Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-16 00:00:00

29\~жовтня 2021\~року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовано позов тим, що [INFO] померла двоюрідна бабуся позивача [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений нотаріально, яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Про наявність заповіту останній не знав, оскільки за життя померла тричі складала заповіт, періодично змінюючи то коло спадкоємців, то обсяг спадкового майна. Крім того, оригінал заповіту зберігався та був знайдений [PERSON] у кімнаті № 2 у квартирі [ADDRESS] , яка була постійно зачиненою та ключів від неї у позивача не було. Також нотаріус, яким 06 серпня 2021 року було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] на підставі претензії кредитора - АТ «Облтеплокомуненерго», не повідомив [PERSON] про наявність заповіту. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02\~листопада 2021\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Представник позивача надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила прийняти рішення в межах чинного законодавства за наявними матеріалами справи. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20\~грудня 2021\~року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує та просив визначити йому додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник відповідача у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду з урахуванням підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи. Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8), у зв`язку із чим відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя, а саме 04 червня 2020 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О.І., яким все своє майно заповіла [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 10). До складу спадщини, зокрема, увійшли: 3/10 квартири [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0581 га у Садівничому товаристві «Інвалід війни», що розташована у с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 11, 12). Згідно довідки Управління адміністративних послу Чернігівської міської ради № 11012 від 24.11.2021 та копії квартирної картки на день смерті [PERSON] проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42, 43). Відповідно до інформації Першої чернігівської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна після смерті [PERSON] заведена на підставі претензії кредитора - АТ «Облтеплокомуненерго». Інформація про те, що нотаріус повідомляв позивача про наявність заповіту під час заведення спадкової справи у спадковій справі відсутня. У жовтні 2021 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 26 на звороті). Проте, постановою № 1092/02-31 від 02.10.2021 [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (а.с. 9). Позивач у позовній заяві вказує, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не знав про наявність заповіту, а тому звернувся до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272\~Цивільного кодексу\~України визначено\~наслідки пропущення\~строку для\~прийняття спадщини,\~зокрема,\~якщо спадкоємець\~протягом строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду\~у складі\~постійної колегії\~суддів Третьої\~судової палати\~Касаційного цивільного\~суду від 26\~липня 2021\~року у справі № 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20). Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Враховуючи, що позивач не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, а також те, що нотаріус не повідомляв позивача про наявність заповіту під час заведення спадкової справи, про що відсутня інформація у спадковій справі, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved