Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування первісної позовної заяви та уточненої позовної заяви зазначено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповітів на своє майно не складав. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] , який належав йому і матері позивача - [PERSON] , як власникам в рівних частках по 1/2 частині кожному, оскільки останні його побудували, були зареєстровані за місцем проживання та проживали у вказаному будинку, але право власності на житловий будинок оформлено не було. Також, після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на право на земельну частку пай в колективному сільськогосподарському підприємстві «Маяк» м. Кілія Кілійського району Одеської області. Вказане спадкове майно було прийнято у спадщину спадкоємцем першої черги - [PERSON] (інші спадкоємці першої черги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на її користь), що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.05.2001 року. Однак, саме на частину житлового будинку свідоцтво про право на спадщину не видавалось через відсутність правовстановлюючих документів. Позивач, як спадкоємець за законом прийняла спадщину після смерті [PERSON] , відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (від 18.07.1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини. Відповідно до технічного паспорта від 28.11.2021 року житловий будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 36,1 кв. метра, житлова площа 26,6 кв. метра), літ. Б1- літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г- навіс, літ. Д1- літня кухня, літ. Е- убиральня, №1-6;I- надвірні споруди. Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок були відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивач не може. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповітів на своє майно не складала. Позивач проживала разом з матір`ю на момент її смерті і фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (від 18.07.1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини. На протязі 6-місяців з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто не зверталась. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме правовстановлюючі документи на житловий будинок. Жодного спору у неї з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: - встановити факт належності житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] - [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] в рівних частках по 1/2 частині кожному; - визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] в цілому на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , який складається з: літ. «А1»- житловий будинок (загальна площа 36,1 кв. метра, житлова площа 26,6 кв. метра), літ. «Б1» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - навіс, літ. «Д1» - літня кухня, літ. «Е» - убиральня, № 1-6;I- надвірні споруди в тому числі в порядку спадкування на 1/2 частину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на 1/2 частину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Представник Кілійської міської ради, в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін та у зв`язку з визнанням відповідачем позову, ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 18.12.1979 року м. Кілія р/о ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 246 від 19.08.1957 року, /а. с. 13/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 17.04.1976 року м. Кілія р/о ЗАГС Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим повторно 14.09.1982 року, актовий запис № 58 від 17.04.1976 року, /а. с. 16/. Згідно свідоцтва пор народження серії [NUMBER] , виданого 23.12.1960 року м. Кілія Рай Бюро ЗАГС Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 364 від 23.12.1960 року, /а. с. 14/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.07.1968 року м. Кілія Кілійське р/б ЗАГС Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 201 від 04.07.1968 року, /а. с. 13/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 27.04.1991 року Кілійським райвідділом загса Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 27.04.1991 року, актовий запис № 66 від 27.04.1991 року, /а. с. 15/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 185 від 06.06.2000 року, /а. с. 11/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.2001 року, виданого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1784 встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дочка [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з : права на земельну частку в колективному сільськогосподарському підприємстві «Маяк» м. Кілія, розміром 3,44 умовних кадастрових гектарів, належного спадкодавцю на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 264 від 27 червня 1996 р., посвідченого сертифікатом ОД № 0056176, виданим Кілійською районною державною адміністрацією 25 серпня 1996 року і зареєстрованим там же 30 серпня 1996 р, за № 4313, /а. с. 17/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.01.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 28 від 23.01.2003 року, /а. с. 12/. Відповідно до довідки за вих. № 1043 від 29.11.2021 року, наданої Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано, /а. с. 25/. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, складеного 28.11.2021 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації», встановлено, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 36,1 кв. метра, житлова площа 26,6 кв. метра), літ. «Б1» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - навіс, літ. «Д1» - літня кухня, літ. «Е» - убиральня, № 1-6;I- надвірні споруди, /а. с. 22/. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу за вих. № 591/01-16 від 09.12.2021 року встановлено, що спадкова справа на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась. При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] - [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] в рівних частках по 1/2 частині кожному. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги, є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

Outcome: approved