Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-19 00:00:00

В позові [PERSON] вказала, що [INFO] померла мати її чоловіка, [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт від 11 лютого 1991 року, який було посвідчено заступником голови виконкому сільської Ради народних депутатів Василівського району Запорізької області Хачко Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 2, яким заповіла все належне їй майно своїм дітям - чоловіку позивачки, [PERSON] та його рідній сестрі, [PERSON] , у рівних долях кожному, тобто по 1/2 частині кожному. Після її смерті зазначені спадкоємці звернулися у серпні 2008 року із заявами про прийняття спадщини до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 252 за 2008 рік. [INFO] чоловік позивачки [PERSON] помер. 03 травня 2013 року позивачка звернулася із заявою при прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 114/2013 за 2013 рік. Однак, 12 серпня 2021 року державний нотаріус Восьмої Запорізької держаної нотаріальної контори Котькорло В.А. винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії. Згідно вказаної постанови державний нотаріус відмовила позивачу в оформленні свідоцтва про права на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , з причини відсутності правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок та запропонувала позивачу звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом. Третій особі [PERSON] державним нотаріусом також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з аналогічних підстав. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 14.09.2020 за позовом [PERSON] до Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, [PERSON] , про визнання права власності на спадщину, позовну заяву було задоволено та визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON] , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме, житловий будинок А1, літню кухню Б1, сарай В1, погріб Г1, огорожу - №1, водогін - №.2. На підставі викладеного позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок А1, літню кухню Б1, сарай В1, погріб Г1, огорожу - №1, водогін - №2, в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, проте від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в підготовче судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (частина 4). Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 серпня 2008 року (а.с.8). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 листопада 2012 року (а.с.11). Той факт, що померлий [PERSON] є чоловіком позивача, підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 25 грудня 1971 року серія [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] , посвідченого заступником голови виконкому сільської Ради народних депутатів Василівського району Запорізької області Хачко Т.В. та зареєстрованому в реєстрі за №2, яким заповіла все належне їй майно своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] , у рівних долях кожному, тобто по 1/2 частині, кожному (а.с.9-10). Згідно довідки №2677 від 08 листопада 2019 року, виданої Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Технічна характеристика будинку за адресою: [ADDRESS] , підтверджується технічним паспортом, виготовленим РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» станом на 29 листопада 2019 року (а.с.15-20). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Восьмої Запорізької держаної нотаріальної конторипро відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 серпня 2021 року №1034/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано документ, що посвідчує право власності [PERSON] на вищевказаний будинок та рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання (а.с.21-22). Згідно витягу зі звіту про оцінку нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , станом на 28 грудня 2019 року вартість об`єкту оцінки складає 45 004,00 грн. (а.с.29-30). Згідно повідомлення Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області №509/01-16 від 28 жовтня 2021 року, після смерті [PERSON] . Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №252/08 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . З заявою про прийняття спадщини 20 травня 2008 року звернулась [PERSON] та 22 серпня 2008 року [PERSON] (а.с.40-45). Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Восьмої Запорізької держаної нотаріальної контори№1401/02-14 від 27 жовтня 2021 року, після смерті [PERSON] 17 листопада 2012 року була заведена спадкова справа №144-2013, з заявою про прийняття спадщини 03 травня 2013 року звернулась [PERSON] (а.с.47-84). Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що позивач прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок,враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved