Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення юридичного факту та визначення додаткового строку для подачі заяви в нотконтору про прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Зіболківською сільською радою Жовківського району, Львівської області. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS] ), який належав батькові на праві приватної власності, що стверджено свідоцтвом про право власності на будинок, виданим за рішенням виконкому Зіболківської сільської ради Жовківського району, Львівської області №25 від 13.03.1997 року. На день смерті батька вона проживала разом з ним, вела спільне господарство, доглядала його, оскільки він був людиною похилого віку, хворів, однак зареєстрованою була в м. Новояворівськ Яворівського району, Львівської області, а тому вважала що спадщину після його смерті прийняла. Факт її проживання стверджено довідкою Жовківської міської ради, складеної старостою села. Після смерті батька звернулася до Жовківської держнотконтори про спадкування, однак їй роз`яснено, що для\~\~\~прийняття\~\~спадщини\~\~встановлюється\~\~строк\~\~у\~\~шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а оскільки в її паспорті громадянки України зазначено реєстрацію в іншій місцевості то вона вважається такою, що пропустила строк для подачі заяви в нотаріальну контору про спадкування. Оскільки позивачка проживала з батьком в будинку до дня його смерті, а тому вважала що прийняла спадщину. Крім того, звернувшись в нотконтору довідалася , що батьком ще 02.02.1996 року в Жовківській держнотконторі складено заповіт, яким все належне йому на день смерті майно, він заповів їй, що стверджено витягом з реєстру заповітів, однак в заповіті батько перекрутив її прізвище та записано, що все своє майно він заповідає « [PERSON] , а не " [PERSON] " і їй роз`яснено, що реалізація права на отримання спадщини залежить від встановлення судом юридичного факту, який породжує наслідки. Отже лише встановивши факт приналежності саме їй заповіту, вона зможе оформити спадщину. Про те, що померлий [PERSON] є її батьком стверджено свідоцтвом про народження і дошлюбне прізвище [PERSON] » змінила на [PERSON] у зв`язку з одруженням, що стверджено витягом з Державного реєстру про реєстрацію шлюбу, виданим Жовківським відділом РАЦС. Просить задоволити позов. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленнями про вручення повідомлення, однак позивачем подано заяву, в якій позов підтримує повністю та просить слухання справи проводити у її відсутності. Представником Жовківської міської ради повідомлено про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності, а тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін беручи до уваги подані ними заяви. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 України,здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом. Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених і на підставі доказів поданих суду. Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Зіболківською сільською радою Жовківського району, Львівської області. На день смерті йому належало нерухоме майно, житловий будинок в [ADDRESS] ), що стверджено свідоцтвом про право власності на будинок, виданим за рішенням виконкому Зіболківської сільської ради Жовківського району, Львівської області №25 від 13.03.1997 року та зареєстровано власність Червоноградським МБТІ. З копії свідоцтва про народження позивачки вбачається, що її дошлюбне прізвище « [PERSON] », яке нею змінено в зв`язку з одруженням, що стверджено витягом з Державного реєстру про шлюб, виданим Жовківським відділом РАЦС і після одруження їй присвоєно прізвище [PERSON] . З довідки, виданої старостою с.Зіболки Жовківської міської ради (бувшої Зіболківської сільсьокї ради) Львівського району, Львівської області вбачається, що [PERSON] проживала разом з своїм батьком в с. В.Передримихи Львівського району Львівської області (бувшого Жовківського району Львівської області) до дня його смерті та вела з ним спільне господарство . З копії заповіту, посвідченого 02.02.1996 року Жовківською державною нотаріальною конторою вбачається, що [PERSON] все належне йому на день смерті майно заповів [PERSON] , перекрутивши прізвище своєї дочки [PERSON] на [PERSON] , а тому зважаючи на вік спадкодавця в період складанні заповіту та відсутності документу особи в користь якої складається заповіт, і такий нотаріусом не вимагається, суд прийшов до переконання, що заповіт дійсно складено в користь [PERSON] . Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями строк для прийняття спадщини нею встановлюється у три місяці. Таким чином, закон встановлює строк для прийняття спадщини шість місяців з часу відкриття спадщини. У разі неподання заяви протягом цього строку спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину, окрім випадку, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Однак, вказаний строк не є\~присічним і сам \~факт його пропуску не свідчить про втрату особою права на спадкування. У пункті 24\~постанови Верховного Суду України (далі - ВСУ) від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту (такий правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 та підтриманий у постановах ВС/КЦС: від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі № 644/7785/19). Судом встановлено, що позивачка є дочкою померлого [PERSON] , а отже відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом у випадку відсутності заповіту. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивачка проживала на день смерті з батьком, вела з ним спільне господарство, про заповіт в якому перекручено її прізвище, їй не було відомо, про такий стало відомо лише після звернення в нотконотору, але не може реалізувати своє право із-за перекручення в заповіті прізвища спадкоємця. А відтак, суд вважає таку обставину поважною та приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної при чини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено факт проживання позивачки з батьком [PERSON] в [ADDRESS] на день його смерті [INFO] . Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців,який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями строк для прийняття спадщини нею встановлюється у три місяці. З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивачки підлягає захисту в судовому порядку. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] ..

Outcome: approved