Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Купенко М.С., звернулася в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі - ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», Товариство), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») про стягнення 45 304,31 грн., з яких: 39 201 грн. - безпідставно отримані грошові кошти, 4277,97 грн. - інфляційні втрати за період з 16 серпня 2019 року по 13 липня 2021 року, 1825,34 грн. - три проценти річних за період з 16 серпня 2019 року по 13 липня 2021 року. В обґрунтування вимог позивач вказала, що 02 липня 2019 року між нею та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» укладено договір про надання фінансового кредитну за №3053101042/343895 на суму 5000 грн. на споживчі потреби на строк 30 днів на період з 02 липня 2019 року по 31 липня 2019 року включно, зі сплатою відсотків у розмірі 1,9% в день на суму позики (693,5% річних). Вказаний кредитний договір складає із неві`єдних частин, а саме: Публічної пропозиції (форети) ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», Індивідуальної частини договору та Додатку №1 до договору (графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту). Пунктом 1 Додатку №1 до договору передбачено загальний розмір (сукупну вартість) кредиту, яка складає 7850 грн., з яких: 5000 грн. - сума кредиту та 2850 грн. - нараховані проценти. Пунктом 4.3. Індивідуальної частини договору передбачено, що у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку до даного Договору, Клієнт зобов`язаний виплатити Товариству пеню в розмірі 5 відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього Договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за Договором включно, але в будь-якому випадку не більше 100 календарних днів. Однак, у Додатку №1 до договору відсутні дані про погодження сторонами умов відповідальності за невиконання або неналежне виконнаня умов договору, зокрема пені у розмірі 1825% річних у разі прострочення виконання зобов`язань за договором. Вважає, що вказаний договір є неукладеним, оскільки сторони не досягнули згоди щодо всіх істотних умов договору. Відтак, відсутній принцип правової визначеності при трактуванні п. 4.3 Договору та п. 1 Додатку за №1 до договору, які мають різні формулювання щодо пені. Обгрунтовуючи укладення договору відповідач посилається на Публічну пропозицію (оферту), розміщену на сайті www.eurogroshi.com.ua, як невід`ємну частину спірного договору. Однак, у відповідача відсутні підтвердження, що саме цю Публічну пропозицію (оферту) розуміла позивач та ознайомилася і погодилася з нею, підписуючи Індивідуальну частину договору, а також те, що вказана оферта містила умови щодо сплати неустойки (пені) у зазначеному розмірі та порядку нарахування. Роздруківка Публічної пропозиції (оферти) із сайту відповідача належним доказом бути не може, оскільки такий доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони, яка може вносити та вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За вказаних обставин та без надання підтверджень про надання їй для ознайомлення конкретної Публічної пропозиції (оферти), відсутність у Додатку за №1 до договору чіткої домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення фінансового кредиту, Публічна пропозиція (оферта) не може розцінюватись як стандартна (типова) форма договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Розміщену на сайті відповідача Публічну пропозицію (оферту), з огляду на її мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, а також щодо будь-яких інших встановлених нею нових умов та правил, чи можливості використання кредитором додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вона не підписана та не визнається позичальником. Зважаючи на те, що зазначена Публічна пропозиція (оферта), розміщена на сайті www.eurogroshi.com.ua, не визнається нею та не містять її підпису, останню не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 02 липня 2019 року шляхом підписання Індивідуальної частини договору. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору щодо відповідальності у вигляді неустойки (пені), зокрема її розміру за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Таким чином, договір за №3053101042/343895 від 02 липня 2019 року є неукладеним, оскільки сторони не досягнули згоди щодо всіх істотних умов договору, а тому згідно вимог ст. 1212 ЦК України вона має повернути перераховані їй відповідачем 5000 грн., а відповідач повернути їй кошти, набуті без належних правових підстав. Вказала, що вона сплатила відповідачу 44 201 грн., зокрема 16 серпня 2019 року 9130 грн., 16 грудня 209 року 13 816 грн., 17 грудня 2019 року 7000 грн., 20 січня 2020 року 2000 грн., 21 січня 2020 року 3750 грн., 20 лютого 2020 року 5750 грн., 24 лютого 2021 року 1377 грн. та 30 квітня 2021 року 1378 грн. Вона фактично повернула відповідачу 16 серпня 2019 року 5000 грн. за рахунок платежу у розмірі 9130 грн., з яких 4130 грн. - надлишково сплачені кошти. За рахунок вказаних платежів відповідач отримав від неї без існування на те правових підстав 39 201 грн. Крім цього, вважає, що вона відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України має право на стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 16 серпня 2019 року по 13 липня 2021 року у розмірі 4277,97 грн. та три проценти річних за період з 16 серпня 2019 року по 13 липня 2021 року у розмірі 1825,34 грн. 26 травня 2021 року відповідач відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту за №3053101042/343895 від 02 липня 2019 року. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити та стягнути з відповідача в її користь 45 304,31 грн., з яких: 39 201 грн. - безпідстано отримані грошові кошти, 4277,97 грн. - інфляційні втрати за період з 16 серпня 2019 року по 13 липня 2021 року, 1825,34 грн. - три проценти річних за період з 16 серпня 2019 року по 13 липня 2021 року. Крім цього, просила стягнути із відповідача 6000 грн. витрат понесених на правову допомогу адвоката. Відповідач подав відзив та заперечення на позов. Вказав, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщенням пропозиції (оферти) у мережі інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, в тому числі, заповненням формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі. Відповідач у мережі інтернет має сторіну з розміщеною пропозицією (офертою) на сайті www.eurogroshi.com.ua. На вказаній сторінці розміщена інформація про підприємство, скановані копії правовстановлюючих документів, фінансові звіти про діяльність та пропозиції (оферти) щодо видачі кредитів з правилами їх отримання та повернення. У розділі 2 Договору оферти зазначено, що клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Порядок отримання кредитних коштів передбачає: 1) обрання суми коштів, яку позичальник бажає отримати у кредит та строк креиту; 2) оформлення заявки; 3) обрання прсонального логіну та паролю для входу в особистий кабінет; 4) погодження та перевірка банківської карти; 5) в разі прийняття рішення про отримання кредиту клієнт ознайомлюється з індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту в особистому кабінеті. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, клієнт підписує індивідуальну частину договору за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора; 6) отримання коштів на розрахункову карту позичальника. Укладення угоди без заповнення заявки клієнтом неможливе. Позивач свій екземпляр Договору про надання фінансового кредиту отримала у особистому кабінеті. Таким чином, коли позивач заповнила заявку з метою отримання кредитних коштів, вона автоматично прийняла пропозицію (оферту) відповідача та приєдналася до умов публічного договору щодо правил оформлення та видачі кредитних коштів. Саме з моменту заповнення заяви (форми) електронний договір вважається укладеним. Зазначив, що позивачем було підписано договір про надання фінансовго кредиту за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджується кодом ідентифікатора позивача R48862, який міститься в Індивідуальній частині договору, що і є безпосереднім підписом позивача. Згідно умов Договору, у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору та/або Додатку до цього Договору, Клієнт зобов`язаний виплатити Товариству пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього Договору, починаючи з першого дня прострочення виконання умов цього Договору. При цьому, пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за Договором включно, але в будь-якому випадку не більше 100 календарних днів (пункт 4.3 Договору). У позовній заяві позивач посилається на внесення нею на рахунок відповідача коштів у розмірі 44 201 грн, однак останньою не надано жодних доказів на підтвердження вказаної суми. За весь час користування кредитними коштами позивачем сплачено 27 630 грн. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. Представник позивача - адвокат Купенко М.С. подав відповідь на відзив. Вказав, що твердження відповідача про розміщення на його сайті інформації про підприємство, сканкопій правовстановлюючих документів, фінансових звітів та пропозиції (оферти) щодо видачі кредитів, та можливості у позивача детально ознайомитись з умовами кредитування до укладення договору не спростовують аргументів позову про відсутність доказів ознайомлення та погодження клієнтом саме із певною Публічною пропозицією (офертою), в чинній редакції на дату укладення договору та те, що вказана Публічна пропозиція (оферта) на момент отримання позивачем фінансового кредиту взагалі містила умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені) у зазначеному розмірі і порядку нарахування. Відповідачем не надано належних доказів погодження між сторонами умов відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору у вигляді пені в розмірі 1825 відсотків річних. Враховуючи те, що Публічна пропозиція (оферта) розміщена на сайті не визнається позивачем та не містить підпису останньої, її не можна розцінювати як частину договору кредиту від 02 липня 2019 року. 23 вересня 2021 року представник позивача - адвокат Купенко М.С. подав заяву про зменшення розміру позовних вимог. Просив стягнути з ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» в корись [PERSON] 26 139,92 грн., з яких: 22 630 грн. - безпідставно отримані грошові кошти, 2317,47 грн. - інфляційні витрати за період з 16 серпня 2019 року по 20 вересня 2021 року та 1192,50 грн. - три відсотки річних за період з 16 серпня 2019 року по 20 вересня 2021 року. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2021 року витребувано у ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» докази ознайомлення [PERSON] із чинною станом на 02.07.2019 року редакцією Публічної пропозиції (оферти) перед підписанням Договору про надання фінансового кредиту за №3053101042/343895 від 02.07.2019 року. Закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо представник позивача - адвокат Купенко М.С. подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Купенко М.С. був присутній у попередньому судовому засіданні, позов підтримав з підстав викладених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача в судове засідання не з`явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні позову. Судом встановлено, що 02 липня 2019 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) укладено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту за №3053101042/343895 від 02 липня 2019 року. Вказаний договір підписаний сторонами за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень п. п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.6. вказаного Договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується поверунти кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 31 липня 2019 року. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. За користування кредитом Клієнт сплачує Товаристу 693,5 процентів річних від суми кредиту в розрахунку 1,9 процентів на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства www.eurogroshi.com.ua. Згідно з положенями п. 4.3 Договору, у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цьго Договору та/або в Додатку до даного Договору, Клієнт зобов`язаний виплатити Товариству пеню в розмірі 5 відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього Договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за Договором включно, але в будь-якому випадку не більше 100 календарних днів. Як слідує з положень п. 6.1., 6.3. Договору, цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електрону комерцію». Всі додатки та додаткові угоди, складені сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами Договору. Як вбачається з Додатку за №1 до Договору про надання фінансового кредиту за №3053101042/343895 від 02 липня 2019 року, укладеного ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] , останні домовились про затвердження графіку розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту: строк, на який видано кредит становить 30 днів, сума кредиту становить 5000 грн., фіксована процентна ставка за день користування становить 1,9 відсотка, сума нарахованих процентів за користування кредитом становить 2850 грн., сума нарахованої пені (у разі наявного прострочення) кількість днів прострочення * 5%. Вказаний додаток підписаний сторонами за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З положень п. п. 1.1., 1.2., 1.4. Публічно пропозиції (оферти) ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» вбачається, що Договір про надання фінансового кредиту, який укладається між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та клієнтом, складається із цієї публічної пропозиції (оферти) та індивідуальної частини договору. Даний Договір оферти регламентує надання та обслуговування Товариством фінансового кредиту та у розумінні частини 4 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» є публічною пропозицією Товариства клієнтам укласти договір про надання фінансової послуги на запропонованих умовах. Клієнт, виконуючи дії, передбачені даною офертою, зокрема шляхом подання заявки на сайті Товариства www.eurogroshi.com.ua, виражає свій намір отримати фінансовий кредит та акцептує пропозицію (оферту) Товариства, приєднуючись до договору в цілому у відповідності до вимог ст. 634 ЦК України. Згідно з положенями п. п. 2.1., 2.2., 2.3. Публічної пропозиції, Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в особистий кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб-сторінці. Електронний підпис одноразовим ідектифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 26 травня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відсутплення прав вимоги за №ЕМ-6, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників. Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги за №ЕМ-6 від 26 травня 2021 року, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] згідно кредитного договору за №3053101042/343895 від 02 липня 2019 року. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з вимогами ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. В силу вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Матеріали справи свідчать, що оспорюваний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформляються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з вимогами ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. В силу вимог ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Згідно з вимогами ст. ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1055 кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В абзацах 1-4 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №7 «Про судову практику розгляду цивільних справах про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеним правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Позивач стверджує, що при укладенні спірного правочину, її не було ознайомлено із Публічною пропозицією (офертою), яка є його складовою, текст якої розміщений на сайті www.eurogroshi.com.ua, вона її не підписувала, відтак кредитний договір від 02 липня 2019 року вважає неукладеним. Крім цього, у Додатку за №1 до договору відсутні дані про погодження умов щодо розрахунку суми пені, що свідчить про не погодження сторонами всіх істотних умов договору. Суд зазначає, що спірний договір за №3053101042/343895 укладений між сторонами в електронному вигляді, підписаний сторонами електронним підписом, із здійсненням позивачем входу на сайт Товариства за допомогою особистого кабінету позивача та пароля особистого кабінету. При цьому, суд зазначає, що спірний правочин не був би укладений [PERSON] у випадку відсутності вчинення нею послідовних дій особисто. Таким чином, суд вважає, що укладення спірного кредитного договору відповідало внутрішній волі позивача. На виконання Публічної пропозиції (оферти), позивач акцептувала оферту, здійснивши дії, спрямовані на укладення договору позики і настання юридичних прав та обов`язків: заповнивши заявку на сайті відповідача, зазначивши інформацію щодо реквізитів своєї банківської картки, на рахунок якої бажала отримати позику. Уклавши спірний правочин, позивач погодилася із усіма його умовами, у тому числі із пунктом 4.3. Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту за №3053101042/343895 від 02 липня 2019 року, яким передбачено, що у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цьго Договору та/або в Додатку до даного Договору, Клієнт зобов`язаний виплатити Товариству пеню в розмірі 5 відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього Договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за Договором включно, але в будь-якому випадку не більше 100 календарних днів. Судом встановлено, що вказана Індивідуальна частина договору підписана позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відтак, позивач укладаючи спірний договір була ознаймлена із його умовами, зокрема і щодо сплати пені та погодилася із її розміром. Вказаний розмір пені також погоджений сторонами у Додатку за №1 до договору. Суд також зазначає, що позивач погодилася на умови передбачені спірним договором добровільно, значний час сплачувала борг, відтак твердження позивача щодо не укладення нею спірного договору суд вважає безпідставними. Враховуючи наведене, доводи позивача про те, що вона не підписувала Публічну пропозицію (оферту), розміщену на сайті, та у Додатку за №1 до договору відсутні дані про погодження сторонами умов договору, не свідчать про те, що договір є неукладеним. Суд наголошує, що у висновку, викладеному у постанові Великої Палати у справі №338/180/17 від 05 червня 2018 року, зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами. Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19). Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Суд зазначає, що [PERSON] на підставі спірного договору отримала грошові кошти та протягом тривалого часу виконувала його умови, в тому числі сплачувала відсотки за користування позикою та пеню за прострочення його виконання, відтак вказаний договір не може вважатися неукладеним. При цьому, суд вважає, що спірний договір укладений між сторонами у належній формі, підписаний ними, останні погодили у ньому усі істотні умови, зокрема умови щодо сплати неустойки (пені), позивач на підставі вказаного договору отримала в користування грошові кошти та протягом тривалого часу виконувала вимоги договору, сплачуючи борг. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] до ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення безпідставно набутих коштів не підлягає до задоволення. У зв`язку з відомою в задоволенні позову вимоги позивача про стягнення 6000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката також не підлягають до задоволення відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed