Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувсь до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить позбавити останню права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, а також договором дарування 1/2 частки квартири. 21 квітня 2012 року він надав дозвіл [PERSON] (того часу [PERSON] ) на реєстрацію місця проживання у належній йому квартирі. Однак, з 2014 року відповідач залишила вказану квартиру і по даний час не проживає в ній. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вона не цікавиться. Реєстрація відповідача в його домоволодінні порушує його права, як власника, не дає йому в повній мірі реалізувати своє право власності щодо користування та володіння житлом, а також покладає на нього додаткові фінансові витрати щодо утримання будинку. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09.12.2021 року судовий розгляд відкладено в зв`язку із неявкою сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи суду не подавала. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири серії АЕА № 640187 та договором дарування 1/2 частки квартири [ADDRESS] /а.с. 5, 11/. Відповідно до довідки № 1056 від 05 листопада 2021 року, виданої відділом Центру надання адміністративних послуг Онуфріївської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , встановлено, що станом на 05.11.2021 року за даним реєстру територіальної громади за адресою: [ADDRESS] з 21.04.2014 року по теперішній час зареєстрована [PERSON] , [INFO] . /а.с. 7/ Статтею 1 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2; 4; 7; 11 Конвенції» передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Право власності позивача на набуте ним нерухоме майно є непорушним, а власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.ст. 321, 391 ЦК України). Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідач не належить до члена сім`ї позивача, співвласником будинку не являється, є лише зареєстрованим, але фактично з 2014 року там не проживає, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, місце її фактичного проживання не відоме, в утриманні житлового будинку участі не приймає, тому вважається такою, що втратила право на користування житлом. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача про позбавлення відповідача права користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved