Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її, як повнолітньої дочки, що продовжує навчатись, в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2024. В обґрунтування позову зазначає, що 10.03.2006 шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] розірвано, а вона є їх дочкою що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та залишилися проживати разом з матір`ю. Оскільки на даний час вона проживає з матір`ю та не може працювати так як навчається на денній формі в Інституті філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка, що підтверджується довідкою від 27.10.2021 №1327, тому і звернулась з даним позовом до суду. Позивачка у судове засідання не з`явилась, у позові просить про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату,час, та місце розгляду повідомлений належним чином. Подав заяву якою просить слухати справу за його відсутності та не заперечує проти задоволення позову та стягнення аліментів на навчання в розмірі однієї четвертої частини заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 03.09.1994 року було укладено шлюб, який 10.03.2006 було розірвано. В шлюбі народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] На даний час, дочка [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття. Крім того, відповідно до довідки № 1327 від 27.10.2021, [PERSON] є студенткою 2 курсу в Інституті філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка навчається на денній формі. Термін навчання 4 роки 00 місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що позивач навчаючись на денній формі навчання не має можливості працевлаштуватися та отримувати власний дохід, у зв`язку з чим перебуває на повному утриманні своєї матері. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували позовні вимоги взагалі. Отже, в даній ситуації суд знаходить, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому: дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу, у зв`язку із чим з відповідача необхідно стягнути аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 200 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати, у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У такому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 128 КЗпП України, при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цьому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, і з урахуванням інтересів дочки-студентки, а також, беручи до уваги вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі однієї четвертої частини усіх видів доходів платника аліментів. Визначивши зазначений розмір аліментів, суд виходить із розумності та справедливості по відношенню до всіх учасників правовідносин та вважає, що така частина є достатньою, а також не буде порушувати баланс між батьками щодо утримання повнолітньої дочки. Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В даному випадку позов подано до суду 06.12.2021. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, згідно із ст.133,141,142 ЦПК України, з останнього має бути стягнуто в дохід держави 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав сплаті при подачі такого позову - у розмірі 454 грн.

Outcome: approved