Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і позовні вимоги обгрунтовує тим, що перевіркою єдиного реєстру боржників йому стало відомо, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, Клименко Р.В. перебуває відкрите виконавче провадження №62791108 про стягнення грошових коштів з нього. 22.11.2021 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, Клименко Р.В. у порядку ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» скеровано адвокатський запит про надання копій наступних документів: виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, Горай О.С., що став підставою для відкриття виконавчого провадження №62791108; договору, що став підставою для вчинення нотаріусом виконавчого напису; постанови про відкриття виконавчого провадження №62791108 та інших постанов, котрі наявні в матеріалах виконавчого провадження; заяви про примусове виконання рішення. 09.12.2021 року отримано відповідь до якої додано копії наступних документів: постанову про відкриття виконавчого провадження, заяву про примусове виконання рішення, виконавчий напис №12995, кредитного договору №1121207 від 12.03.2020 року. При цьому, скориставшись автоматизованою системою виконавчого провадження для доступу сторін (ідентифікатор доступу Б9А08Д2Г40Б7) йому стало відомо, що в рамках виконавчого провадження №62791108 приватним виконавцем винесено постанови: про стягнення з боржника основної винагороди від 12.08.2020 року, постанову про розмір витрат виконавчого провадження від 12.08.2020 року та постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 11.09.2020 року, яку направлено до виконання за місцем його працевлаштування у ФОП [PERSON] . Ознайомившись із наданим виконавчим написом №12995 від 20.07.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вбачається, що звернуто стягнення з нього за кредитним договором №1121207 від 12.03.2020 року, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та на ім`я [PERSON] . У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором №1121207 від 12.03.2020 року настав, боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 11.04.2020 року по 10.06.2020 року; сума заборгованості становить 34800грн., в тому числі: прострочена заборгованості за сумою кредиту 12000,00грн.; прострочена заборгованість за комісією 1200,00грн.; прострочена заборгованість за несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 21600,00грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувана за домовленістю сторін. Загальна сума, яка підлягає стягненню зазначена в розмірі 34800,00грн. Вищевказаний виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства, вчинено нотаріусом не на відповідному документу, а тому не підлягає виконанню. Він не погоджується із нарахованим розміром відсотків за користування кредитом. Виконавчий напис було вчинено 20.07.2020 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально та зазначена сума простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом не може вважатися безспірною заборгованістю. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис від 20.07.2020 року №12995 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заборгованості в сумі 34800грн., таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Школьний В.А., не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з зазначених в позові підстав, та просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» у судове засідання не з`явився, надали до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначили, щодо укладання кредитного договору в електронній формі, то кредитний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний сторонами, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, є чинним, створює зобов`язання для сторін цього договору. 12.03.2020 року, на виконання умов Кредитного договору, відповідно до Платіжного доручення №16481754, шляхом безготівкового переказу суми кредиту на Картковий рахунок Позичальника, Товариством перераховано кредитні кошти, що відповідно до пункту 4.2. Правил та пунктів 1.2., 2.1. Кредитного договору є належним виконанням з боку Товариства зобов`язань з видачі кредиту за Кредитним договором. У відповідності до здійснених нарахувань, заборгованість позичальника за Кредитним договором не погашена і станом на 17.07.2020 року становила 34800грн. та складалася з: простроченої заборгованості зі сплати кредиту (пункт 1.2.) - 12000,00грн.; простроченої заборгованості зі сплати комісії (пункт 1.5.1.) - 1200,00грн.; простроченої заборгованості зі сплати процентів (пункти 1.5.2; 1.6.) - 21600,00грн.; нарахована пеня (пункт 4.1.) - 00грн. В порушення вимог Кредитного договору позичальник не повернув Товариству у визначений строк кредит та не сплатив передбачені Кредитним договором платежі. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачений механізм оскарження нотаріальних дій. Виходячи зі змісту цього Закону, а також положень статті 16 ЦК України, у судовому порядку можливо оскаржити дії нотаріуса у разі їх невідповідності на предмет вимоги закону щодо порядку їх здійснення. За визначених обставин, через необґрунтованість, невизначеність і недоведеність позовної вимоги позивача, що заявлена як оскарження дій нотаріуса із встановленим у прохальній частині способом відновлення порушеного права - визнати оскаржуваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позивач в обґрунтуванні не навів суду яким саме чином відповідач порушив його права, а також не надав суду належні і достатні докази заявленої вимоги саме до відповідача. Правова позиція позивача є лише припущенням, яка не може бути покладена в основу судового рішення, у зв`язку з чим вимога позивача не підлягає задоволенню. Незгода позивача з безспірністю суми кредитної заборгованості не може ґрунтуватись на простому небажанні оплачувати борг по кредитному договору. Просить в позові відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., у судове засідання не з`явився. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В., у судове засідання не з`явився. Ухвалою суду від 14.12.2021 року відкрито провадження у справі та витребувано у Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича документи та матеріали на підставі яких вчинявся виконавчий напис від 20.07.2020 року №12995, щодо стягнення з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (код ЄДРПОУ 40484607) заборгованості в сумі 34800,00грн. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності та належності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що 20.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12995 щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заборгованості в сумі 34800грн. згідно кредитного договору №1121207 від 12 березня 2020 року (а.с.17). 12.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В., винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №62791108 від 12.08.2020 року про примусове виконання виконавчого напису №12995, виданого 20.07.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «МІЛОАН» заборгованості в сумі 34800грн. (а.с.11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В., від 11.09.2020 року по ВП №62791108 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.15-16). 12.03.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та позивачем [PERSON] був укладений Кредитний Договір №1121207 (а.с.18-23). Відповідно до п.1.1. Кредитного договору встановлено, що позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, сума кредиту становить 12000,00грн. Згідно п.1.3. Кредитного договору кредит надається строком на 30 днів з 12.03.2020 року. Відповідно до п.1.4. Кредитного договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом: 11.04.2020року. Згідно п.1.5.2. Кредитного договору проценти за користування кредитом: 3600,00грн., які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. При цьому, відповідно до п.1.6. Кредитного договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3 цього Кредитного договору. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ«Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на цей час редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 визначено, що оскільки у судовому порядку постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] був вчинений на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально. Згідно з п.3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п.2. Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Позивач [PERSON] заперечує безспірність заборгованості. В позовній заяві позивач наводить розрахунок простроченої заборгованості за несплаченими відсотками, яка з розрахунуку позивача мала б становити 15300грн., а не 21600грн. Таким чином, з досліджених доказів вбачається, що сума боргу за кредитним договором №1121207 від 12.03.2020 року не є безспірною. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , і вважає необхідним визнати виконавчий напис №12995 від 20.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заборгованості у сумі 34800,00грн. таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908,00грн. судового збору за звернення до суду із позовною заявою, а також 454,00грн. - за подання заяви про забезпечення позову. Підстави скасування заходів забезпечення позову, викладені в статті 158 ЦПК України. Зокрема, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Виходячи з того, що позовні вимоги [PERSON] , підлягають задоволенню, вжиті ухвалою суду від 14 грудня 2021 року заходи забезпечення позову, відповідно до положень ч.7 ст.158 ЦПК України, продовжують діяти протягом дев`яноста днів, з дня набрання рішенням законної сили, підстави для їх скасування на даний час відсутні.

Outcome: approved