Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.11.2021 звернулася в суд з позовом, в якому просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Бориславі Львівської області. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла тітка її матері [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, місцем відкриття спадщини є м.Борислав Львівської області. [PERSON] залишила заповіт від 19.09.2018, згідно якого заповіла все своє майно їй, позивачу. Про наявність заповіту їй стало відомо лише у вересні 2021 року, після приїду в Україну. Тоді ж вона звернулася до приватного нотаріуса Василевич О.Р. з відповідною заявою щодо оформлення спадкових прав. Однак, приватний нотаріус листом від 16.09.2021 №77/1-14 відмовила у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] та порекомендувала звернутися в суд для встановлення додаткового терміну для прийняття спадщини. Позивач стверджує, що була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки з червня 2016 року вона проживає у США, спадкодавець [PERSON] була її далекою родичкою, тому наявні поважні причини пропуску строку прийняття спадщини, що і є підставою для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді від 12.11.2021 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14 грудня 2021 року. Ухвалою суду від 14.12.2021 підготовче засідання відкладено на 11.01.2021, у зв`язку з клопотанням представника позивача [PERSON] - [PERSON] . У підготовче засідання особи, які беруть участь у справі, оповіщені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, не з`явились. Від представника позивача [PERSON] - [PERSON] поступила заява від 28.12.2021, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача; позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити. В матеріалах справи містяться заяви: міського голови Бориславської міської ради Львівської області І.Яворського про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнають та приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Василевич О.Р. про розгляд справи у її відсутності, щодо позовних вимог покладається на думку суду (а.с.32-33). Оскільки сторони в підготовче судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка матері позивача - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] актовий запис №310 (а.с.7). Як вбачається із заповіту від 19.09.2018 №475 [PERSON] заповіла усе своє рухоме і нерухоме майно позивачу [PERSON] , покладаючи на неї обов`язок надати довічне проживання [PERSON] у будинку [ADDRESS] (а.с.8). [PERSON] помер [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] актовий запис №313. Як стверджує позивач [PERSON] , про наявність цього заповіту вона не знала, і як тільки дізналася про його наявність звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав. Причинами необізнаності про наявність заповіту позивач зазначає те, що спадкодавець [PERSON] була її далекою родичкою і вони проживали окремо, а також те, що позивач разом з сім`єю в червні 2016 року за грінкартою виїхала в США, де проживала в м.Філадельфія штат Пенсільванія, з цього часу вперше приїхала в Україну у вересні 2021 року, що вбачається із картки постійного проживання (а.с.18). Позивач [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Василевич О.Р. із відповідною заявою щодо оформлення спадкових прав та згідно листа нотаріуса від 16.09.2021 №77/1-14,остання відмовила у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] та порекомендувала звернутися в суд для встановлення додаткового терміну для прийняття спадщини (а.с.20). Згідно витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.12.2021 №67952279 спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у разі доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21), від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 21 жовтня 2021 року у справі № 643/13260/19 (провадження № 61-9552св21), від11 листопада 2020 року у справі №№ 750/262/20 (провадження № 61-14038св20). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] є далекою родичкою позивача [PERSON] , відповідно остання не є спадкоємцем першої черги; позивач дізналася про наявність заповіту, складеного на її користь у вересні 2021 року, після приїзду в Україну із США, де вона постійно проживає із 2016 року; спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась, з чого вбачається, що не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця (позивача) за заповітом; належних і допустимих доказів обізнаності позивача про наявність на її ім`я заповіту у межах шестимісячного строку для прийняття спадщини матеріали справи не містять і судом не здобуто, тому суд приходить до переконання, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними. На підставі вищенаведеного, встановивши, що позивач [PERSON] була необізнана про наявність заповіту та не могла своєчасно протягом шести місяців звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи відповідне клопотання позивача, суд не вирішує питання щодо стягнення в її користь оплаченого при зверненні до суду судового збору. Суд вважає, що визнання відповідачем позову, про що подано суду заяву, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і прийшов до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved