Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

01.12.2021 року позивач звернувся в суд з позовом до "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Клехо Анатолій Євгенович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що згідно із виконавчим написом № 15979 від 02.06.2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" стягнуто кошти в розмірі 26654,94 грн. 04.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Клехо А.Є. відкрито виконавче провадження № 67399312 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позаяк на момент його вчинення кредитний договір № 4981748 від 09.03.2021 року не був тим документом, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за № 15979 від 02.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., щодо стягнення з [PERSON] 26654,94 грн, а також просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1362 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4600 грн. Ухвалою судді від 02 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, а також ухвалою суду від 02.12.2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову у справі та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67399312, відкритому на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 11:00 21.01.2022 року. 29 грудня 2021 року до суду надійшов відзив на позов відповідача, згідно із яким ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" просить відмовити у задоволенні позову, при цьому будь яких обгрунтувань заперечень проти позову не зазначено, а також відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, позаяк позивачем не надано жодного доказу, що підтверджував би отримання ним правничої допомоги, а також її оплату, та у зв`язку з неспівмірністю таких витрат. Позивач 21.01.2022 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Зазначає, що докази в підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу будуть подані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі відповідно до ч.8 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У поданому ним відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без його участі. Треті особи у судове засідання не з`явились також, хоча були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань, заяв від них не надійшло. Згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15979, відповідно до якого із [PERSON] , боржника за кредитним договором № 4981748 від 09.03.2021 року, укладеним із ТзОВ "Мілоан", правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги №69-МЛ від 27.05.2021 року є ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", стягнуто на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за період з 27.05.2021 року по 01.06.2021 року в розмірі 26654,94 грн, в т. ч.: 6000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 19125,00 грн - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 600,00 грн - заборгованість за комісією, плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а. с. 78). Згідно із постановою від 04.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Клехо А.Є. відкрито виконавче провадження № 67399312 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с.11). Статями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (підпункт 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі - постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999). Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). У оспорюваному виконавчому написі вказано, що підставою його вчинення є, зокрема, постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., в яку постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 02 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса) стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 4981748 від 09.03.2021 року. Доказів нотаріального посвідчення кредитного договору № 4981748 від 09.03.2021 року приватним нотаріусом, а також відповідачем не подано, до матеріалів позову долучено копію даного договору, що не є посвідченим нотаріально (а.с.72-77). Крім того, позивач заперечує наявність заборгованість перед відповідачем, посилаючись на те, що не укладав будь яких договорів з ТзОВ "Мілоан", а тому заборгованість не може вважатися безспірною. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., вчиненого 02 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 15979, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором № 4981748 від 09.03.2021 року, на загальну суму 26654,94 грн, таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору на загальну суму 1362 (908+454) грн. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то судом встановлено наступне. Позивачем у позовній заяві було зазначено, що витрати позивача на правничу допомогу становлять 4600 грн, просить їх стягнути з відповідача на його користь. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Скориставшись положенням даної статті, позивач у своїй заяві від 21.01.2022 року зазначив, що докази в підтвердження витрат позивача на правничу допомогу будуть надані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку про призначення судового засідання у даній справі для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу та надання позивачу строку - п`ять днів з дня ухвалення даного рішення суду, для подання доказів щодо розміру понесених ним витрат на правову допомогу.

Outcome: approved