Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 11 листопада 2017 року в Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №220 від 11 листопада 2017 року, та стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 11 листопада 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Фактично з часу одруження між ними склалися непорозуміння через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Спільних дітей у них немає. На даний час вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. В підготовчому судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила шлюб розірвати, судові витрати з відповідача не стягувати, а також прийняти визнання позову останнім, про що подала відповідну письмову заяву. Додатково вказала, що з 18.10.2021 вони з відповідачем поживають окремо. Відповідач у підготовчому судовому засіданні зменшені позовні вимоги позивачки визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Визнання позову не суперечить його інтересам. З літа 2021 року вони з позивачкою проживають окремо. Вони неодноразово пробували примиритися, однак сім`ю зберегти не вдалося, на його думку, саме із-за поведінки дружини. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 02.12.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 20 грудня 2021 року через канцелярію суду позивачем подано відзив на позов. 04 січня 2021 року позивачка подала заяву про зменшення позовних вимог, у якій просила шлюб розірвати у підготовчому судовому засіданні та прийняти визнання позову відповідачем. Судові витрати залишити за нею. 04 січня 2021 року протокольною ухвалою суду прийнято визнання позову відповідачем. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 11 листопада 2017 року, який зареєстрований у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 220, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.11.2017 (а.с. 5). Згідно з довідкою № 2005 про реєстрацію місця проживання від 13.10.2020, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , хоча, як вказала остання у судовому засіданні, фактично проживає у [ADDRESS] . Сторони вживали заходів для збереження сім`ї, зверталися до психолога (а.с. 21, 22), однак такі не дали бажаного результату, з жовтня 2021 року вони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу. Оцінка суду: беручи до уваги позицію позивачки та визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування у шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що між сторонами припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне зменшені позовні вимоги задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що понесені судові витрати позивачка просить залишити за нею (а.с. 23). На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved