Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 21.10.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №2946. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , однак спільне життя у сторін не склалося. Протягом останніх років відносини почали погіршуватися, зникло взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Близько п`яти років сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 16.12.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті 17.01.2022. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила шлюб між сторонами розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що сторони більше п`яти років проживають окремо. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.10.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №2946, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін носять формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідач позовні вимоги визнав та суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, за подання позову позивачем сплачено 908 грн. судового збору (а.с.10), а тому [PERSON] слід повернути з державного бюджету 454 грн. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову). Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 454 грн. судового збору.

Outcome: approved