Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] , через адвоката Полєтаєва І.О. (а.с.70,71) звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») про стягнення шкоди. Вимоги мотивовано тим, що позивач є власником транспортного засобу «Ford Focus» д.н.з [NUMBER] , який було пошкоджено уламками асфальто-бетонного покриття та каміннями внаслідок прориву трубопроводу, який стався у другій половині дня 20.05.2021р. за адресою м.Київ, пр-кт Голосіївський, 3. Трубопровід перебуває на балансі КП «Київтеплоенерго». Відповідно до рішення Київської міської ради від 24.04.2018р. № 517/4581 об`єкти теплопостачання передано у господарське відання КП «Київтеплоенерго». Відповідно до звіту від 11.06.2021р., складеного судовим експертом Барбалюк В.С., вартість матеріального збитку становить 196 235,05 грн., позивачем здійснено оплату за проведення експертного товарознавчого дослідження в сумі 3000,00 грн. Позивач також поніс витрати у зв`язку з евакуацією транспортного засобу в сумі 610,00 грн., за зберігання автомобіля на охоронюваній стоянці сплачено 1100,00 грн. У позові вказується, що адвокат позивача звертався до КП «Київтеплоенерго» з претензією щодо відшкодування завданих збитків, проте відповіді не було отримано. Позивач просить суд стягнути на підставі ст.1166 ЦК України з КП «Київтеплоенерго» 250 949,05 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 50 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, також стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та за надання правничої допомоги. Ухвалою Голосіївського районного суду від 28.07.202р. позовну заяву залишено без руху (а.с.63). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14.09.2021 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.119,120). Сторони повідомлені про розгляд справи (а.с.125,126). Відповідач не скористувався правом на подачу відзиву на позов. Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів відповідно до положенням ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить автомобіль «Ford Focus» д.н.з [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.72). Позивач вказує, що належний йому автомобіль «Ford Focus» д.н.з [NUMBER] було пошкоджено 20.05.2021 р. другій половині дня за адресою: м. Київ, пр-кт Голосіївський, 3, внаслідок прориву тепломережі. За повідомленням Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської рада (КМДА), згідно з рішенням Київської міської ради від 24.04.2018р. № 517/4581 зазначені тепломережі перебувають на балансі та обслуговуванні КП «Київтеплоенерго» (а.с.80 зврот - 81). На офіційному сайті Київської міської державної адміністрації було розміщено повідомлення про пошкодження магістральної тепломережі 20.05.2021р. о 14:48 год. на пр-кт Голосіївському,3 (а.с.76,77). Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону Країни «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії - є теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. На підтвердження вказаних вище обставин, стороною позивача було надано суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, дата реєстрації провадження 21.05.2021р., підставами реєстрації вказано повідомлення в засобах масової інформації (а.с. 12). Як вбачається з даного витягу, в ході моніторингу засобах масової інформації, виявлено, що 20.05.2021 року близько 14-48 год. за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, поблизу бібліотеки імені Вернадського під час проведення гідравлічних випробувань тепломереж у зоні обслуговування ТЕЦ-5, за вказаною адресою, утворився струмінь води і відбувся провал асфальту, в результаті чого було пошкоджено 26 автомобілів, які були припарковані на прилеглій до бібліотеки імені Вернадського території, чим було завдано матеріальну шкоду фізичним особам. Відомості про кримінальне провадження було внесено 21.05.2021 року за № 12021100010001226, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.367 ч.1 КК України. Орган досудового розслідування - Голосіївське управління поліції ГУ НП у м.Києві (а.с.73). Однак, зазначене повідомлення не містить ідентифікуючих даних, які б підтверджували, що саме належний позивачу автомобіль «Ford Focus» д.н.з [NUMBER] , було пошкоджено в результаті події, яка сталася 20.05.2021 року, інших доказів цьому стороною позивача суду надано не було. Позивачем надано звіт № 18 від 11.06.2021 р., складений судовим експертом Барбалюк В.С. Відповідно до звіту вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Focus» д.н.з [NUMBER] , складає 196 235,00грн. (а.с.84-87). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до положення ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. В ході розгляду справи судом не встановлено, а стороною позивача не надано суду належних та достатніх доказів, які б підтверджували, що належний позивачу автомобіль «Ford Focus» д.н.з [NUMBER] пошкоджено саме внаслідок події, яка сталася 20.05.2021 р. близько 14-48 год. за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, поблизу бібліотеки імені Вернадського. З наданих позивачем доказів не вбачається встановлення компетентними органами поліції обставин пошкодження автомобіля позивача, причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням автомобіля та проривом тепломережі. Будь-яких клопотань в частині витребування відповідних доказів з огляду на наявність складнощів в їх отримання зі сторони позивача до суду не надходило. Варто відзначити те, що сам факт перебування тепломережі на балансі відповідача не свідчить про його беззаперечну винуватість, як балансоутримувача мережі, та без встановлення та доведеності всіх необхідних умов (протиправної поведінки, завданих збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, вини особи, яка завдала збитків) застосування цивільної відповідальності у виді відшкодування збитків є неможливим, та суперечитиме принципам цивільного судочинства. Крім того, суду не надано підтвердження, що у вище наведеному кримінальному провадженні № 12021100010001226 позивача було визнано потерпілою особою за вказаними обставинами. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем в ході розгляду справи не надано суду достатніх та переконливих доказів, які б свідчили про пошкодження її майна за викладених в позові обставин, а також, які б вказували на протиправність дій та/або бездіяльність відповідача, що призвело до пошкодження автомобіля позивача, відсутні докази, які б вказували на наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) та завданими збитками, а відтак суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, та дотримуючись принципу змагальності та диспозитивності, вважає, що законні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача матеріальної шкоди відсутні, а відтак позов є недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed