Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів\~на утримання\~повнолітньої дитини,\~яка продовжує\~навчаннята просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд і до закінчення навчання, тобто 30 червня 2025 року. В обґрунтування позовних вимог вказала, що донька вже є повнолітньою і навчається у Рівненському державному гуманітарному університеті та буде навчатися у цьому закладі до 30 червня 2025 року. До повноліття доньки відповідач сплачував аліменти на її утримання. Оскільки донька продовжує навчання та знаходиться на утриманні матері, вона просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків (доходів). Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги, просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.6\~ст. 128 ЦПК України\~судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про вручення. В порядку ч.2\~ст.247 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розглядйого справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи вказані факти та те, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, правом на подання відзиву не скористався, суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутність відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, встановив таке. Згідно з копією свідоцтва про нароження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне 12 грудня 2003 року, [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою. Відповідно до копії довідки № 654/54-29 від 26.11.2021 року, виданої Рівненським державним гуманітарним університетом, [PERSON] є здобувачем першого (бакалаврського) рівня вищої освіти 1 курсу педагогічного факультету спеціальності початкова освіта, державної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року. Відповідно до\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно з п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно зі ст.\~9,18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У\~статті 200 СК України\~вказано, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Судом приймається до уваги те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічні правові позиції викладені також у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18), від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18) від 12 вересня 2018 року у справі № 350/326/17-ц (провадження № 61-15310св18), від 10 жовтня 2018 року у справі № 216/3757/16-ц (провадження № 61-16217св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18). Позивачка, звертаючись до суду із даним позовом зазначала, що самостійно надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, у зв`язку з навчанням не взмозі. СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Встановивши, що [PERSON] досягнула повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком [PERSON] , зобов`язаний надавати дочці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та може її надавати. Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, на своєму утриманні не має неповнолітніх дітей. Разом з тим, суд бере до уваги той факт, що обов`язок відповідача по сплаті аліментів на період навчання має визначений не тривалий термін, а саме до закінчення навчання, однак не більш як до досягнення 23 річного віку. З урахуванням вказаних обставин та того факту, що обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків у рівних частинах, суд вважає за доцільне позовні вимоги задоволити та визначити аліменти на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітків (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Приходячи до висновку про задоволення позову, суд враховує вимоги ч. 1\~ст. 191 СК України\~якою визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому початок стягнення потрібно обраховувати з 02 грудня 2021 року. Згідно з п.3 ч.1ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК Україниз відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved