Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Представник позивача - адвокат Бойко Р.Б. звернувся до суду із зазначеним позовом, вимоги якого мотивує наступним. [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , якою за життя складено заповіт, яким все своє майно та майнові права вона заповіла [PERSON] . Зокрема, до складу спадщини входить земельна ділянка площею 0,8423 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована у Івано-Франківській області, Калуський район, Брошнів-Осадська селищна рада ОТГ, за межами населеного пункту села Кадобна, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. Однак оригінал цього правовстановлюючого документа у позивача відсутній, у зв`язку з чим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Як наслідок, представник позивача просить суд винести рішення яким визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на земельну ділянку площею 0,8423 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2622883400:03:001:0015, розташована у Івано-Франківській області, Калуський район, Брошнів-Осадська селищна рада ОТГ, за межами населеного пункту села Кадобна. Представник позивача - адвокат Бойко Р.Б. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла матір позивача - [PERSON] (а.с. 6, 8), якою за життя складено заповіт в користь [PERSON] (а.с. 5). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 0,8423 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2622883400:03:001:0015, розташована у Івано-Франківській області, Калуський район, Брошнів-Осадська селищна рада ОТГ, за межами населеного пункту села Кадобна, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 20.10.1999, серія IV-ІФ 042106 (а.с. 12). Враховуючи те, що оригінал правовстановлюючого документа - державного акту на право приватної власності на землю у позивача відсутній, то нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується відповідним листом від 09.11.2021 № 124/02-14 (а.с. 11). Разом з тим належність спадкодавцю спадкового майна підтверджується витягом з Державного земельного кадастру НВ-4617067652021 від 20.10.2021 (а.с. 13). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1218 та 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Судом встановлено, що інших спадкоємців за заповітом немає, а відповідач проти задоволення позову не заперечує. Отже, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, а зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного, ст.ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved