Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

23.10.2020 представник позивача ТзОВ «Львівгаз збут» - адвокат Станько М.М., звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення вартості спожитого природного газу у розмірі 937 грн. 47 коп. та 2102 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачка, яка є споживачкою природного газу за місцем свого проживання, використовує для побутових потреб газ, який надається ТОВ «Львівгаз збут». Правовідносини між позивачем та споживачами регулювалися спеціальною нормою права «Правилами надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999р., якими чітко встановлені права та обов`язки сторін. Відповідно до вимог зазначених Правил позивач зобов`язаний надавати споживачу послуги з газопостачання до його квартири, а споживач несе обов`язок по своєчасній оплаті вартості спожитого природного газу. З 27.11.2015 відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015. У відповідності до положень п.29 цих Правил споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. В Розділі ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. В продовження, ТОВ «Львівгаз збут» виконало свої зобов`язання та надало споживачу послуги постачання природного газу за період з грудня 2015 по вересень 2018, а споживач, в свою чергу, отримувала послуги постачання природного газу та забезпечувала оплату послуг постачальника. Проте оплата послуг здійснювалася за вартість природного газу без приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов. Відповідно до абз.2 п.9 Р.ІІ Правил постачання природного газу за розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях. Пунктом 5.6 Договору розподілу природного газу визначено, що після визначення загального об`єму розподіленого Споживачу природного газу, приведеного до стандартних умов, Оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатися за трьома одиницями виміру: в вКт/год, в Гкал, в МДж. Відповідно до абз.2 п.3 Гл.1 Р.IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом ХV цього Кодексу. Згідно абз.4 п.5 Гл.4 Р.ХІ Кодексу об`єм газу, порахований комерційним ВОГ за робочих умов, зводять до стандартних умов із застосуванням коефіцієнта приведення відповідно до вимог державних стандартів, виходячи з таких значень величини тиску та температури. Для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.02.2004 № 116. З врахуванням наведеного, вартість природного газу, приведеного до стандартних умов за період з грудня 2015 по вересень 2018 становить 937.47 грн., які просять стягнути з відповідачки [PERSON] .. Ухвалою від 10.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання (а.с.28). 01.12.2020 від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона проти задоволення позову заперечує, оскільки нею вчасно проводилися оплати за послуги з газопостачання за період з липня 2015 до серпня 2020, в неї відсутня заборгованість за спожитий газ, про що свідчить розрахунок заборгованості, долучений представником позивача до позовної заяви. Крім цього позивачем пропущено трьохрічний строк позовної давності, оскільки йдеться про стягнення з неї заборгованості за період з грудня 2015 по вересень 2018, з позовом в суд представник позивача звернувся лише в жовтні 2020, відтак вона заявляє про застосування позовної давності до таких вимог. 17.12.2020 від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив на позовну заяву, згідно з якою вважає не пропущеним строк позовної давності за вказаними вимогами, оскільки відповідно до ч.2 п.4.9 Р.IV Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015, у разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. Відтак, враховуючи, що позивачем правомірно заявлено до стягнення заборгованість в межах строків позовної давності, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Ухвалою суду від 11.03.2021 провадження у справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою ВС судового рішення у цивільній справі № 161/11800/19 за позовом Особи 1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дій постачальника природного газу виставляти рахунки та вимагати оплати за спожитий побутовим споживачем природний газ. Ухвалою суду від 30.12.2021 провадження у справі поновлено у зв`язку з закінченням перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у вищевказаній цивільній справі та прийняттям постанови за наслідками такого перегляду 23.11.2021. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про завершення розгляду справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце проведення такого, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання від неї не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, з дотриманням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи та письмові заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень ст.ст.13,81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із розрахунку заборгованості та довідки за абонентом № [NUMBER] , [PERSON] є споживачем природного газу, який постачається ТзОВ «Львівгаз збут». Згідно із розрахунком розбіжності між обсягами природного газу у разі приведення до стандартних умов та обсягами при робочих умовах за абонентом [PERSON] у зв`язку з оплатою послуг газопостачання без приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов позивачем нарахована [PERSON] заборгованість в розмірі 937 грн. 47 коп. (а.с.7). Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496. Правила комерційного обліку газу в газорозподільній системі врегульовано розділом ІХ Кодексу ГРС. Так, відповідно до п.п.1, 2 глави І Розділу ІХ вказаного кодексу комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним операторам ГРС, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними. Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється на підставі договору розподілу природного газу, укладеного між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Згідно з п.6 ч.1 ст.17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор затверджує типові та схвалює примірні договори відповідно до Закону. На виконання зазначених законодавчих вимог 30.09.2015р. НКРЕКП прийняло постанову № 2498 «Про затвердження типового договору розподілу природного газу» та постанову № 2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу споживачам». Також 01.10.2015 вступив в силу Закон України «Про ринок природного газу». Цими законодавчими актами впроваджено розмежування послуг та обов`язків оператора газорозподільної системи та постачальника природного газу. Після виокремлення послуги з розподілу природного газу, ціна природного газу, що сплачується побутовими споживачами (постачання), зменшується на розмір тарифу на послуги розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Операторам ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Так, за змістом п.1.2 Типового договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. За приписами п.5.1 Типового договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРС та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГРС. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРС та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом ГРС та цим Договором (п.5.2 Типового Договору). Також у п.5.3 Типового договору передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених у Кодексі ГРС. За змістом абз.2 п.3 глави І розділу ІХ Кодексу ГРС питання приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов врегульовано розділом XV Кодексу ГРС. Так, постановою НКРЕКП від 26.01.2017 № 84 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо запровадження на ринку природного газу використання одиниць енергії», яка набрала чинності 15.03.2017, до Кодексу ГРМ внесено зміни та доповнення, відповідно до яких Кодекс ГРМ доповнено розділом XV «Порядок перерахунку об`єму природного газу в його обсяг, визначений в одиницях енергії». За змістом п.6 Глави І зазначеного розділу у разі відсутності корекції тиску та температури у ЗВТ, виміряний об`єм газу має бути приведений до стандартних умов за відповідною формулою. Для проведення розрахунків на вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.02.2004 № 116, зареєстрованої в МЮУ 19.03.2004 за № 346/8945. Оператор ГРМ зобов`язаний розмістити на власному сайті інформацію про розміри коефіцієнтів приведення об`ємів природного газу до стандартних умов, у разі якщо вузли обліку природного газу споживачів не забезпечують такого приведення. Тобто, наведеними положеннями Кодексу ГРС передбачено застосування коефіцієнтів, які визначені у Методиці № 116. Як встановлено у постанові Великої Палати Верховного Суду у цивільній справі № 161/11800/19, провадження № 14-119цс20 від 23.11.2021, в розділі 1 Методики № 116 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до якої відсилає пункт 6 глави 1 розділу ХV\~Кодексу ГРМ, передбачено, що Методика № 116 призначена\~\~для\~\~приведення\~\~об`єму\~\~природного газу, який вимірюється побутовими лічильниками газу в\~\~робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимірювання об`єму газу низького тиску лічильниками, що не мають\~\~спеціальних пристроїв\~\~для\~\~автоматичного\~\~приведення\~\~до\~\~стандартних умов їх показів у разі зміни температури та тиску газу. Розрахунки об`єму\~\~газу,\~\~приведеного\~\~до\~\~стандартних\~\~умов, здійснюються\~\~з\~\~урахуванням\~\~коефіцієнтів\~коригування показів лічильників, визначених у цій Методиці. Такі\~\~розрахунки виконуються споживачами газу самостійно. Оплата за\~\~газ у період,\~\~визначений у договорі на постачання газу,\~\~здійснюється за об`єми газу,\~\~які приведено до\~\~стандартних умов. У розділі 2 Методики № 116 вказано про її галузь використання, а саме що\~\~\~\~\~\~дія цієї Методики поширюється на суб`єктів господарювання, які у господарсько-виробничій\~\~діяльності\~\~для\~\~вимірювання\~\~об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків, використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб. У розділі 6 закріплено порядок розрахунку об`єму газу, який приведено до стандартних умов, та наведено формулу, за якою визначається об`єм спожитого газу за показами лічильника у визначений період\~\~(місяць),\~\~який\~\~приведено\~\~до\~\~стандартних\~\~ умов (пункт 6.2). Також відповідно до пунктів 1, 2 розділу І Правил № 2496 тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, ці Правила розроблені на виконання\~пункту 17 частини третьої\~статті 4 Закону № 329-VIIІ\~та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - оператори ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та операторів ГРМ/ГТС. Розділом V Типового договору № 2498 врегульовано порядок обліку природного газу, що передається споживачу. У пункті 5.1 цього розділу вказано, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГРМ. У пункті 5.3 розділу V Типового договору № 2498\~передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (куб. м) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених у Кодексі ГРМ. У пункті 5.6 розділу\~V Типового договору № 2498 зазначено, що після визначення загального об`єму розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: кВт·год, Гкал, МДж. Як зазначила Велика Палата ВС, оскільки за місцем проживання позивачки був встановлений побутовий лічильник газу, який не вимірює тиск та/або температуру газу, відповідно його показники відображають об`єм спожитого газу в робочих умовах, оператор ГРМ мав обов`язок проводити розрахунки по вузлах обліку шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників, оскільки прямих вказівок на те, що ці норми поширюються лише на комерційних споживачів, у законодавстві немає, а така можливість стосовно побутових споживачів прямо передбачена актами самого регулятора. Тобто на час виникнення спірних правовідносин не було передбачено жодних виключень щодо приведення об`єму природного газу спожитого побутовим споживачем до стандартних умов. Відтак розрахунок заборгованості позивачем у даній справі проведено у відповідності з вимогами чинного законодавства України та договорів, укладених з споживачем [PERSON] .. Однак, як вбачається із розрахунку заборгованості, який долучений до позовної заяви, позивач просить про стягнення такої за період з грудня 2015 по вересень 2018. Згідно ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Беручи до уваги вищенаведене, суд визнає, що термін позовної давності позивачем частково пропущено, а відтак з відповідачки підлягає стягненню вартість спожитого природного газу, що приведена у відповідність до стандартних умов, визначених у Кодексі ГРМ, за період з жовтня 2017 по вересень 2018 в сумі 373.64 грн.. При цьому суд не бере до уваги заперечення представника позивача щодо дотримання позивачем строку позовної давності, оскільки як вбачається із розрахунку заборгованості, що доданий ним до позовної заяви, грошові кошти, які сплачувалися щомісяця відповідачкою [PERSON] в рахунок оплати за спожитий газ, не зараховувалися позивачем в рахунок погашення заборгованості за перерахунок вартості такого у зв`язку з приведенням його до стандартних умов, визначених у Кодексі ГРМ, у порядку черговості, тобто за наявності такої заборгованості кошти, які сплачувалися [PERSON] , спершу йшли на оплату вартості спожитого газу, а не на ліквідацію такої заборгованості. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, у відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved