Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Представник АТ «Райффайзен Банк «Аваль» у позові зазначив, що 29.11.2006 між ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк «Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/2235/82/959, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 28800 доларів США строком до 28.11.2016 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних. 11.02.2008 між банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до вказаного кредитного договору, згідно якої позивач збільшив [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 68800,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 29.11.2006 та 11.02.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договори поруки, згідно яких останні несуть перед кредитором солідарну відповідальність з боржником за невиконання зобов`язань по вказаному кредитному договору. Також вказав, що в зв?язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 25.11.2011 №2-4/2011 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/2235/82/959 від 29.11.2006 в сумі 1207574,9 грн., з якої заборгованість по кредиту та відсотках 668925,50 грн. (еквівалентно 83870,44 долари США), пені в розмірі 538649,42 грн. та судові витрати по справі. З дати ухвалення вказаного рішення по даний час заборгованість за кредитним договором не погашена. На підставі наведеного просив стягнути солідарно з відповідачів 3% річних за невиконання грошового зобов?язання за кредитним договором № 014/2235/82/959 від 29.11.2006, згідно ч.2 ст.625 ЦК України, за календарний період три роки (з 06.11.2017 по 06.11.2020) в розмірі 13260,26 дол.США та судовий збір у розмірі 5641,77 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову та застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин. Представник [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Крім того, просив застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин. [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та заяву про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. За змістом положень ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, ст. 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання: боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення. Судом встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 25.11.2011 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з кожного солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитом згідно договору № 014/2235/82/959 від 29.11.2006 в сумі 1207574,9 грн., з якої: заборгованість по кредиту та відсотках 668925,50 грн. (еквівалентно 83870,44 долари США), пені в розмірі 538649,42 грн. та судові витрати по справі. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 29.11.2006 між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» укладено кредитний договір № 014/2235/82/959 про надання кредиту в сумі 28800 доларів США строком по 28.11.2016. 29.11.2006 та 11.08.2008 між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договори поруки, згідно яких останні несуть перед кредитором солідарну відповідальність з боржником за невиконання зобов`язань по вказаному кредитному договору. Вказане рішення суду відповідачами не виконано. Зазначені обставини не заперечили учасники справи та підтверджуються письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів на підставі ст. 625 ЦК України 3 % річних у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання є обґрунтованими. Разом із тим, главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову. Вказана правова позиція викладена у Постанові КЦС ВС від 03.04.2019 у справі №756/9094/15. Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 20.04.2021 та просив стягнути з відповідачів 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання за період з 06.11.2017 по 06.11.2020. З врахуванням викладеного, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати строк позовної давності, про що було заявлено відповідачами, та стягнути з відповідачів на користь позивача 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України період з 20.04.2018 по 06.11.2020. Таким чином, розмір заборгованості становить: 83870,44 долари США *3(%)*932 (кількість днів прострочення) : 365: 100 = 7548,37 доларів США, що станом на день пред`явлення позову еквівалентно 214147,26 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: approved