Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 21.12.2019 між позивачем та відповідачем було укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501220278 (Договір). Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримала кредит у сумі 74400,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту 21.12.2023. Відповідач зобов`язалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення заборгованості. Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 74000,00 грн. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 18.08.2021 має прострочену заборгованість 125389,29 грн., а саме: за кредитом - 73353,20 грн., по відсотках - 21034,09 грн., по комісії - 30402,00 грн. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 19 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак разом із позовною заявою подала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. (а.с. 4) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, відзив на позовну заяву не надала, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 2019 року [PERSON] підписала анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 28). В той же день, 21.12.2019, відповідачем було підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту №501220278, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії, згідно якої [PERSON] запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між [PERSON] та банком (а.с.17) 21 грудня 2019 року АТ «Альфа-Банк» було прийнято пропозицію [PERSON] на укладання угоди про надання кредиту № 501220278 від 21.12.2019 та підписано Акцепт (а.с. 27 зворотний бік) Угода вважається укладеною і набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання кредиту відповідно до умов угоди та договору. Своїм підписом у оферті [PERSON] підтвердила, що отримала акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501220278 від 21.12.2019. Вказані обставини свідчать, що з моменту підписання банком отриманого відповідачем акцепту, угода про надання кредиту № 501220278 від 21.12.2019 набула чинності, [PERSON] погодилась з визначеними в оферті умовами кредитування. За умовами укладеної угоди про надання кредиту, банком було надано [PERSON] кредит у сумі 74000,00 грн. зі сплатою 18,99 % річних за користування кредитом строком на 48 місяців з кінцевим терміном повернення 21.12.2023. Кредит надано позичальнику для власних потреб у розмірі 28372,74 грн. та для повернення заборгованості за кредитним договором № 501167745 від 29.07.2019 в розмірі 46027,26 грн., шляхом переказу коштів на розрахункові рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] відповідно. Фактичне отримання [PERSON] грошових коштів шляхом перерахування на розрахункові рахунки, що визначені умовами угоди, підтверджується випискою по особовим рахункам за період з 21.12.2019 по 18.08.2021 (а.с. 19-26) Згідно Додатку №1 до угоди про надання кредиту №501220278 від 21.12.2019, сторонами узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг, зокрема визначено розмір мінімального щомісячного платежу в розмірі 3898,18 грн., який повинно бути сплачено до 21 числа кожного місяця (а.с. 29 зворотний бік). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №501220278 від 21.12.2019 станом на 18.08.2021 становить 125389,29 грн., з яких: заборгованість за кредитом 73353,20 грн., заборгованість по відсотках 21034,09 грн., заборгованість по комісії 30402,00 грн., заборгованість по штрафам 600,00 грн. (а.с.). Таким чином, відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконала. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого нею кредиту, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» підлягають частковому задоволенню. Приходячи до висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд зазначає, що позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 125389,29 грн., яка складається з: 73353,20 грн. - заборгованість за кредитом, 21034,09 грн. - заборгованість по відсотках, 30402,00 грн. - по комісії. В той же час, згідно розрахунку заборгованості, наданого банком на підтвердження позовних вимог вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитом у розмірі 125389,29 грн., окрім визначених у позові та його прохальній частині складових, містить у собі ще й заборгованість по штрафам у розмірі 600,00 грн., яку банк не просить стягнути з відповідача на його користь. За таких обставин, ухвалюючи рішення в межах позовних вимог відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 124789,29 грн., яка складається з: 73353,20 грн. - заборгованість за кредитом, 21034,09 грн. - заборгованість по відсотках, 30402,00 грн. - заборгованість по комісії. Крім того, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial