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] та разом з нею зареєстровані: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - донька, [PERSON] - онук, [PERSON] - син, [PERSON] - онука, [PERSON] - зять, [PERSON] - онука. Згідно Акту, складеного 31 серпня 2021 року комісією ПМП «СОВР» при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою зареєстровані але не проживають, що підтверджують свідки-сусіди: [PERSON] та [PERSON] . Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першої статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому, таких домовленостей між сторонами спору не існувало. Судом установлено, що відповідач [PERSON] будучи зареєстрованими у квартирі [ADDRESS] , понад шістнадцяти років не проживають у вказаному помешканні, його речі та майно у житлі відсутні, участі у сплаті комунальних послуг з утримання квартири не приймає. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачем суду не надано. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved