Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову банк зазначає, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами» банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В обґрунтування позову посилається на те, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в AT КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується випискою по рахунку) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В обґрунтування позову банк посилається на те, що відповідач [PERSON] для користування кредитним картковим рахунком отримав кредитну картку та можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах кредитного ліміту, який надалі було збільшено до 19000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Банк посилається на те, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що відображено у розрахунку заборгованості та підтверджується випискою по рахунку. Позивач зазначає, що виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, а відтак, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі. Прострочені відсотки це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі. Також позивач просить відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України стягнути проценти від неповернутого в строк кредиту. У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, в нього з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 04.10.2020 року утворилась заборгованість перед банком 21847,87 грн., яка складається з: 14368,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 00,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 14368,76 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6525,75 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 953,35 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Позивач просить стягнути зазначену заборгованість з відповідача. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 03.12.2020 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи призначено на 22.12.2020 року (арк. спр. 70-71). 22.12.2020 року відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області розгляд справи відкладено на 28.01.2021 року о 10 год. 30 хв. у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення сторонам у справі повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та повторно здійснено виклик сторін в судове засідання. (арк. спр. 78). 28.01.2021 року відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області розгляд справи відкладено на 03.03.2021 року о 10 год. 00 хв., здійснено повторно виклик відповідача у справі, та попереджено його про наслідки повторної неявки (арк. спр. 84). 03.03.2021 року відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області розгляд справи відкладено на 29.03.2021 року о 10 год. 30 хв., здійснено виклик відповідача у справі, також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (арк. спр. 88-89). 29.03.2021 року в судовому засіданні представником відповідача [PERSON] - адвокатом Маліцьким Д.В. подано відзив на позовну заяву з клопотанням про поновлення строку на подання відзиву, а також клопотання про витребування доказів. Судове засідання відкладено на 22.04.2021 року за клопотанням представника позивача AT КБ «Приватбанк» Чепіга Д.О. (арк. спр. 96-111). У Відзиві на позов представник відповідача [PERSON] - адвокат Маліцький І.З. зазначає, що відповідач позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 03.06.2011 року заперечує та не визнає їх у повному обсязі, у зв`язку з тим, що позивач не подав до суду документів, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні відносини. На обґрунтування своїх вимог позивач додав до своєї позовної заяви начебто розрахунок заборгованості, певну довідку про зміну умов кредитування, анкету-заяву позичальника та витяг з умов та правил кредитування і зазначив, що Відповідач отримав картковий кредитний ліміт, а також Виписку по руху коштів на картці [PERSON] . Відповідно вважає, що кредитний договір про надання банківських послуг №б/н від 03.06.2011 року є недійсним. Так, [PERSON] укладаючи анкету-заяву від 03.06.2011 року з AT КБ «Приватбанк» про надання банківських послуг не був належним чином проінформований про можливість видачі кредитних коштів. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку AT КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Представник відповідача посилається на те, що до спірних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим AT КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, Відповідач отримав кредит в розмірі 1000 грн., та в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 14390 грн., тобто не зрозуміло з чого виходив позивач при вирахуванні суми заборгованості. Також варто зауважити, що підписуючи анкету-заяву, однією із умов AT КБ «ПриватБанк» було, що клієнт погоджується з умовами кредитування на сайті www.privatbank.ua, але такі умови могли змінюватися Банком неодноразово, відповідно є підстави вважати, що зміна умов кредитування без повідомлення позичальника є порушенням договірних зобов`язань, які не відповідають цивільному законодавству. Представник відповідача у відзиві на позов зазначає, що кредитний договір обов`язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК), недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його нікчемністю. Позивач просить суд стягнути з відповідача 21847,87 грн., що складає загальну заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 03.06.2011 року на свою користь, але в матеріалах позову відсутні табличні розрахунки про нарахування пені та комісії. У позовній заяві AT КБ «ПриватБанк» зазначає, що нарахування по комісії та пені відсутнє і становить 0.00 грн., але ці нарахування не підтверджені табличними розрахунками за весь період заборгованості оскільки вони не вказані і не додані до позовної заяви. Із заявленим розміром 2102,00 грн. судових витрат відповідач не погоджується, оскільки вважає, що позовні вимоги позивача до відповідача є безпідставними та необґрунтованими і задоволенню не підлягають. У Виписці від 07.10.2020р. про рух коштів на картці [PERSON] спостерігається, що AT КБ «ПриватБанк» здійснює автоматичне списання коштів з картки відповідача за використання кредитного ліміту, але самого зарахування кредитних коштів відповідачеві Банком, відсутнє. З цього випливає, що Банк здійснював списання коштів з особистого рахунку відповідача за нібито погашення заборгованості за кредитним лімітом. У такому разі AT КБ «ПриватБанк» повинно було надати дійсний розрахунок по заборгованості [PERSON] за яким можна було встановити насправді скільки було надано кредитних коштів і скільки кредитних коштів було витрачено відповідачем. Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, не можуть бути визнаними і погоджені підписом клієнта через Анкету-заяву, оскільки вони не доведені до відома клієнту. Тому не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами так, як умови кредитування розміщенні на сайті не були роз`яснені кредитору. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань (Постанова від 03.07.2019 по справі № 342/180/17-ц Велика палата Верховного Суду). Представник відповідача - адвокат Маліцький Д.В. у відзиві зазначає, що відповідач несе грошові витрати оскільки користується своїм правом на отримання кваліфікованої правової допомоги адвоката для захисту своїх прав та інтересів у суді. Сума заявлених судових витрат відповідача становить 1500 грн., але вона може збільшуватися до закінчення розгляду справи. Представник відповідача просив відмовити повністю у позовних вимогах AT КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 03.06.2011 року. 31.03.2021 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Маліцьким Д.В. подано заяву-уточнення до клопотання про витребування доказів (арк. спр. 113-114). 15.04.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив подана позивачем AT КБ «Приватбанк» (арк. спр. 116-129). У відповіді на відзив AT КБ «Приватбанк» посилається на те, що [PERSON] (далі - Відповідач) звернувся до AT КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 03.06.2011 року. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявника про приєднання. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг, Відповідачу було відкрито картковий рахунок, ключем до карткового рахунку є пластикова Картка, яку отримав Відповідач та мобільний телефон, який вказав Відповідач в Заяві. Картковий рахунок - це рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку, є невід`ємною частиною Договору. Перелік може змінюватися і доповнятися, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил. Необхідно відзначити, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує його волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта Відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; виписка по рахунку. Доказом наявності факту ознайомлення Відповідача з умовами кредитування є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Окрім того, в Анкеті-Заяві зазначено: "Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та правилами. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку." Таким чином, підписавши Анкету-Заяву Відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту Відповідач прийняв умови договору та погодився з ними. Сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. До суду надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінал в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Позивач також зазначає, що презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Умовами договору визначено (п. 2.1.1.2.3.), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.2.4. Умов і Правил встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через POS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги Банку підлягають задоволенні в повному обсязі. Щодо отримання Відповідачем кредитних коштів, то банком суду надано виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима. З матеріалів справи не вбачається, а Відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо договірного списання коштів, то за Договором про надання банківських послуг №б/н від 03.06.2011 року Клієнт має прострочену заборгованість. Постановою НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 29.03.2004 року (п.1.4) передбачено Договірне списання Банком з рахунку Клієнта коштів без надання Клієнтом платіжного доручення. П. 6.1 вищевказаної Постанови встановлено, що Банк обумовлює своє право зі здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Якщо кредитором за договором є Банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійсненім договірного списання передбачається в договорі про надання банківський послуг. Договір може містити інформацію необхідну банку для списання ним коштів з рахунків платника (п.6.5). Згідно з умовами договору, а саме п. 1.1.3.1.6. Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, які підлягають сплаті Банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку в випадку настання строків платежів по іншим договорам. Банк проводить списання коштів в грошовій одиниці України та іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта в сумі, що еквівалентна сумі заборгованості по договору. На підтвердження використання кредитного карткового рахунку банком надана виписка, яка відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання Відповідачем кредитного рахунку. Клієнт на сьогоднішній день не звертався до Банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того активно користувався картою, що свідчить про прийняття Клієнтом діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення Відповідача являються необґрунтованими. Щодо наданого Банком розрахунку заборгованості, то слід зауважити, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. До суду надано виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5). Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, надалі частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. В розрахунку заборгованості, крім загальної суми заборгованості, зазначаються: періоди здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором; періоди та на яку суму зменшувалось сальдо за кредитом (тіло кредиту); період (кількість днів знаходження кредиту на прострочені) виникнення прострочення за тілом кредиту та її розмір; розмір відсоткової ставки, яка нараховується за користування кредитними коштами; розмір пені, що нараховується за невиконання умов кредитного договору та період (кількість днів за які нараховувалась пеня); період за який здійснювалося погашення Відповідачем відсотків та їх розмір; розмір та період нарахування відсотків на поточну заборгованість та прострочену заборгованість (з зазначенням періоду виникнення прострочення); загальна заборгованість за відсотками; розмір та період нарахування комісії. Надати більш детальний розрахунок заборгованості немає технічної можливості адже розрахунок заборгованості здійснюється за допомогою автоматизованого програмного комплексу, та провадиться за всім кредитним договором, а не за окремими кредитними картами. Усі складові заборгованості за наданим кредитним договором містяться у розрахунку доданому до позовної заяви. Щодо правомірності нарахування комісії, то Клієнту була оформлена і видана кредитна картка «Універсальна GOLD», яка має ряд переваг перед іншими кредитними картами (напр. можливість поповнення в мережі on-line, випуску додаткових карток з персональними налаштуваннями використання коштів і т.д.). Відповідно до Тарифів з якими був ознайомлений Позичальник, що підтверджується підписом у заяві на отримання кредиту, Власником карти сплачується комісія за обслуговування за картками «Універсальна GOLD». Зауважуємо, що Банком не заявлено вимог про стягнення неустойки, а тому заперечення Відповідача з цього приводу не повинні прийматися судом до уваги. Щодо посилання Відповідача на недійсність кредитного договору, то на момент укладення кредитного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, зокрема надання кредиту Позичальнику. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час, Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене, представник позивача - Поптанич М.М. просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. 22.04.2021 року судове засідання у даній справі відкладено у зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення позивача про час, дату та місце проведення судового засідання у даній справі (арк. спр. 130-131). 13.05.2021 року Жовківським районним судом Львівської області постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника відповідача Маліцького Д.В. про витребування доказів, відкладено судове засідання у даній справі на 06 липня 2021 року о 10:30 год. (арк. спр. 136-138). 04.06.2021 року на адресу суду надійшов від позивача AT КБ «Приватбанк» лист з додатками на виконання ухвали суду про витребування доказів (арк. спр. 143-176). У поданому листі зазначено, що надати суду більш детальний розрахунок заборгованості не виявляється можливим з технічних причин. З метою встановлення судом обставин нарахування та погашення складових заборгованості банк направляє на адресу суду виписку по кредитному рахунку Клієнта. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів. Банківська виписка має статус первинного документу. Додатково зазначено, що за даним продуктом кредитні кошти надаються шляхом встановлення кредитного ліміту. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через POS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. Отже, підтвердженням отримання Клієнтом кредитних коштів є виписка по рахунку, яка в свою чергу є первинним бухгалтерським документом. З приводу нарахування тіла кредиту, банк пояснює, що згідно умов кредитного договору, а саме п. 2.1.1.12.2 сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Відповідно ж до п. 2.1.1.12.1 під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Щодо порядку нарахування відсотків на заборгованість за кредитом банком наведено розрахунок нарахування відсотків з урахуванням коефіцієнта на тіло/прострочене тіло кредиту за період. Банком не заявлено вимог про стягнення неустойки. 06 липня 2021 року відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області розгляд справи відкладено на 27.07.2021 року о 11 год. 00 хв. у зв`язку з письмовим клопотанням представника відповідача та його зайнятістю в іншому судовому засіданні (арк. спр. 195-196). 27.07.2021 року в судовому засіданні представник відповідача - адвокат Маліцький Д.В. просив визнати явку представника позивача у судове засідання обов`язковою у зв`язку з тим, що виникають питання щодо правильності наданого банком розрахунку, судом визнано явку представника позивача у судове засідання обов`язковою, розгляд справи відкладено на 25.08.2021 року (арк. спр. 203-204). 25.08.2021 року ухвалою суду повторно визнано явку представника позивача в судове засідання обов`язковою, розгляд справи відкладено на 20.09.2021 року (арк. спр. 211-212). 20.09.2021 року відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області розгляд справи відкладено на 11.10.2021 року о 09 год. 00 хв. у зв`язку із тим, що відсутні відомості про отримання позивачем судової повістки про виклик в судове засідання на 20.09.2021 року та враховуючи те, явка представника позивача визнана обов`язковою (арк. спр. 216-217). 11.10.2021 року відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області розгляд справи відкладено на 29.11.2021 року о 10 год. 30 хв. у зв`язку із письмовим клопотанням представника позивача Поптанич М.М. (арк. спр. 223-226). 29.11.2021 року відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області розгляд справи відкладено на 14.12.2021 року о 10 год. 30 хв. у зв`язку із тим, що відсутні відомості про отримання відповідачем та представником відповідача судової повістки про виклик в судове засідання на 29.11.2021 року та враховуючи те, що явка представника позивача визнана обов`язковою (арк. спр. 232-233). 14.12.2021 року розгляд справи відкладено на 20.01.2022 року у зв`язку із поданим представником позивача Поптанич М.М. клопотанням про неможливість прибути в судове засідання через територіальну віддаленість суду від місця знаходження представника позивача та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції. В судовому засіданні представник позивача AT КБ «ПриватБанк» - Поптанич М.М. пояснив, що [PERSON] звернувся до AT КБ "ПРИВАТБАНК з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 03.06.2011 року, що свідчить про укладення між відповідачем та банком кредитного договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою підтверджується той факт, що відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в AT КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Укладений договір є публічною офертою. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором та випискою по рахунку. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 04.10.2020 року становить 21847,87 грн., та складається з: 14368,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6525,75 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 953,35 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, а також сплачений позивачем судовий збір. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Маліцький Д.В. зазначив, що позовні вимоги банку відповідачем заперечуються повністю, оскільки жодного письмового кредитного договору між AT КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем [PERSON] укладено не було. [PERSON] не був належним чином проінформований про можливість видачі кредитних коштів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє AT КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим AT КБ «ПриватБанк», тобто банк міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Представник відповідача стверджує, що саме позивач повинен довести те, яку суму кредиту було надано [PERSON] і яку суму кредиту не сплачено відповідачем. Представник відповідача підтверджує, що дійсно [PERSON] відповідно до наданого банком розрахунку було погашено 305710,99 грн., що є більшою сумою, ніж та сума, що надана [PERSON] . Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] 13.06.2019 року відповідачу було зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн., а тому жодної суми кредиту, а тим більше заборгованості, у відповідача після цього утворитись не могло. З огляду на наведене, у зв`язку із відсутністю наданих позивачем доказів яку саме суму кредиту було надано [PERSON] і яку суму кредиту не сплачено відповідачем, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 626ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із матеріалів справи встановлено, що на підтвердження укладання кредитного договору банком надана копія анкети-заяви від 03.06.2011 року про приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (арк. спр. 14). 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") на Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (АТ КБ "ПРИВАТБАНК"), що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та копією Статуту Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (арк. спр. 62-64). Як встановлено анкети-заяви від 03.06.2011 року відповідач [PERSON] підписав таку заяву, із зазначенням наступної інформації: персональні дані, адреса проживання, бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна», бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/GOLD 3000 грн. та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Із поданої банком довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (б/н) встановлено, що за картковим рахунком № [NUMBER] відповідачу встановлено кредитний ліміт, який 31.07.2017 року збільшено до 14 000,00 грн., 18.11.2017 року збільшено до 19 000,00 грн., 22.02.2019 року кредитний ліміт зменшено до 18 380,00 грн., 28.02.2019 року кредитний ліміт зменшено до 17 137,29 грн., 07.03.2019 року кредитний ліміт зменшено до 15 540,00 грн., 26.05.2019 року кредитний ліміт зменшено до 15 133,58 грн., 06.06.2019 року кредитний ліміт зменшено до 14 390,00 грн., 13.06.2019 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн., що надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту (арк. спр. 13). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] перед банком за вказаним кредитним договором №б/н від 03.06.2011 року станом на 04.10.2020 року становить - 21847,87 грн., яка складається з: 14368,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 00,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 14368,76 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6525,75 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 953,35 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії (арк. спр. 11). Із наданої позивачем довідки встановлено, що між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н (арк. спр. 12), за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] (дата відкриття 16.07.2014р., термін дії 04/18); № [NUMBER] (дата відкриття 10.10.2015р., термін дії 10/19); № [NUMBER] (дата відкриття 21.03.2016р., термін дії 10/19); № [NUMBER] (дата відкриття 27.03.2017р., термін дії 03/21); № [NUMBER] (дата відкриття 13.07.2017р., термін дії 03/21); № [NUMBER] (дата відкриття 16.11.2017р., термін дії 04/21). З матеріалів справи та в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не оспорював умови кредитування та отримання ним встановленого банком розміру кредитного ліміту на кредитну картку. Фактичне виконання умов договору та користування наданими банком коштами в межах встановленого кредитного ліміту відповідачем також стверджується наявною в матеріалах справи випискою за договором по рахунку відповідача [PERSON] , за якою обліковується заборгованість в межах змінного ліміту кредитування за договором із урахуванням прихідних та видаткових операцій за наданими банком відповідачу зазначеними вище кредитними картками (акр. спр. 21-35, 147-176, 179-193). Виписка з рахунку має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання операцій та є підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Наявною в матеріалах справи випискою з рахунку, що є належним доказом у справі, у якій відображені всі операції, зокрема, про надходження на картковий рахунок коштів і їх використання, стверджується схвалення та виконання договору відповідачем [PERSON] . Представник відповідача в судовому засіданні ствердив, що дійсно [PERSON] відповідно до наданого банком розрахунку було погашено 305710,99 грн., що є більшою сумою, ніж та сума, що надана [PERSON] . Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] 13.06.2019 року відповідачу було зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн., а тому жодної суми кредиту, а тим більше заборгованості, у відповідача після цього утворитись не могло. Однак, згідно з наданою позивачем випискою з рахунку, [PERSON] проводилось використання коштів за кредитним рахунком, а саме: 15.08.2019 року - зарахування суми вкладу з «Скарбнички»; 13.06.2019 року - зняття готівки в банкоматі: універмаг Ботар, Жовква; 13.06.2019 року - 14.06.2021 року - переказ зі своєї карти; 11.06.2019 року-14.06.2019 року - АЗС: AZS SOPOSHYN, а також сплачувалась комісія за обслуговування та здійснювалось списання відсотків за користування кредитним лімітом (арк. спр. 21). Представником позивача - Поптанич М.М. в судовому засіданні надано пояснення про те, що погашення заборгованості в сумі 305710,99 грн. - це є списання банком відповідачу штрафів, пені, що здійснено позивачем як прощення боргу, оскільки таких коштів позивачем внесено не було. Дане погашення заборгованості немає відношення до позовних вимог та стягнення заборгованості, яка наведена банком в позовній заяві. Згідно з ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач [PERSON] суду не надав, та не подав доказів на спростування користування ним наданими йому позивачем кредитними коштами, а також не подав контр розрахунок чи будь-яких інших доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Щодо посилання відповідача у відзиві на те, що позивач просить суд стягнути з відповідача 21847,87 грн., що складає загальну заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 03.06.2011 року на свою користь, але в матеріалах позову відсутні табличні розрахунки про нарахування пені та комісії, то суд зауважує, що позивач у позові не просить стягнути пеню і комісію з відповідача, про що також свідчить поданий позивачем розрахунок заборгованості. В позові банк просить стягнути з відповідача відсотки на підставі ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, нарахування трьох процентів річних у відповідності до закону (ст. 625 ЦК) є правом кредитора і суд вважає, що у даному випадку розмір таких відсотків підставно просить стягнути позивач. Суд бере до уваги поданий позивачем розрахунок 3 % річних та враховує такий при вирішенні спору. З урахуванням зазначеного, суд погоджується з позовними вимогами банку стосовно наявності у [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором у вигляді тіла кредиту в розмірі 14368,76 грн. та 953,35 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, а тому вважає, що позов в цій частині належить задовольнити. Стосовно позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним договором в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6525,75 грн., суд зазначає наступне. В анкеті-заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До анкети-заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (арк. спр. 15-17, 36-56). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на те, що розмір процентів зазначений в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці - Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів, взагалі, містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вказана правова позиція підтверджена постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, в якій Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 03.16.2011 року процентна ставка не зазначена. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи відсутні докази щодо належного ознайомлення відповідача про відсоткову ставку за даним кредитним договором, а тому доводи позивача в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами є необґрунтованими. За наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту отримання відповідачем кредитних коштів, користування ними, та невиконання відповідачем грошового зобов`язання щодо своєчасного їх повернення за умовами кредитного договору, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором, а тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] є підставними. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», та вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.06.2011 року, яка складається із тіла кредиту в розмірі в розмірі 14368,76 грн. та 953,35 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, належить задовольнити, а в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6525 грн. 75 коп. - відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме стягнення з [PERSON] судового збору в сумі 1474,13 грн. виходячи з розрахунку: 15 332,12 грн. (задоволені позовні вимоги) становлять 70,13 % і від суми сплаченого при поданні судового збору в розмірі 2102 грн. складають 1474,13 грн.

Outcome: partial