Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-11 00:00:00

Сторони по справі мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на повному утриманні матері. Рішенням суду із відповідача на користь позивача на утримання їх спільного сина стягувались аліменти до досягнення останнім повноліття. На даний час оскільки син досяг повноліття, виплата аліментів на його утримання відповідачем не здійснюється. Так як син продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, бо навчається у іншому місті на денній формі навчання та потребує коштів на придбання одягу, взуття та їжі, та ін., а батько матеріально нічим не допомагає, а тому [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісяця, на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач на адресу суду направив відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову у заявленому позивачем розмірі заперечував, позов визнав частково, посилався на незначний розмір пенсії по інвалідності яку він отримує, а також наявність у нього утриманців, що суттєво впливає на його матеріальний стан, а тому просив суд стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.,ст. 199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином та з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина. Як вбачається із свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 03.11.2002 року) [PERSON] народився [INFO] , а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Відокремленого структурного підрозділу «Рівненський технічний фаховий коледж» Національного університету водного господарства та природокористування за № 4382 від 14.09.2021 року, [PERSON] є студентом денної форми навчання (державна) та навчається з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є сином відповідача по справі, який досяг повноліття та навчається в навчальному закладі за денною формою навчання. Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення, в тому числі і в період навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, за загальними принципами норм чинного законодавства, суд при визначені розміру аліментів має враховувати матеріальний стан обох батьків, наявність у них інших утриманців та інші обставини, які так чи інакше впливають на матеріальний стан сторін та визначають реальну можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Так при вирішенні вказаної справи суд враховує, що відповідач має на своєму утриманні іншу сім`ю, що стверджується довідкою голови квартального комітету м. Золотоноші № 3 Усик Л.В. від 22.12.2021 року за вих. № 58, а також те, що отримує незначний розмір пенсії по інвалідності, що ствердив довідкою про доходи № 4550 3251 2995 0518. Вказані обставини не можуть залишитися поза увагою суду та безумовно впливають на матеріальний стан позивача. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст., ст. 10, 11, 58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Належних доказів отримання відповідачем достатньої суми доходів для виконання всіх зобов`язань та можливості повної сплати заявленої суми аліментів позивачем надано не було. За таких обставин вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, є, на думку суду, завищеними та враховуючи наявність інших зобов`язань у відповідача, не доведенням позивачем достатності розміру доходів відповідача для виконання вказаних зобов`язань та забезпечення особистого нормального проживання, підлягають зменшенню. Суд вважає, що аліменти на утримання сина підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку (доходу), виходячи з принципів розумності та справедливості, та враховуючи можливість та згоду відповідача, стягує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Суд також приходить до висновку про стягнення судових витрат з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: partial