Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна [PERSON] , подана в інтересах [PERSON] , до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2001 року [PERSON] належить 19/50 частин житлового будинку [ADDRESS] . Інша частина будинку належить [PERSON] . Рішеннями Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2011 року та від 31.10.2011 року мати позивачки визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. З 26.12.2013 року за вказаною адресою зареєстрований син позивачки [PERSON] , який з серпня 2018 року не проживає за вказаною адресою. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] ; усунути позивачу перешкоди в здійсненні права користування вказаного будинку. Представник позивача в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2001 року [PERSON] є власником 19/50 частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки №115,складеної головою квартального комітету №71 [PERSON] , [PERSON] не проживає з серпня 2018 року у житловому будинку [ADDRESS] . Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2011 року, [PERSON] визнано недієздатною. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2011 року, встановлено опіку над недієздатною [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] . Ст. 41 Конституцією України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Таким чином, лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідач хоча є членом сім`ї позивачів, проте відсутній за місцем реєстрації більше п`яти років, що підтверджується окрім довідок квартального комітету поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , відсутні договори щодо права користування квартирою відповідачем, в зв`язку із чим, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо усунення перешкоди у здійсненні права власності на жиле приміщення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати мають бути покладені на відповідача.

Outcome: approved