Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-05 00:00:00

10.12.2021 відкрито провадження у даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 28.07.2007 зареєстрував шлюб з відповідачкою, від якого мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 01.11.2012 рішенням суду шлюб був розірваний. Судовим рішенням від 24.10.2012 з нього на користь [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] та [PERSON] . Однак з грудня 2020 року [PERSON] проживає разом з ним, він одноособово виховує та утримує сина, відповідачка фактично ухилилася від виконання батьківських обов`язків, матеріальної допомоги не надає, хоча аліменти сплачуються на її користь. Тому просить припинити з 02.12.2021 стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/8 усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стягнутих рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2012 у справі №1813/4998/2012, відкликати з Охтирського відділу державної виконавчої служби Сумської області виконавчий лист №1813/4988/2012. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивача, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільненні від них. Установлено, що сторони являються батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.01.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.10.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області (а.с. 6-7). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2012 у справі №1813/4998/2012 з [PERSON] стягнуті на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття (а.с. 10). Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.02.2013 у справі №1813/4998/2012 роз`яснено резолютивну частину рішення суду від 24.10.2012 у справі №1813/4998/2012, вказавши, що [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання обох дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тобто по 1/8 частині на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, та аліменти сплачувати на користь матері [PERSON] , починаючи стягування з 02.10.2012 (а.с. 11). Згідно довідки квартального комітету «ТРЕТЯ СОТНЯ» від 24.11.21021 №64 [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , і має такий склад сім`ї: мати - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьком з грудня 2020 року (а.с. 13). Відповідно до інформації Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 про стан утримання, навчання та виховання дитини з особливими освітніми потребами від 24.11.2021 №01-21/708, [PERSON] з 2018 року по листопад 2020 року проживав з матір`ю, [PERSON] , з грудня 2020 року постійно проживає з батьком, [PERSON] , який турбується про хлопчика, забезпечує матеріально, займається вихованням, цікавиться успіхами дитини, приймає активну участь у шкільному житті сина, перебуває у постійному контакті з класним керівником та асистентом вчителя (а.с. 12). Відповідачкою не спростовано, що [PERSON] проживає з батьком, [PERSON] та перебуває на його повному утриманні. Також нею не спростовано, що вона проживає окремо від сина і не витрачає отримані аліменти на його потреби і утримання. За встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення стягнення аліментів, які були стягнуті з позивача рішенням суду від 13.11.2012 у справі №1813/5018/2012. Щодо вирішення вимоги про відкликання з органу державної виконавчої служби виконавчого листа, на підставі якого з нього проводиться стягнення, суд виходить з такого. Припинення стягнення за судовим рішенням, яке не є скасованим чи визнаним не чинним, за умови відсутності заборгованості, яка виникла при його примусовому виконанні, свідчить про виконання покладеного обов`язку в повному обсязі. Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Отже, у зв`язку із припиненням стягнення із [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] та за умови відсутності заборгованості, яка виникла при його примусовому виконанні, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2021 у цивільній справі №1813/5018/2012 вважається виконаним у повному обсязі в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] . Однак ця обставина не слугує підставою для відкликання виконавчого листа, за яким також здійснюється стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] . За наведених обставин, відсутні підстави для відкликання виконавчого листа. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідачки підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved