Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [PERSON] народилася в с.Купичів Турійського району Волинської області. Її матір`ю була [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується документами: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданому Купичівською сільською радою Турійського району Волинської області 05 травня 1947 року; свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Купичівською сільською радою Турійського району Волинської області 07 листопада 1970 року; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Купичівською сільською радою Турійського району Волинської області 19 червня 1991 року. Після її смерті заявник звернулася в Турійську державну нотаріальну контору Волинської області із заявою про прийняття спадщини після смерті мами, внаслідок чого була заведена спадкова справа №14/1992 року щодо майна померлої матері. 27 січня 1992 року державним нотаріусом Турійської державної нотаріальної контори Волинської області заявнику було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом за Р№194 на житловий будинок в с.Купичів Турійського району Волинської області. Всі ці роки заявниця закинула даний документ і не зверталася в бюро технічної інвентаризації для реєстрації будинку, на підставі свідоцтва, на своє ім`я. На даний час, у неї виникла необхідність приватизувати земельну ділянку під житловим будинком. Заявник звернулася до земельної організації де її поросили надати їм документ, що посвідчує її право власності на житловий будинок. Оскільки вона не до оформила належним чином своє право власності заявник звернулася до юриста для з`ясування яким чином це зробити зараз. При огляді її документів юрист зазначив що в свідоцтві про право на спадщину за заповітом та в її паспорті є розбіжності в написанні імені [PERSON] та [PERSON] . Заявник планувала звернутися до Турійської державної нотаріальної контори Волинської області з проханням виправити дану помилку, однак нотаріус який видавав даний документ вже давно помер, а сама Турійська державна нотаріальна контора ліквідована. На даний час, єдиним правовим способом поновлення її порушеного права, є звернення до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, оскільки іншого законного шляху, щоб вийти з даної ситуації заявник не має. Коли заявник оформлялися свідоцтво на спадщину, нотаріус допустив помилку в документі і зазначив її ім`я невірно, а вона через свою юридичну необізнаність не подумала звірити свідоцтво про право на спадщину з поданими нею документами. Факт, що саме вона успадкувала житловий будинок і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, підтверджується документально. В свідоцтві про право на спадщину за заповітом зазначається що спадкоємцем [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . Згідно свідоцтва заявника про народження та шлюб підтверджується, що вона є дочкою померлої [PERSON] і зареєстрована за адресою, яка зазначена в свідоцтві на спадщину. В свідоцтві на спадщину за заповітом в 1992 році не зазначили адрес її будинку і на даний час виконкомом Турійської селищної ради присвоєний адрес будинку [ADDRESS] про що заявнику надане відповідне рішення і що також підтверджує, що будинок, а відповідно і документ про право власності на будинок, належить їй. Від встановлення вказаного факту належності правовстановлюючих документів залежить реалізація її права як власника та подальше розпорядження майном. Заявником, іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав не подавалося, відсутні будь-які інші підстави, що мають наслідком відмову у відкритті провадження. Спору щодо встановлення даного факту немає. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Турійської селищної ради, в судове засідання не з`явився, подала заяву в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення заяви про встановлення належності правовстановлюючого документу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Таким чином, судом встановлено розбіжності у написанні імені заявника « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відтак, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, зважаючи на те що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданим Турійською державною нотаріальною конторою Волинської області 27.01.1992 року №194 належить [PERSON] . Відповідно до п.6 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пленум Верховного Суду України у п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] , Заінтересована особа Турійська селищна рада Турійського району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення, належності правовстановлюючих документів слід задоволити.

Outcome: approved