Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.11.2014 у виконавчому комітеті Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 8. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя. Вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо і шлюб носить формальний характер. У зв`язку з цим, позивачка просить суд розірвати шлюб та повернути їй дошлюбне прізвище. Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивачка просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Домовленості про сплату аліментів між ними немає. Відповідач є працездатним чоловіком, офіційно не працює, має нерегулярний дохід, інших утриманців не має. У зв`язку з наведеним позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 3500 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, однак представник позивачки подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу у відсутність сторони позивача. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, з невідомих суду причин в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду письмову заяву, відповідно до якої на розірвання шлюбу згідний, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає частково в сумі по 2500 грн на кожну дитину та просить суд розглянути справу у його відсутність. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи без сторін на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.11.2014 у виконавчому комітеті Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 8. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стали різні характери та погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим між сторонами припинено шлюбно-сімейні відносини. Шлюб носить формальний характер. Крім того між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання неповнолітніх дітей. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним, має мінливий дохід, займається підробітками та може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачених ст.188 СК України, не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач як батько зобов`язаний брати участь в утриманні дочок. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та до розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згідний, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхніх неповнолітніх дітей, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що дана вимога також підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дітей сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved