Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був батько її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 18 червня 2008 року, яку прийняла дружина померлого [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , після її смерті спадщину прийняв син [PERSON] , її чоловік, який також помер [INFO] . Вона, позивачка, прийняла спадщину після смерті чоловіка та звернулася до державного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки частки членів колгоспного двору не виділені. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 передбачено, що «при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами». Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 30 грудня 1962 року (а.с. 18). Згідно довідки на оформлення спадщини за законом Печеніжинської селищної ради від 29 листопада 2021 року № 2006 у вказаному будинковолодіння станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані та проживали крім голови колгоспного двору : його дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] та онука [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до копії заповіту, посвідченого 18 червня 2007 року секретарем Печеніжинської селищної ради, зареєстрованим в реєстрі за № 307 [PERSON] заповів все належне йому на момент смерті майно [PERSON] . Остання, прийняла спадщину за заповітом, однак прав на спадкове майно не оформила і [INFO] померла (а.с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина за законом на вказане будинковолодіння, яку прийняв її син [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28 вересня 2015 року серії [NUMBER] , після його смерті відкрилася спадщина за законом на вказане будинковолодіння і позивачка є єдиною спадкоємицею, оскільки діти від своїх часток в спадковому майні відмовилися (а.с. 12). Постановою державного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Мануляк І.В. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що право власності на будинковолодіння зареєстровано за головою колгоспного двору та не виділені частки інших членів двору (а.с. 16). Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] від 20 квітня 2021 року, його загальна площа складає 93,2 кв.м., житлова 57,8 кв.м. Згідно висновку про вартість майна від 01 грудня 2021 року, ринкова вартість будинковолодіння становить 98 879 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з того, що позивачці на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, вона не взмозі оформити власність через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору, а відповідачка [PERSON] , як член колгоспного двору, не заперечила проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved