Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачів [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Н.М. про визнання права власності в порядку спадкування за законом в якому просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності кожної на 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та по ј частині кожній земельної ділянки, кадастровий номер 7121284800:01:002:0089, площею 0,3338 гектарів, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку та земельну ділянку, площею 0,3338 гектарів, кадастровий номер 7121284800:01:002:0089, що знаходяться в [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] є вони, позивачі [PERSON] та [PERSON] , як його діти. Спадковий будинок був придбаний спадкодавцем та [PERSON] за договором купівлі-продажу від 07.10.2006 року, який належить кожному в рівних долях, в той період часу батько позивачів не перебував в зареєстрованому шлюбі із відповідачкою [PERSON] . Реалізовуючи своє право на спадщину позивачі звернулись до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого батька, однак у видачі свідоцтва їм було відмовлено з підстави наявності позову [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутися до суду. У шестимісячний термін [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак нею не враховано, що у випадку задоволення заяви, дасть їй право бути спадкоємцем четвертої черги, а вони являються спадкоємцями першої черги. Оригінали документів на спірний будинок та земельну ділянку перебувають у відповідачки. Враховуючи викладене, позивачі за захистом свого права змушені звернутися до суду. Відповідач [PERSON] письмові заперечення проти позову та зустрічний позов не подала. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову в судовому засіданні заперечив, вказав, що визнання часток за позивачами у спірному майні призведе до майбутньої конфліктної ситуації, оскільки виділити дані частки в натурі неможливо. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області (головуючий суддя Гончаренко Т.В.) від 27.11.2017 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання (т.1 а.с.22). Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.04.2018 року провадження у справі зупинено до розгляду справи та набрання рішенням законної сили : № 694/1440/17 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Звенигородська державна нотаріальна контора, Озірянська сільська рада Звенигородського району Черкаської області, [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;- № 694/116/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Звенигородська державна нотаріальна контора, Озірянська сільська рада Звенигородського району Черкаської області про визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги (т.1 а.с.119-120). Ухвалою судді (Гончаренко Т.В.) від 15.06.2018 року заяву представника позивачів Євтушенка Миколи Павловича про відновлення провадження у цивільній справі №694/1433/17 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] ,третя особа:приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Наталія Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишено без руху, надавши представнику позивачів Євтушенку М.П. строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали (т.1 а.с.130). Ухвалою судді (Гончаренко Т.В.) від 06.07.2018 року повернуто клопотання представника позивачів Євтушенка Миколи Павловича про відновлення провадження у цивільній справі №694/1433/17 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Наталія Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом (Т1 а.с.134). Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.11.2018 року відновлено провадження у справі та призначено судове засідання (т.1 а.с.148). Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.10.2019 року у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Н.М. про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено (Т2 а.с.30-31). Представник позивачів адвокат Євтушенко М.П. подав апеляційну скаргу на рішення Звенигородського районного суду від 11.10.2019 року (Т2 а.с.38-42). Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25.11.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] , [PERSON] на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2019 року у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Наталія Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, залишено без руху (Т2 а.с.46-47). Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11.12.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] , [PERSON] на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2019 року у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Наталія Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом (Т2 а.с.51). Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16.12.2019 року проведення підготовчих дій по апеляційній скарзі [PERSON] , [PERSON] на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2019 року у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Наталія Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, закінчено та справу призначено до розгляду (Т2 а.с. 53). Постановою Черкаського апеляційного суду від 29.01.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] , [PERSON] залишено без задоволення, Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2019 року залишено без змін (Т2 а.с.88-97). Представник позивачів адвокат Євтушенко М.П. та позивачі [PERSON] , [PERSON] подали касаційні скарги (а.с.Т2 а.с.109-118). Ухвалою Касаційного цивільного суду Верховного суду від 13.03.2020 року касаційну скаргу подану представником позивачів [PERSON] , [PERSON] , Євтушенком Миколою Павловичем , повернуто заявнику. Касаційну скаргу [PERSON] , [PERSON] на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 29 січня 2020 року залишено без руху. Надано [PERSON] , [PERSON] строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали (Т2 а.с.123-124). Ухвалою Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 22.04.2020 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Наталія Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом за касаційною скаргою [PERSON] та [PERSON] на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 29 січня 2020 року. Витребувано із Звенигородського районного суду Черкаської області цивільну справу № 694/1433/17 (Т2 а.с.146-147). Ухвалою Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 22.04.2020 року справу № 694/1433/17 призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (Т2 а.с.152-153). Постановою Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 09.06.2021 року касаційну скаргу [PERSON] та [PERSON] задоволено частково. Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 29 січня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (Т2 а.с. 163-167). За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2021 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. (Т2 а.с.180). Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 05.07.2021 року справу за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Н.М. про визнання права власності в порядку спадкування за законом прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання (Т2 а.с.171). Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.09.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, про день,час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Подали заяви в якій просять суд розглянути справу без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити в повному об`ємі. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просити суд відмовити в їх задоволенні. Третя особа - приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Н.М. в судове засідання не з`явилася,через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, а при винесенні рішення покладається на розсуд суду. В судовому засіданні 18.01.2022 було проголошено вступну і резолютивну частини рішення. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] та [PERSON] т.1 (а.с.7, 8). Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] , 24.05.1985 року уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] » (т.1 а.с.6). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим 28.02.2017 року виконавчим комітетом Озірнянської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, серія [NUMBER] (т.1 а.с.9). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.09.2017 року [PERSON] належить Ѕ частина житлового будинку, який розміщений за адресою: [ADDRESS] , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, 3496, 07.10.2006, Звенигородська державна нотаріальна контора (т.1 а.с.10). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.03.2017 року, [PERSON] належить Ѕ частка земельної ділянки, кадастровий номер 7121284800:01:002:0089, площею 0,3338 гектарів, що знаходиться в [ADDRESS] (т.1 а.с.15-17). Після смерті [PERSON] на Ѕ частку вищевказаного будинку та земельної ділянки відкрилася спадщина, спадкоємцями першої черги за законом є позивачі [PERSON] та [PERSON] , як його діти. Реалізовуючи своє право на спадщину [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, однак приватним нотаріусом Бедратою-Скляр Н.М. було прийнято постанови від 12.09.2017 року та 15.09.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якими відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстави наявності позову [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджується копіями документів, що містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.11-12) та копією спадкової справи №26/2017 заведеної після смерті [PERSON] , яка була витребувана судом та наявна в матеріалах справи (т.1 а.с.27-63). Рішенням Звенигородського районного суду від 19.04.2018 року по справі №694/1440/17 встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] проживали однією сім`єю з 16 липня 2004 року по [INFO] . В позові [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги,- відмовлено (т.1 а.с.145-146). Як вбачається із копії спадкової справи №26/2017, заведеної приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Бедратою-Скляр Н.М.,щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , позивачі та відповідач прийняли спадщину після померлого шляхом подання заяв до нотаріальної контори. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Між сторонами виникли відносини, які регулюються ЦК України. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За положеннями статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо спадкування. Вказане підтверджується обставинами встановленими при винесенні рішення Звенигородського районного суду від 19.04.2018 року по справі №694/1440/17. Як вбачається з вказаного рішення, зокрема позиції відповідачки [PERSON] у даній справі, остання просила визнати за нею право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як установив суд, позивачі звернулися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив у його видачі з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та наявності спору з відповідачкою. Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину врегульовано главою 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідності до пункту 4.15 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про нотаріат», яка узгоджується з положеннями глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В матеріалах справи містяться вмотивовані постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з відсутністю у заявників оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Отже позивачки скористались законними засобами захисту та реалізації своїх спадкових прав в позасудовому порядку. Відповідно до змісту статті 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або невизнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування. Одним з основних конституційних прав людини є право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (ст. 41 Конституції України), яке знайшло своє закріплення у ЦК України. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (стаття 392 ЦК України). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Решті доводів сторін суд не надає оцінки, оскільки вони не мають відношення до предмету доказування у даній справі. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до повного задоволення. На підставі ст.ст.392,1216,1217,1218,1297 ЦК України та

Outcome: approved