Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «Одесагаз-постачання», третя особа - Чорноморське управління експлуатації газового господарства ТОВ «Одесагаз-постачання», про захист прав споживача. У своїй позовній заяві позивач зазначає, що у розумінні ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» він є споживачем природного газу, постачання якого у належний йому на праві власності будинок по [ADDRESS] , здійснював відповідач на підставі договору від 4 січня 2012 року, в подальшому на підставі договору від 27.03.2016 року та заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 28.09.2020 року. За спожитий природний газ здійснював оплату у повному обсязі. Останні платежі здійснені [PERSON] відповідно: -17 червня 2020 року, 13 липня 2020 року, 4 грудня 2020 року при показаннях лічильника - 5400 м3. Позивач стверджує, що у вказаному будинку він не мешкає та ніколи не мешкав, будинок стоїть закритий, їм ніколи ніхто не користувався з моменту його побудови, а після істотного зростання ціни на газ він припинив здійснювати опалення будинку у зимовий період. Протягом більше ніж 3 роки споживання газу за вказаною адресою не здійснюється. Ніяких зауважень, претензій з боку відповідача та третьої особи, представники яких періодично перевіряли показники лічильника та суми сплати за споживання природного газу, [PERSON] не отримував. У абонентському відділі Чорноморського управління експлуатації газового господарства ТОВ «Одесагаз-постачання» позивачу 17 березня 2016 року надали довідку № 68 про те, що за користування газом заборгованості за ним немає, при останніх на той момент показниках лічильника газу 5050 м3. На теперішній час показання газового лічильника складають 5375 м3, що підтверджується фотофіксацією, які не тільки повністю оплачені споживачем, а ще й наявна переплата з його боку за 25 м3. 21 грудня 2020 року з позивачем стався інсульт, внаслідок якого він майже повністю втратив зір та здатність вільно пересуватися, та з цього часу припинив хоч іноді відвідувати свій будинок по [ADDRESS] . У листопаді 2021 року доньці споживача, яка приїхала перевірити стан будинку, сусіди вручили рахунки відповідача, зі змісту яких вбачалося, що щонайменше з квітня 2021 року за його особовим рахунком [NUMBER] ТОВ «Одесагаз - постачання» протиправно обліковується заборгованість в сумі 119764,04 грн. З відкритих джерел, а саме з сайту «Судова влада» [PERSON] також стало відомо, що ТОВ «Одесагаз - постачання» зверталося до Київського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього 119764,04 грн., однак ухвалою судді Огренич І.В. від 22.10.2021 року по справі № 947/29271/21 заявнику було відмовлено у видачі такого наказу. Дії відповідача з нарахування 119764,04 грн. заборгованості за газ, який не споживався, позивач вважає незаконними та необґрунтованими, у зв`язку із чим вимушений звернутися до суду із даним позовом. Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності та згоду з ухваленням заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з положеннями ст. 280 ЦПК України суд здійснює розгляд в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Приладовий облік природного газу врегульовано у ст. 18 вищевказаного закону та здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". Відповідно до п. 10 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою КМУ від 30.09.2015 № 2496 з подальшими змінами, постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача. Положення Правил постачання природного газу, затверджених Постановою КМУ від 30.09.2015 № 2496, передбачають обов`язок побутового споживача здійснювати оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, проте жодним нормативним актом не передбачено обов`язку споживача оплачувати товар, який він отримував. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно ч. 5 ст. 19 вищевказаного закону вважається нечесною підприємницькою практикою, прямо забороняється законом та розцінюється в якості агресивної така форма підприємницької практики як вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання. Перелік форм агресивної підприємницької практики не є вичерпним. У правовідносинах, що склалися між сторонами у справі, відповідач вимагає від [PERSON] оплатити товар, поставку якого здійснено не було, та за наявності переплати за його послуги та за поставлений товар. На підтвердження позиції у справі позивачем були представлені до суду наступні докази: копія Свідоцтва про державну реєстрацію нерухомості, копії квитанцій про оплату, особовий рахунок [NUMBER] , фотофіксація показань газового лічильника, копії медичної документації, копії рахунків. Також суд бере до уваги дії відповідача, який ніяким чином не спростував наведені позивачем факти і доводи. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що дії відповідача та третьої особи, як складової частини підприємства, є незаконними і такими, що порушують права [PERSON] щодо користування власністю, у т.ч. природним газом у належному йому будинку по [ADDRESS] .

Outcome: approved