Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради, у якому просила визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 13.06.2015. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01.06.2021 шлюб було розірвано. У шлюбі [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] . Дитина [PERSON] проживає постійно з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де створені всі умови для її розвитку та виховання. [PERSON] відвідує старшу групу №2 Теребовлянського дитячого ясла-садка «Ромашка». Батько проживає окремо та не відвідував дитину у садку, не цікавився навчанням та вихованням своєї дочки. Враховуючи вказане, [PERSON] просить визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, що буде відповідати повному і гармонійному розвитку дитини. Просила позов задовольнити. Ухвалою суду від 24.09.2021 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.10.2021 підготовче засідання у справі відкладено на 23.11.2021 та зобов`язано орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради надати суду висновок щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 13.12.2021 закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Грицак А.М. в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини. 13.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . В подальшому шлюб між [PERSON] та [PERSON] 01.06.2021 було розірвано, про, що свідчить копія рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01.06.2021 ( а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 15.09.2016 Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Згідно копію витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого Теребовлянською міською радою Тернопільської області за №12-11/882, [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно довідки №31, виданої 01.09.2021 Теребовлянським дитячим ясла-садком «Ромашка» Теребовлянської міської ради, [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує старшу групу №2 Теребовлянського дитячого ясла-садка «Ромашка» (а.с.9). Органом опіки та піклування Теребовлянської міської ради надано Висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який затверджено рішенням виконавчого комітету Теребвлянської міської ради від 23.11.2021 №304 (а.с. 38-40). Зі змісту вказаного висновку слідує, що мати розлучена з батьком дитини [PERSON] , з яким перебувала в шлюбі з 13.06.2015 по 01.06.2021. [PERSON] проживає та зареєстрована разом зі своєю малолітньою дочкою [PERSON] в [ADDRESS] . Дитина відвідує Теребовлянський дитячий ясла-садок "Ромашка" Теребовлянської міської ради. [PERSON] має самостійний дохід - працює в м.Тернопіль в ПП " [PERSON] ". Мати пояснила, що метою її позову є бажання вільно їздити на відпочинок з дочкою до її батьків (діда та баби), котрі живуть у Греції. Батько дитини не завжди готовий вчасно надати необхідні документи для перетину кордону з дитиною, що викликає певні ризики та незручності. З бесіди з батьком [PERSON] зрозуміло, що він не заперечує щодо визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] з її матір`ю [PERSON] . [PERSON] подав до суду письмову заяву від 21.10.2021 з проханням розглядати дану справу у його відсутності, повністю визнав позовні вимоги та не заперечує щодо їх задоволення. Враховуючи все вищевказане, орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з її матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.39-40). До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні правові норми. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності із вимогами статті 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно частин першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно вимог статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. У відповідності із частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно зі статтею 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Частиною четвертою статті 29 ЦК України, визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 у справі № 404/3499/17. Крім того, у вказаній постанові Верховний Суд звертає увагу, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01.07.2017 у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 визначено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Приймаючи рішення щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] суд враховує висновок Органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради, у якому визнано за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з її матір`ю [PERSON] , [INFO] . Суд вважає вказаний висновок об`єктивним, обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини. Таким чином, враховуючи, визнання позову відповідачем, оцінюючи матеріали справи, приймаючи до уваги вік дитини, суд приходить до висновку, що проживання дитини [PERSON] з матір`ю, відповідає принципу «найкращих інтересів дитини» та забезпечить її права на належне утримання, виховання, лікування, розвиток, оздоровлення та безпеку, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved