Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

07 жовтня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківські теплові мережі» з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 66685,37 грн., інфляційні витрати в сумі 3626,98 грн. та 3% річних у розмірі 1699,34 грн. а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивач надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідачі, у свою чергу, не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за період з 01.09.2014 року по 31.08.2021 року у сумі 66685,37 гривень. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. 19 листопада 2021 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона заперечує проти задоволення позовних вимог. У позовній заяві позивач вказує період за який виникла заборгованість за послуги з теплопостачання з 01 вересня 2014 по 31 серпня 2021 року. Проте, до суду із даним позовом позивач звернувся лише у вересні 2021 року, тобто зі спливом позовної давності за позовними вимогами. Відповідач, також, зазначає, що сплачувати за послуги КП «Харківські теплові мережі» довгий час вона не мала змоги, оскільки її родина опинилася в скрутній життєвій ситуації. Вона мати-одиначка, сама виховую доньку. Її батько помер. Мати відповідача, яка проживає разом з нею, не працює та хворіє на цукровий діабет II тип важка форма, що змусило її брати кредит на її лікування та операцію. В той же час, КП «Харківські теплові мережі» ніяким чином не повідомляло про заборгованість у відповідачів, не надсилало ніяких повідомлень. А зараз надало якісь розрахунки в яких неможливо нічого з`ясувати та незрозуміло хто їх складав і хто несе відповідальність за їх достовірність. 19 листопада 2021 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона заперечує проти задоволення позовних вимог, та фактично посилається на ті ж обставини, що й відповідач [PERSON] , та просила суд застосувати строки позовної давності. Сторони в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без участі сторін по справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Так, судом було встановлено, що згідно Довідок про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 04.08.2021 року, та 08.10.2021 відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 4,10) Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання за період з 01.09.2014 року по 31.08.2021 року в розмірі 66685,37 грн. (а.с. 5-6) Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. Відповідно до ст 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Приписами ст. 68 ЖК України, встановлено, що наймач зобов`язаний\~своєчасно вносити\~квартирну плату\~та плату\~за комунальні\~послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.04р. № 1875-ІV, обов`язок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію, а не на виробника послуг, яким є позивач. Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005року №630. Згідно п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно вимог п. 5 ч. З\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1,2\~ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до\~ст. 541 ЦК України\~солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Але, відповідачі, отримуючи надані їм послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, вказані послуги своєчасно не оплачують, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.09.2014 року по 31.08.2021 року в розмірі 66685,37 грн. Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 3626,98 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 1699,34 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 7) Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що сума заборгованості відповідачів за послуги теплопостачання за період з 01.09.2014 року по 31.08.2021 року складає в розмірі 66685,37 грн., інфляційні витрати в розмірі 3626,98 грн., 3% річних у розмірі 1699,34грн. Відповідачі просили суд застосувати строки позовної давності до виниклих правовідносин. Відповідно до ст.ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1, 5\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що позовна заява подана до суду 07\~жовтня 2021 року та беручи до уваги, що позивачем без поважних причин пропущений строк позовної давності, тому позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності. З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 вересня 2014 року по 31 серпня 2018 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском трирічного строку позовної давності. Отже, суд вважає за можливим застосувати до вимог КП «Харківські теплові мережі» строк позовної давності, та стягнути з відповідачів заборгованість у межах строку позовної давності, а саме з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року у розмірі 40266 грн 06 коп., а також індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 3626 грн 98 коп., та 3% річних від простроченої суми у розмірі 1699 грн 34 коп., а всього 45592 грн 38 коп., в іншій частині вимог відмовити оскільки пропущений загальний строк позовної давності. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 2270,00 грн., сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч.1\~ст.141 ЦПК України\~щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 1437 грн. 20 коп.( 45592,38*2270,00/72011,69) На підставі викладеного і

Outcome: partial