Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 2682. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що між нею та відповідачем укладено шлюб 30.09.2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що вони з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Дитина залишилась проживати разом із позивачкою. Також вказує, що примирення між ними неможливе, оскільки кожен живе власним життям, між ними втрачено відчуття поваги, любові і розуміння. Посилається на те, що подальше збереження шлюбу і примирення між ними неможливе. Відтак, просить позов задоволити. Позивач до судового засідання скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Відповідачем до початку розгляду справи подано заяву, в якій останній вказав, що позовні вимоги визнає та просить розірвати шлюб. Крім того, просить проводити розгляд справи у його відсутність. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.09.2014 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, запис № 2682. У даному шлюбі народилась донька - [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 17.03.2017 року зроблено відповідний актовий запис № 822, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї не можливе, шлюб сторін слід розірвати. Оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved