Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. В листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 272620993, дата, час формування: 31.08.2021 року 14:05:41 год. (надалі також Довідка) [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, [NUMBER] від 20.11.2006 року, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська належить право власності на 1/5 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,6 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м. В розділі ВІДОМОСТІ З ЄДИНОГО РЕЄСТРУ ЗАБОРОН ВІДЧУЖЕННЯ ОБ`ЄКТІВ НЕРУХОМОГО МАЙНА Довідки наявна інформація про арешт нерухомого майна з такими параметрами: реєстраційний номер обтяження: 7431535; зареєстровано: 21.06.2008 15:07:13 за № 7431535 реєстратором: Друга кам`янська державна нотаріальна контора, 51937, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр-т Наддніпрянський, 1-г, 096 025 5165; підстава обтяження: постанова, б/н, 16.06.2008, ДВС Дніпровського р-ну , м. Дніпродзержинська, вик. Т.Л. Грачова; об`єкт обтяження: квартира, 1/5 частка, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] . На запит адвоката було отримано листа відповіді № 1551/01-16 від 24.09.2021 року та копія Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.06.2008 року, яка була видана Дніпровським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ. Постанова була винесена у межах виконавчого провадження, відкритого при примусовому виконанні судового наказу № 2н- 397 від 18.09.2006 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» боргу загальною сумою 2 772,34 грн. З судового наказу № 2н-397/2006 р. від 18.09.2006 року, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська [PERSON] дізнався про те, що з нього було стягнуто на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк»: - заборгованість за Договором № SAMDN2300004113621 про відкриття та обслуговування платіжної картки від 04.10.2005 року в сумі 2583,14 грн.; - заборгованість за Договором № 145/3552022992 в сумі 148,70 грн.; витрати на оплату державного мита 25,50 грн. та витрат на інформаційно- технічне забезпечення 15 грн., а разом: 2772,34 грн. 23.11.2021 року [PERSON] оплатив відповідачу стягнуту з нього судовим наказом № 2н-397/2006 р. від 18.09.2006 року заборгованість в сумі 2 772,34 гр.„ що підтверджується квитанцією № 0.0.2353500955.1 від 23.11.2021 року. Отже, на сьогодні [PERSON] стверджує, що у нього відсутня заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за Договором № БАМВН2300004113621 про відкриття та обслуговування платіжної картки від 04.10.2005 року та заборгованість за Договором № 145/3552022992 в сумі 148,70 грн., яка була стягнута судовим наказом № 2н-397/2006 р. від 18.09.2006 року, виданим Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк». З метою встановлення підстав для арешту майна позивача та його зняття (скасування) адвокат позивача також зверталася до Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). У відповіді на таке звернення зазначається про те, що виконавче провадження було знищено. Отже, на даний час в наслідок відсутності виконавчого провадження за яким було накладено арешт на квартиру [PERSON] зняття арешту з майна відповідача можливе лише за рішенням суду. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд: Скасувати (зняти) арешт, накладений на 1/5 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), реєстраційний номер обтяження: 7431535; зареєстровано: 21.06.2008 15:07:13 за№ 7431535 реєстратором: Друга кам`янська державна нотаріальна контора, 51937, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр-т Наддніпрянський, 1-г, 096 025 5165; підстава обтяження: постанова, б/н, 16.06.2008, ДВС Дніпровського р-ну, м. Дніпродзержинська, вик. Т.Л. Грачова (Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.06.2008 року Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис обтяження № 7431535, зареєстрований 21.06.2008 реєстратором Друга кам`янська державна нотаріальна контор. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. 30.12.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача, згідно змісту якого зазначено, що в провадженні Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь Банку за виконавчим листом № 2н-397 від 18.09.2006 року виданого Дніпровським районним судом, заборгованості загальною сумою 2772 грн. 34 коп. 16.06.2008 року державним виконавцем було накладено арешт на майно позивача. Вважають, що відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду від 04 листопада 2020 року справа № 520/7100/19, провадження №61-7689св20, заявлені позивачем позовні вимоги не можуть бути розглянуті в позовному провадженні, а підлягають розгляду за правилами VІІ ЦПК України, тому дане провадження підлягає закриттю. Також просять застосувати до даних правовідносин строки позовної давності, яка встановлена тривалістю три роки, а арешт нерухомого майна накладено 21.06.2008 року. Враховуючи викладене просять відмовити у задоволенні позову. Також, представник відповідача [PERSON] давала суду клопотання про закриття провадження у справі. Обґрунтовуючи це позицією викладеною у Постанові Верховного Суду від 04 листопада 2020 року справа № 520/7100/19, провадження №61-7689св20, оскільки вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а «як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом УІІ ЦПК України, оскільки процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.11.2021 року цивільний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача - адвокат Колінько Н.О. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, а також вважає, що провадження підлягає закриттю. Представник третьої особи - Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 272620993, дата, час формування: 31.08.2021 року 14:05:41 год. позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, [NUMBER] від 20.11.2006 року, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська належить право власності на 1/5 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,6 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м. В розділі ВІДОМОСТІ З ЄДИНОГО РЕЄСТРУ ЗАБОРОН ВІДЧУЖЕННЯ ОБ`ЄКТІВ НЕРУХОМОГО МАЙНА Довідки наявна інформація про арешт нерухомого майна з такими параметрами: реєстраційний номер обтяження: 7431535; зареєстровано: 21.06.2008 15:07:13 за № 7431535 реєстратором: Друга кам`янська державна нотаріальна контора, 51937, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр-т Наддніпрянський, 1-г, 096 025 5165; підстава обтяження: постанова, б/н, 16.06.2008, ДВС Дніпровського р-ну , м. Дніпродзержинська, вик. Т.Л. Грачова; об`єкт обтяження: квартира, 1/5 частка, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] (а.с.5-6). Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.06.2008 року, накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , 1981 року народження, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , а саме: на 1/5 частину квартири [ADDRESS] (а.с.10). Постанова була винесена у межах виконавчого провадження, відкритого при примусовому виконанні судового наказу № 2н-397 від 18.09.2006 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» боргу загальною сумою 2 772,34 грн. Відповідно до копії судового наказу № 2н-397/2006 р. від 18.09.2006 року, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська з [PERSON] було стягнуто на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк»: - заборгованість за Договором № SAMDN2300004113621 про відкриття та обслуговування платіжної картки від 04.10.2005 року в сумі 2583,14 грн.; - заборгованість за Договором № 145/3552022992 в сумі 148,70 грн.; витрати на оплату державного мита 25,50 грн. та витрат на інформаційно- технічне забезпечення 15 грн., а разом: 2772,34 грн.(а.с.7). 23.11.2021 року [PERSON] оплатив відповідачу стягнуту з нього судовим наказом № 2н-397/2006 р. від 18.09.2006 року заборгованість в сумі 2 772,34 гр. що підтверджується квитанцією № 0.0.2353500955.1 від 23.11.2021 року (а.с.14-15). Відповідно до листа Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське від 27.10.2021 № 24681 отриманого на запит позивача, повідомлено, що Інформацію та надання копій матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №2н-397 від 18.09.2006 року Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» борг у розмірі 2772,34 грн., не є можливим, у зв`язку з тим, що строк зберігання виконавчих проваджень 3 роки. Дане виконавче провадження було знищено (а.с.12). Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно зі ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-ХІУ від 21 квітня 1999 року у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувану згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Судом встановлено, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на 1/5 частину квартири [PERSON] . Виконавче провадження було завершено та передано до архіву виконавчих проваджень, знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання. Враховуючи наявність накладеного арешту на рухоме майно закінчено, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог в частині звільнення майна з-під арешту. Одночасно, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача АТ КБ «Приватбанк» щодо невірно обраного позивачем способу захисту своїх прав, оскільки належним способом звернення до суду є подання скарги у відповідності до розділу VII ЦПК України, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У той же час, позивач [PERSON] , не є стороною вказаних виконавчих проваджень, які в свою чергу є знищеними, а відтак позбавлений права на звернення до суду з такою скаргою. Крім того ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», якою регламентовано зняття арешту з майна встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже, спосіб який обрав позивач шляхом зняття обтяження у вигляді арешту нерухомого майна передбачений законом (припинення дії, яка порушує право), у даному випадку є єдиним належним способом захисту таких прав та інтересів, як звернення з відповідним позовом до суду, оскільки внаслідок існування арештів, порушуються її права, як власника. Вирішуючи заявлене відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного. Позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У постанові від 04.07.2018 р. у справі № 653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, допоки особа є власником нерухомого майна, тобто за нею зареєстровано право власності на це майно, вона не може бути обмежена в праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування й розпорядження цим майном.Тому негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує саме правопорушення. Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 13, 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору при розгляду справи підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved